Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є донькою [PERSON], який помер 30 квітня 2016 року. Після смерті батька зосталося спадкове майно, а саме: житловий будинок, земельний пай та банківські вклади. Крім неї, після смерті батька є ще двоє спадкоємців - його дружина [PERSON] та син [PERSON] відповідачі по справі. В липні 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом згідно ст. 1261 ЦК України після смерті батька [PERSON], але їй було відмовлено у отримані свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що заява про прийняття спадщини була подана не у встановлений строк. Вважає, що пропустила строк з поважних причин, оскільки в цей час дуже тяжко захворіла її мати [PERSON] [INFO], яка мешкала з нею та знаходиться на її утримані, що підтверджується відповідними довідками. За цей час її мати стала інвалідом І групи. Крім того, вона є багатодітною матір'ю п'ятьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою. Враховуючи вищенаведене, вважає, що названі причини є поважними для того щоб визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 30 квітня 2016 року. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просили суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що із заявою до нотаріуса необхідно було звертатись вчасно. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 30 квітня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 392533, виданим Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 114. За життя [PERSON] заповіт не складав. Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48919134 від 30.08.2017 року, після смерті [PERSON], [INFO], померлого 30.04.2016 року, нотаріусом Токмацьукої районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 260/2016. Згідно спадкової справи, яка заведена нотаріусом Токмацькою державною нотаріальною конторою Запорізької області, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва звернулися його син [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO]. На даний час свідоцтва про спадщину нікому не видано. Спадкова справа містить довідку Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 27.07.2017 року за № 829, відповідно до якої [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO]. На день смерті разом з ним був зареєстрований син [PERSON], який продовжує проживати за вказаною адресою по цей час. Позивач являється донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії І-ЖС № 053911, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції у Запорізькій області 13 червня 2014 року актовий запис № 1400. 27 липня 2017 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] Проте, нотаріус їй в видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив з причини пропуску строку для прийняття спадщини та роз'яснено, що вказаний строк може бути визначений судом. Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв'язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Відповідно до положень ст.3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, законом залишено можливість такому спадкоємцю за певних умов її прийняти, а саме якщо пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, із змісту заявленої [PERSON] позовної заяви слідує, що як на поважну причину пропуску строку на прийняття спадщини вона посилається на те, що вона є багатодітною матір'ю п'ятьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Зазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та копіями свідоцтв про одруження та розірвання шлюбу, а також тимчасовою довідкою батьків з багатодітної сім'ї за № 452 від 09.12.2015 року, виданою начальником управління відділу у справах сімї та дітей управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради [PERSON], відповідно до якої, [PERSON] з 07.04.2010 року перебуває на обліку багатодітних сімей у відділі у справах сімї та дітей управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради. Позивач [PERSON] згідно позовної заяви та паспорту громадянина України СЮ 153567, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (Чапваєва), 43. Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії І-ЖС № 053911 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайоного управління юстиції у Запорізькій області 13 червня 2014 року актовий запис № 1400.1-ЖС, матірю позивача є [PERSON]. Згідно довідки квартального комітету № 1 Мелітопольської міськради народних депутатів, [PERSON] з січня 2014 року по квітень 2017 року була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (Чапваєва), 43, разом з позивачем. Згідно виписки з історії хвороби за № 1908, [PERSON], з 15.04.2016 року по 26.04.2016 року знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні КУ «Мелітопольська лікарня №2» з діагнозом: «ЦА 2 ст. с. АГ. ДЕ 2 ст. Наслідки перенесеного ішемічного інсульту в басейні правої ЗМА (2014 рік) у вигляді вираженого лівостороннього геміпарезу, гемі атаксії зліва. Стенозируючий атеросклероз брахиоцефральних артерій». Є інвалідом 1 групи з 2015 року. Неврологічний статус при виписці: Зберігається лівостороння гемиатаксия, утруднена функція ходьби. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого за № 4728, [PERSON], з 21.10.2016 року по 31.10.2016 року знаходилась на лікуванні в кардіологічному відділенні КУ «Мелітопольська лікарня №2», куди була доставлена швидкою медичною допомогою з вулиці. Встановлено діагноз (російською): «ИБС. Кардиосклероз постинфарктный. СН 11 А ФК 111. Гипертоническая болезнь 111 ст. Фактор риска 1V, ст. 11. Гипертензивное сердце. Последствия ОНМК (2013 г) в виде левостороннего гемипареза. ОАСНК. Инфицированные потертости пальцев левой стопы.» Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0671795 від 01.06.2016 року, [PERSON] є інвалідом 1 «Б» групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена повторно, на строк до 01 червня 2018 року, потребує постійного стороннього догляду. Згідно довідки КУ «Запорізький геріатричний пансіонат» від 03.08.2017 року за № 371, [PERSON], [INFO], з 01.07.2017 року по теперішній час проживає та зареєстрована в КУ «Запорізький геріатричний пансіонат», перебуває на державному утриманні. Таким чином, судом встановлено, що вказані обставини, а саме наявність на утриманні позивача пятьох малолітніх дітей та матері інваліда 1 групи, яка потребувала постійного стороннього догляду, знайшли своє підтвердження, доводи позивача про те, що строк звернення до нотаріуса було пропущено через поважні причини, що заслуговують на увагу та є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, що перешкоджали останній звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, яке знаходиться в іншому районі Запорізької області. Вказані причини суд находить поважними та такими, що об'єктивно перешкоджали позивачці реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, але при цьому визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і такий достатній строк може бути три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved