Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є її батьком. Її батьки давно розлучилися і вона залишився проживати разом зі своєю матірю, яка є інвалідом І-ї групи. Хоча позивач і досягнула повноліття, однак на даний час вона навчається на І курсі денної форми навчання наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту імені [PERSON] Сумського державного університету, на умовах бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» зі скороченим терміном навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Так як відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання позивача, то вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1800 грн. щомісячно на своє утримання до закінчення нею навчання. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу були направлені копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 01 листопада 2018 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позову з додатками. А 06 листопада 2018 року подав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивує тим, що на даний момент перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення по догляду за інвалідом І групи та отримує 276,15 грн. компенсації за надання соціальних послуг, що є єдиним джерелом його доходу. Крім того, зазначив, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. За таких обставин вважає позов необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню, так як він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. 09 листопада 2018 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказав недостовірні дані про свої доходи. Також зазначила, що його прибуток є значно більшим, ніж він вказав у відзиві, оскільки він має декілька торгівельних точок, які зареєстровані на дружину. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що позивач народилася 06 травня 1999 року. Відповідач по справі є її батьком. Хоча позивач і досягнула повноліття, однак на даний час вона навчається на І курсі денної форми навчання наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту імені [PERSON] Сумського державного університету, на умовах бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» зі скороченим терміном навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, то батьки зобовязані утримувати їх до віку 23 років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач не в змозі надавати таку допомогу. Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, а також, зважаючи на те, що відповідач не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, здійснює догляд за інвалідом І-ї групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі меншому, ніж просить позивач, стягнувши їх у сумі 1000 грн. щомісячно до його закінчення, але не більше, як до досягнення нею віку 23 років. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial