Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на життя, які привели до втрати поваги та любові, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з листопада 2018 року. На даний час, як вважає позивач, їх шлюб існує формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина буде мешкати разом з матірю. В поданій до суду заяві позивач просила розглянути справу у підготовчому засіданні за її відсутності, шлюб розірвати, не розглядати питання стосовно стягнення з [PERSON] на її користь судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав, просив шлюб розірвати. За таких обставин, при визнанні позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 9 жовтня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1675. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям взаємовідносини не склалися з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки з листопада 2018 року. Поновлювати ці стосунки позивач не бажає і вважає, що це буде суперечити її інтересам. Відповідач не оспорює обставини, викладені у позові та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 200, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved