Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, згідно якого просить суд звільнити з-під арешту 1/5 частину квартири [ADDRESS] , накладений слідчим по кримінальній справі №34119013 від 18.08.2011р. порушеній за ч.3 ст.368 КК України відносно [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2012р. Орджонікідзевським міським судом її сина [PERSON] було засуджено за ч.3 ст.368 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією всього належного йому майна, тобто 1/5 частини квартири [ADDRESS] . З 06.12.2016р. по 08.12.2016р. вона приймала учать у електронних торгах ДП «Сетам» Міністерства юстиції України по лоту №182788, в ході яких стала переможцем торгів та придбала 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка була під арештом, згідно вироку Орджонікідзевським міським судом від 05.01.2012р. №1-311/11. Після проведення електронних торгів позивач отримала від Орджонікідзевського міського відділу державної виконавчої служби акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та постанову про зняття арешту з майна. Однак, згідно перевірки даних «Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо наявності арештів нерухомого майна» 1/5 частини квартири [ADDRESS] все ще знаходиться під арештом, згідно постанови слідчого Прокуратури Дніпропетровської області від 11.10.2011р. (реєстраційний номер обтяження №11710960). 25.01.2019р. позивач звернулася до Прокуратури Дніпропетровської області з метою вжити заходів щодо зняття арешту з належній їй квартири, однак отримала відповідь, відповідно до якої з цим питанням їй необхідно звернутися до Орджонікідзевського міського суду, як до суду який постановив вирок, яким накладено арешт на вказане майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Петров О.І [PERSON] в судовому засіданні наданий до суду письмовий відзив на позов підтримав та просив прийняти рішення, згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши доводи позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком від 05.01.2012р. [PERSON] засуджено за ч.3 ст.368 КК України з застосуванням ст..69-1 КК України до позбавлення волі строком на 3,6 роки з конфіскацією всього належного йому майна та з позбавленням\~права обіймати\~певні посади\~на строк\~3\~роки; за ч.1 ст.309 КК України засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна з позбавленням права обіймати певні посади на строк 3 роки (а.с.15). Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно засудженому [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/5 частини квартири [ADDRESS] (а.с.35). Разом з тим, з 06.12.2016р. по 08.12.2016р. позивач [PERSON] приймала учать у електронних торгах ДП «Сетам» Міністерства юстиції України по лоту №182788, в ході яких стала переможцем торгів та придбала 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка була під арештом, згідно вироку Орджонікідзевського міського суду від 05.01.2012р. №1-311/11. Наведене підтверджується актом про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, згідно якого [PERSON] стала переможцем торгів та придбала 1/5 частину квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). 26.12.2016р. відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звільнено з-під арешту майно, яке належало боржнику [PERSON] (а.с.13). Однак, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] все ще знаходиться під арештом, згідно постанови слідчого Прокуратури Дніпропетровської області від 10.10.2011р. (реєстраційний номер обтяження №11710960) (а.с.9). 25.01.2019р. позивач звернулася до Прокуратури Дніпропетровської області з метою вжити заходів щодо зняття арешту з належній їй квартири [ADDRESS] , однак отримала відповідь, відповідно до якої згідно з п.9 розділу Х1 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012р.) питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, з питанням про зняття з-під арешту майна необхідно звернутися до Орджонікідзевського міського суду, як до суду який постановив вирок, яким накладено арешт на майно. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Разом з тим, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). Згідно ст..321 ЦК України право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами ст..391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] прийняла учать у електронних торгах ДП «Сетам» Міністерства юстиції України по лоту №182788, в ході яких стала переможцем торгів та придбала 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка була під арештом, згідно вироку Орджонікідзевського міського суду від 05.01.2012р. №1-311/11. Окрім цього, відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про зняття арешту з майна, а саме звільнено з-під арешту майно, яке належало боржнику [PERSON] . Таким чином, вирок Орджонікідзевського міського суду в частині конфіскації всього належного майна засудженого [PERSON] виконано повністю, майно конфісковане та реалізоване на електронних торгах ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, а тому наявність накладеного арешту на вказане майно, яке на даний час належить [PERSON] , як гарантії виконання судового рішення є безпідставним та порушує право власності особи на належне їй майно. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При вирішенні даної справи, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2019р. по справі 2-3392/11, відповідно до якої суд зазначив, що справи про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства, вказавши на необґрунтованість посилань Генеральної прокуратури України на відсутність підстав для розгляду справи в порядку цивільного судочинства. Тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Outcome: approved