Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку володіння і користування цим майном, а саме в порядку поділу майна подружжя просить визнати за сторонами право спільної часткової власності на легковий автомобіль марки «КІА Sportage», 2015 року випуску, д/н [NUMBER], по 1/ 2 частки за кожним. Також позивач просить встановити порядок володіння та користування спільним автомобілем почергово з періодичністю в квартал (три місяці), починаючи з дня вирішення спору по суті. Позивачем також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на автомобіль марки «КІА Sportage», конфігурація: «1,7D LX 2WD 5dr 6М/Т», колір: «BLACK PEARL», кузов VIN: «[NUMBER]», двигун «[NUMBER]», 2015 року випуску, д/н [NUMBER], право власності на який зареєстроване за [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки документи на спірне майно оформлені виключно на відповідача та знаходяться у нього, у зв'язку з чим останній може відчужити автомобіль на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити з огляду на таке. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відповідно до наданого суду Договору купівлі-продажу автомобіля № АМ-000064 від 30.11.2015 відповідач [PERSON] придбав у ТОВ «Автопланета-Моторс» автомобіль марки «КІА Sportage», кузов VIN: «[NUMBER]», двигун «[NUMBER]», 2015 року випуску. Право власності на зазначений автомобіль відповідач [PERSON] зареєстрував 09.12.2015, що підтверджується відомостями МВС України. Згідно зі свідоцтвом про шлюб між сторонами укладено шлюб 08 серпня 2015 року, у зв'язку з чим право власності на автомобіль набуте відповідачем у період шлюбу з позивачем. Враховуючи позовні вимоги про поділ автомобіля між подружжям та встановлення порядку користування ним, беручи до уваги те, що вищевказаний автомобіль набутий відповідачем у період шлюбу з позивачем та є предметом спору, суд вважає доцільним та правильним накласти арешт на вказане майно. Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову. Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Outcome: approved