Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення частки майна, що знаходиться у спільній сумісній власності та визнання права власності на 1/5 частку будинку в порядку спадкування за законом, підставність якого обґрунтувала з огляду на таке. Вона являється однією із п'яти співласників будинку № 25 (раніше №89), що розташований по вулиці Героїв Майдану ( раніше вулиця Леніна), в місті Липовець, Вінницької області. Іншими співвласниками являються: мати - [PERSON], сестра - [PERSON], батько -[PERSON], який помер 26.11.2014 року, бабуся - [PERSON], яка померла 19.01.2014 року. Після смерті бабусі ніхто із спадкоємців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. За життя померлим батьком заповіту не складено. Вона являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, оскільки інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини на її користь. До складу спадкового майна увійшла частка житлового будинку за № 25 по вулиці Героїв Майдану в місті Липовець. В нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може, так як не визначена частка яка належала померлому батьку. Здійснити поділ нерухомого майна між співвласниками не можливо, оскільки двоє із співвласників померли, а за їх життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладено не було. Вона є єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті батька. Вважає, що вона має право на спадкування 1/5 частки вищевказаного будинку по спадщині за законом після смерті батька, оскільки він належить на праві спільної сумісної власності п'ятьом співвласникам та у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними. Просить визначити, що їй - [PERSON], її покійному батькові - [PERSON], [PERSON], [PERSON], покійній бабусі -[PERSON] належать частки будинку № 25 (раніше № 89 по вулиці Героїв Майдану ( раніше вулиця Леніна) в місті Липовець, Вінницької області по 1/5 частці кожному. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], яка настала 26.11.2014 року, на 1/5 частку вищевказаного житлового будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, а розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких вказали, що не заперечують проти задоволення позову просили суд розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони, скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування технічними засобами, що відповідає правилам ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами та давши їм оцінку, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.11.2014 року в місті Липовець, Липовецького району Вінницької області помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія 1-АМ № 310602, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції, Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. У відповідності до правил п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», судом було витребувано матеріали спадкової справи № 81/2015 Липовецької державної нотаріальної контори до майна померлого 26.11.2014 року, [PERSON], відповідно до яких судом було встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась позивач будучи дочкою спадкодавця, подавши нотаріусу заяву відповідного змісту за місцем відкриття спадщини. Факт родинних відносин позивача з померлим [PERSON] підтверджено свідоцтвом про її народження серія І-АМ № 241533 ( а. с.6) . Інші спадкоємці померлого - [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від 25.06.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку № 25 (раніше 89), розташованого по вулиці Героїв Майдану ( раніше вулиця Леніна) в с місті Липовець, Липовецького району Вінницької області, після смерті 26.11.2014 року, [PERSON] позивачці відмовлено, оскільки розмір частки житлового будинку, яка належить безпосередньо померлому, невідомий . Правовідносини, що є предметом даного спору регулюються Главою 26 „Право спільної власності Книги третьої та Книгою шостою „Спадкове право Цивільного кодексу України. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). В силу ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України)). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зібрані у справі докази вказують на те, що будинок № 25 (раніше № 89) по вулиці Героїв Майдану ( раніше вулиця Леніна) в місті Липовець, Липовецького району Вінницької області є об'єктом спільної сумісної власності п'яти осіб, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В підтвердження чого є: свідоцтво про право власності на житло, що видане 21 червня 1995 року Липовецькою районною радою народних депутатів, Липовецького району, Вінницької області згідно з розпорядженням від 21 червня 1995 року за №129-р та зареєстроване Вінницьким ОО БТІ у відповідності до положень, які діяли на час реєстрації; рішенням Липовецької міської ради, Липовецького району Вінницької області №88 від 31.07.2014 року, в силу якого затверджено нове впорядкування нумерації будинків по вулицях [PERSON] та [PERSON] згідно з додатками 1, 2 та будинку, який був під №89 по вулиці Леніна, присвоєно № 25 по вулиці Героїв Майдану в місті Липовець при цьому вказано користувача -[PERSON] У даному об'єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки двоє із співвласників померли, а за їх життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладений не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/5 частці вищевказаного будинку. У той же час суб'єктом звернення до суду із позовом про визначення часток у спільному сумісному майні є лише позивач, яка також є єдиним спадкоємцем майна одного із співвласників у виді частки в об'єкті нерухомості. Право на звернення до суду є невід'ємним особистим правом. Особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для захисту прав інших співвласників права спільнгої сумісної власності, які не звертались до суду з такими вимогами, відтак позовні вимоги в частині встановлення часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, зокрема [PERSON] та [PERSON], а також співвласника - [PERSON], яка померла задоволенню не підлягають. Що ж стосується вимог позивача про визнання за позивачем права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, то варто вказати на наступне. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 1217-1219, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обовязків, що нерозривно повязані з особою спадкодавця. Враховуючи те, що частина будинку входить до складу спадкового майна та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, проте право власності його припинилось внаслідок його смерті, позивач має право на спадкування на об'єкт нерухомості, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла у визначений законодавцем строк, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має, однак в нотаріальному порядку позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, тому суд вважає, що порушене право позивача в даному випадку підлягає захисту судом у спосіб визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Крім того, відповідачі позов визналии, не заперечували проти їх задоволення. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позовних вимог та виносить рішення, з урахуванням певних встановлених судом обставин, про його часткове задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 369, 272, 1217, 1218 - 1223, 1226, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: partial