Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання дійсним договір №1352/к від 22.01.2002 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі між нею та відповідачами: [PERSON], який діяв в своїх інтересах і інтересах, на тої час, неповно-літнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON], зазначивши в обґрунтування позову, що для придбання квартири скористалася послугами ріелтора Одеської товарної біржі, де в подальшому і був оформлений договір купівлі-продажу. На час оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна законодавством було дозволено їх оформлення через торгові біржі, які приймалися і реєструвалися органами БТІ. З цих підстав, в неї сумнівів щодо законності такого договору не виникало. Однак, на теперішній час, коли в неї виникла необхідність в розпорядженні квартирою за власним розсудом, для чого вона звернулася до нотаріуса, нотаріусом їй відмовлено у прийнятті цього договору, оскільки договір не має нотаріального посвідчення. За таких обставин, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити по підставам, вик-ладеним у позовній заяві, в подальшому в судове засідання не зявилась, направивши на адресу суду пись-мову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, але направили на адресу суду письмові заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд задовольняє позов з наступних підстав. При розгляді даної справи суд, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який вступив в дію 01.01.2004 року, керується нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, оскільки цивільні відносини виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України. До прийняття нового Цивільного кодексу України оформлення договорів купівлі-продажу нерухомого майна було дозволено також на товарних біржах відповідно із Законом України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 року, з наступними змінами та доповненнями, посвідчення якого, згідно ст.15 Закону, у нотаріальному порядку не вимагалося. Судом установлено, що 22 січня 2002 року на Одеської товарної бірже між [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та [PERSON] на Одеській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1352/к, зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний №1352/к від 22.01.2002 року, згідно якого відповідачі продали, а позивач купила двокімнатну квартиру загальною площею 52.70 кв.м., жилою 29.8 кв.м., яка складається з: 38-1- передпокій, 38-2 ванна, 38-3 туалет, 38-4 кухня, 38-5 жила, 38-6 коридор, 38-7 жила, 38-8 лоджія, за адресою: [ADDRESS]. Договір зареєстровано 04.02.2002 року Комінтернівськім РБТІ в реєстровій книзі №68пр за реєстровим №176 стор.362 /а.с.10-11/. Отже, укладання сторонами договору, його реєстрація та подальше виконання, свідчить про досяг-нення між сторонами згоди зі всіх істотних умов договору. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час виниклих правовідносин, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст.328 ЦК України, що набув чинність 01.01.2004р., право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. - 2 - Відповідно до п.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нота-ріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання закон-ної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.15 Законом України «Про товарну біржу», Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст.328,334 ЦК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved