Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири № 109, яка розташована за адресою6 м. Херсон, вул. Айвазовського, 5-а в м. Херсоні. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку [PERSON] (син позивача), який за вказаною адресою не проживає з 2007 року, його особисті речі відсутні, оплату комунальних послуг не проводить. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеному будинку порушує права позивача як власника. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 109, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Айвазовського, 5-а в м. Херсоні. Позивач в судове засідання не зявилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є\~власникомквартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.07.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності зареєстровано в ХДБТІ 26.07.1993 року в реєстраційній книзі № 1 за реєстровим № 38. Згідно акту від 06.04.2018 року, складеного ЖБК м. Херсон «Ельбрус» за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який з 01.01.2007 року за вказаною адресою не проживає. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у житловому приміщені більше ніж один рік без поважних причин, між позивачами та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved