Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси, через адвоката - Гупало П.М., з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі Ѕ від усіх видів доходу відповідача, також просила стягнути додаткові витрати, пов`язані з навчанням сина [PERSON] в розмірі 51 375 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем прожили у спільному шлюбі 20 років, та мають від шлюбу двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на даний момент досяг повноліття, але на сьогоднішній день є студентом НУ «Одеська морська академія», терміном закінчення навчання є 30 червня 2021 року. [PERSON] на сьогоднішній день є неповнолітнім. За спільного проживання з відповідачем діти виховувались та утримувались спільно, проте з жовтня 2018 року відповідач перестав займатись вихованням дітей та надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тим самим ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, передбаченого ст.180 Сімейного кодексу України. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 15.07.2019 року У судовому засіданні 15.07.2019 року ухвалено відкласти розгляд справи до 21.08.2019 року. У судове засідання 21.08.2019 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.09.1998 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міської ради. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.1999 року виданого Відділом реєстрації громадського стану Ленінської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради. [PERSON] є студентом денної форми навчання за контрактом у НУ «Одеська морська академія». Закінчення навчання планується 30.06.2021 року, що вбачається з Довідки №22 Національного університету «Одеська морська академія» від 27.08.2018 року. Молодший син сторін, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.06.2007 року виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі. Відповідно до трудового договору моряка [PERSON] працівником в якості старшого помічника капітана судна Т/Х «Miro» за контрактом зі щомісячною заробітною платою у розмірі 6,700 дол. США. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Виходячи з того, що стягнення 1-2 частки від доходу батька аліментів є максимальним розміром аліментів, враховуючи, що підстав для максимального стягнення розміну аліментів, суду не представлено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання 2-х дітей у розмірі 1/3 від розміру його доходу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання та аліменти на утримання неповнолітнього сина. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з досягненням сином повноліття відповідач припинив виплачувати аліменти. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25.04.2019 року. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з договору про надання освітніх послуг №323-18/СВ/9 від 20.08.2018 року плата за навчання [PERSON] за весь термін навчання за освітнім ступенем бакалавр становить 102750 грн. Витрати пов`язанні з навчанням сина мають нести обоє з батьків порівну, тому суд вважає за необхідне стягнути додаткові витрати з відповідача за навчання спільного сина сторін [PERSON] , у розмірі 51 375 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1536,80 грн. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, адже суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини доходу, а не в заявленому позивачем розмірі Ѕ частки від доходу батька. Крім того, аліменти на навчання старшого сина сторін мають стягуватися до закінчення ним навчання, строк якого встановлений до 30.06.2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial