Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 03 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кременецького райуправління юстиції, актовий запис № 75. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. З квітня 2017 року сторони разом не проживають. Окрім того, на даний час син [PERSON] є неповнолітнім та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 03 червня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кременецького райуправління юстиції, актовий запис № 75. Згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановленого, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивача, відповідач є його батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved