Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті її чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що на підставі Договору дарування нею та нині померлим чоловіком прийнято в дар, у рівних частинах, житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1236 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на якому він знаходиться, розташованих по [ADDRESS] . Однак в Державному акті на право приватної власності на землю вказано власниками позивача та її нині померлого чоловіка [PERSON] без визначення часток, тобто на праві спільної сумісної власності. Після смерті чоловіка [PERSON] , позивач як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка окрім іншого складається з 1/2 частини вказаної земельної ділянки, але через розбіжність вказаного виду права власності в договорі дарування та правовстановлюючому документі виданому на ім`я померлого, виданого на підставі цього договору, позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити право власності на спірне спадкове майно. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак на адресу суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність в підготовчому засіданні. Відповідач - Диканська селищна рада Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/ - в підготовче судове засідання не з`явився, а до суду подав відзив на позов у якому вказав, що позовні вимоги позивача, Диканською селищною радою визнанні повністю, заперечення проти задоволення позову відсутні, а також просив справу розглянути у відсутність його представника. Приватний нотаріус Диканського районного округу Полтавської області Хіцан Т.В. /далі-приватний нотаріус Хіцан Т.В./ в підготовче засідання не з`явився, однак, відповідно до чинного законодавства був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але будь-яких заяв з приводу своєї неявки суду не надав, тому розгляд справи був проведений у його відсутність. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явились, однак до суду подали письмові пояснення, у яких вказали про відсутність заперечень щодо задоволення позову [PERSON] , а також просили розгляд справи провести у їх відсутність. Враховуючи те, що відповідачем було подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову, його визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, позивач та треті особи до суду подали свої письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заперечення проти задоволення позову відсутні, судом розгляд справи по суті було проведено в підготовчому судовому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3 ст. 200 КК України. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] в смт. Диканька Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про смерть. За життя нині померлий [PERSON] та [PERSON] - позивач по справі, на підставі Договору дарування, посвідченого 15.04.2004 року приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Дубовою Т.В., прийняли в дар, в рівних частинах житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, що знаходяться по [ADDRESS] . Як вбачається з належно завіреної копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за останніми зареєстровано право часткової власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Частка кожного із співвласників цього нерухомого майна по 1/2 (ас.12). Окрім цього, на підставі Договору дарування на ім`я позивача та нині померлого [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №014124. Згідно вказаного Державного акту, останнім належить земельна ділянка площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, яка знаходиться по [ADDRESS] , однак розмір часток, які належать кожному з них, у ньому не визначено. Згідно ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. У відповідності до норм ч. 2 та ч. 4 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Верховний Суд України висловив аналогічну позицію з аналізу норм ст. 120 та ст. 125 ЗКУ при розгляді справ № 6-841ц 16, №334/2465/14-ц, та інших, при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст.316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги те, що за нині померлим за життя зареєстровано право спільної часткової власності на житловий будинок, а саме 1/2 цього майна, виходячи з часток кожного з власників нерухомого майна, суд приходить до висновку, що і 1/2 частина земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок також належить йому на праві спільної часткової власності, хоча у Державному акті серії І-ПЛ №014124 не вказані частки, якими володіють останні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивач [PERSON] , у відповідності до ст. 1261 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] . Треті особи [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини за законом після смерті батька відмовилася у встановленому порядку, шляхом подання до нотаріусу відповідних заяв про це. Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Хіцан Т.В., що позивачу по справі відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на спірну 1/2 частину земельної ділянки через розбіжність інформації щодо виду права власності зазначеної у Договорі дарування та Державному акті. В той же час, судом встановлено, що позивач вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого остання оформила свої спадкові права на 1/2 частину житлового будинку, належного нині померлому [PERSON] , який розташований по [ADDRESS] . Громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування, що зазначено в ст. 131 ЗК України. Враховуючи, що 1/2 частина спірної земельної ділянки площею 0,1236 га, кадастровий номер 5321055100:30:001:0778 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належали померлому [PERSON] на законних підставах позивач як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після його смерті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] право власності на цю спадкову масу, успадковану після чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved