Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів та заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою 23-річного віку. При цьому посилається на те, що дочка навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює та може надавати допомогу на її утримання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 29.12.2018 року позовну заяву залишено без руху. 16.01.2019 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою в новій редакції та додатками. В уточненій позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення строку навчання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 17.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. 04.02.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив з додатками, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю, а також навчається на денній контрактній формі навчання в коледжі Комунального вищого навчального закладу «Житомирський інститут медсестринства» Житомирської обласної ради з терміном навчання по 01.07.2020 року. Згідно ст. 199 СК України якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують навчання\~\~і\~\~у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~\~грошовій\~\~сумі\~\~і\~\~(або)\~\~у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. В свою чергу, відповідач є інвалідом третьої групи загального захворювання та не надав належних доказів на підтвердження свого матеріального стану та неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Таким чином, приймаючи до уваги, що у звязку із стаціонарним навчанням донька сторін, яка не досягла двадцяти трьох річного віку, позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків. Разом з тим, приймаючи до уваги загальну вартість навчання повнолітньої дочки, яка становить 51870 грн., позивачем не доведено розмір матеріальної допомоги, яку вона просить стягувати в сумі 1500 грн. щомісячно. З огляду на вищенаведене та наявність у відповідача третьої групи інвалідності, суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно та частково задовольняє позов.

Outcome: partial