Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], а саме, що остання є її двоюрідною тіткою, та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком в один місяць, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 березня 2006 року померла її тітка [PERSON], але вона не звернулась до нотаріальної контори після закінчення встановленого законодавством шестимісячного строку, оскільки не знала про існування спадного майна. В судовому засіданні озивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але просить справу розглядати без його участі, щодо задоволення позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 31 березня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №030879 від 01 квітня 2006 року (а.с.3). Свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно є двоюрідною тіткою [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин потрібне для оформлення спадщини. Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; крім того, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам і таких доказів суду не надано. На підставі викладеного, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON], померлою 31 березня 2006 року, тобто, що вони були племінницею та двоюрідною тіткою, що передбачено пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], але їй було відмовлено, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Вказані обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №103/02-31 від 16 березня 2016 року (а.с.4) та листом Народицької державної нотаріальної контори №15/01-16 від 17 січня 2017 року (а.с.37). Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом було встановлено, що позивач не проживала з померлою на час відкриття спадщини й у встановлений законом термін не звернулась до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування спадкового майна. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити й визнати поважною причину пропуску позивачем встановленого законом терміну звернення до нотаріальної контори та визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач сплатила судовий збір в сумі 826 грн. 80 коп., а тому за правилами статей 88, 235 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved