overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 18.11.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, представником позивача подана заяву, якою вимоги позовної заяви підтримано в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 28.02.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 242, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Отже суд вважає можливим розірвати шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 18.12.2018 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовчому судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовчому судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2002 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1357, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 20.01.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 117, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 23.07.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 22.10.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 3512, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 26.09.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 07.05.2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сімї, актовий запис № 495, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Отже суд вважає можливим розірвати шлюб та повернути позивачу дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 26.12.2018 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, якою вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 27.09.2017 року у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3066, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 26.12.2019 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 109, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Отже суд вважає можливим розірвати шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв`язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 27.01.2020 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, якою вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1156, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім`я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги на користь позивача з відповідача стягується 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved