Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позові вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1993 року , однак рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.05.2015 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. 21.07.2015 року Вижницьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. На час розгляду справи відповідач працював офіційно на роботі у Львівській залізниці Коломийської ПЧ,13 монтером колії. Рішення набрало законної сили. На даний час рішення суду про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у виконавчій службі. Зазначала, що відповідач на даний час ніде не працює , не має постійного офіційного місця роботи і має нерегулярний , мінливий дохід. Вважала дані обставини істотними , оскільки прожитковий мінімум для дитини на даний час має становити не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася в адресованій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вказував на те, що не може сплачувати таку суму, оскільки ніде не працює, погоджується платити мінімальну суму. Суд , заслухавши доводи відповідача, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 12.09.1993 року сторони уклали шлюб . В шлюбі народилася дитина 10.01.2009 року дочка [PERSON] яка на даний час проживає з позивачем. Згідно рішення Вижницького районного суду шлюб від 25.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Вижницьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Рішення набрало законної сили. На момент розгляду справу відповідач працював офіційно на роботі у Львівській залізниці Коломийської ПЧ,13 монтером колії. На даний час він ніде не працює. На час прийняття рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становив 1327 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік»). Тобто 30% прожиткового мінімуму (мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку) становили 398,10 грн. На даний час, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 1777 грн. Зокрема, 17 травня 2017 року Верховною Радою України ухвалено закон № 4928 «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів, що стосуються поліпшення захисту прав дитини на належне утримання», яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позивачка просить змінити розмір аліментів встановивши надалі 50% прожиткового мінімуму відповідно до вимог законодавства. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. (Закон України від 17.05.2017 року № 2037-У111 , набрав чинності з 08.07.2017 року). Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, у разі зміни матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, збільшено) за позовом отримувача аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин,

Outcome: partial