Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 05.09.1992 року її батько [PERSON] та її мати [PERSON] уклали шлюб, від якого [INFO] народилась вона. 23.04.2012 року шлюб між її батьками було розірвано. В примусовому порядку з її батька стягувались аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. В 2018 році вона поступила до Економічно-гуманітарної академії у Варшаві (Польща). Форма навчання - денна, навчання - платне, термін навчання - до 30.09.2021 року. Але [INFO] їй виповнилось 18 років і аліменти на її утримання вже не стягуються. 23 роки їй виповниться [INFO] тобто вже після закінчення навчання. Зі своїх доходів вона поки що не може забезпечити повноцінне навчання, харчування, проживання, проїзд. Тому вимушена звертатись до суду з цим позовом. Відповідач працює офіційно та має стабільний заробіток. Інших виплат з нього не провадиться. Тому просить суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів та заробітку до закінчення нею навчання. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.20). Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечував (а.с.26). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.1992 року відповідач [PERSON] та мати позивачки по справі [PERSON] уклали шлюб (а.с.3), від якого [INFO] народилась позивачка (а.с.4). 23.04.2012 року шлюб між батьками позивачки було розірвано (а.с.5). В примусовому порядку з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття (а.с.6). На теперішній час позивачка є студенткою Економічно-гуманітарної академії у Варшаві (Польща) на напрямку Фінанси і облік, вид навчання - бакалаврське. Навчання триває 6 семестрів, прогнозований термін закінчення навчання 30.09.2021 року (а.с.8). Але [INFO] позивачці виповнилось 18 років і аліменти на її утримання вже не стягуються. Зі своїх доходів позивачка не може забезпечити повноцінне навчання, харчування, проживання, проїзд. Відповідач працює офіційно та має стабільний заробіток. Інших виплат з нього не провадиться, проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки не заперечував, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього кошти на утримання доньки, яка продовжує навчання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін, з урахуванням того, що у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок утримувати дитину є в рівній мірі обов`язком як батька, так і матері, інших обставин, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved