Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що з відповідачем вони мають двох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки син [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Тарутинський Професійний Аграрний Ліцей» з 01.09.2017 року на бюджетній основі, не на повному державному забезпеченні тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення ним навчання. Згідно ухвали суду від 15.10.2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах щодо стягнення аліментів наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами позивача згоден в повному обсязі. У зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , (а.с.4); [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Відповідно до наданої довідки за №117 від 03.09.20019 року, наданою директором В.П. Вічевим, [PERSON] , [INFO] навчається в ДНЗ «Тарутинський ПАЛ» з 01.09.2017 р. на бюджетній основі, не на повному державному забезпеченні. Термін закінчення навчання 30.06.2020 р. (а.с. 6). Відповідно до довідки № 401 від 03.09.2019 року, виданою Ганнівською сільською радою Тарутинського району Одеської області [PERSON] самостійно виховує двох дітей, та ніде не працює (а.с. 5). Згідно із ч.1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 09.10.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина та не бере участі в забезпеченні його навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дитина позивача та відповідача є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, також потребує придбання для нього одягу, взуття та продуктів харчування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів на її користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати які складаються з 768,40 грн., судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved