Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що 30 жовтня 1993 року померла матір позивача [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. [PERSON] за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Мир», що розташовувалось на території Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, до складу спадщини, що відкрилась з її смертю, входить право на земельну ділянку, посвідчене Сертифікатом на право на земельну ділянку частку (пай) РН № 206936, виданим на підставі рішення [PERSON] держадміністрації Запорізької області 26 березня 2002 року №93, дата видачі: 1 квітня 2002 року. З метою реалізації спадкових прав, позивач звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою, внаслідок чого була заведена спадкова справа №152 за 2017 рік, але у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджував право власності спадкодавця на спадкове майно. Готуючи документи для оформлення спадкових прав, позивачем встановлено відсутність оригіналу вище вказаного Сертифікату. Позивач звернулась до органу Держгеокадастру у [PERSON] районі Запорізької області, де їй була надана відповідь, що в органі Держгеокадастру у [PERSON] районі міститься інформація, з якої встановлено, що спадкодавиця дійсно мала Сертифікат, який зареєстрований у Книзі Сертифікатів 01 квітня 2002 року. При цьому право на отримання відповідно до Сертифікату земельної ділянки в натурі (на місцевості) реалізоване не було, в наслідок чого неможливо відновити втрачений Сертифікат, та запропоновано звернутись до суду. Крім того, позивач звернувся до органу, що видав Сертифікат, а саме до [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області, де отримала лист, який містить повідомлення, що процес розпаювання колективних сільськогосподарських господарств та підприємств закінчився роздрукування бланків сертифікатів припинено, а тому відновлення Сертифікату діючим на той час законодавством не передбачене та запропоновано звернутись до суду. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватися. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач просить суд визнати за нею право на право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовах кадастрових гектарах землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мир», що розташовувалось на території Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, посвідчене Сертифікатом Серія РН № 206936, виданим 1 квітня 2002 року [PERSON] районною державною адміністрацією на підставі рішення № 93 від 26 березня 2002 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) 1 квітня 2002 року за № 1017, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 жовтня 1993 року. Позивач в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності. Проти задоволення позовних не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, ч.2\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1, ч. 3, ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до\~ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про народження, виданого 04 вересня 1958 року Високівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 04 вересня 1958 року, заведено запис за №61 (а.с.6); Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 січня 1992 року виданого міськ відділом ЗАГС м.Мелітополь, шлюб між громадянином [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15 березня 1992 року зроблено запис за № 214. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому [PERSON], їй [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 01 листопада 1993 року Високівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], померла 30 жовтня 1993 року, про що зроблено запис № 29. (а.с.5); Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 01 квітня 2002 року громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Мир» Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] на підставі рішення [PERSON] держадміністрації Запорізької області від 26 березня 2002 року № 93, належить право на земельну частику (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» розміром 5,53 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а.с.8). Відповідно наданої інформації з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділу у [PERSON] районі, [PERSON] за життя була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Мир», що розташовувалось на території Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, до складу спадщини, що відкрилась з її смертю, входить право на земельну ділянку, посвідчене Сертифікатом на право на земельну ділянку частку (пай) РН № 206936, виданим на підставі рішення [PERSON] держадміністрації Запорізької області 26 березня 2002 року №93, дата видачі: 1 квітня 2002 року зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) 1 квітня 2002 року за № 1017. Державні акти на імя [PERSON] в книгах реєстрації державних актів не реєструвались і не видавались (а.с.9). Спадкоємцем за законом є позивач. Інших спадкоємців за законом немає. Відповідно заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 152/2017, заведеної після смерті [PERSON], позивач [PERSON] 20 вересня 2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. (а.с.1 на звороті); Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Запорізької області, [PERSON] від 27 вересня 2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після померлої 30 жовтня 1993 року [PERSON], так як спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. (а.с.10). Судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним їй спадковим майном, а саме правом на право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовах кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мир», що розташовувалось на території Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, посвідчене Сертифікатом Серія РН № 206936, виданим 1 квітня 2002 року [PERSON] районною державною адміністрацією на підставі рішення № 93 від 26 березня 2002 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) 1 квітня 2002 року за № 1017, оскільки вона, як законний спадкоємець, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем право на право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовах кадастрових гектарах землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мир», що розташовувалось на території Високівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, посвідчене Сертифікатом Серія РН № 206936, виданим 1 квітня 2002 року [PERSON] районною державною адміністрацією на підставі рішення № 93 від 26 березня 2002 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку частку (пай) 1 квітня 2002 року за № 1017, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 жовтня 1993 року.

Outcome: approved