overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком у них не склалось, у них різні характери та погляди на подружнє життя. Вони припинили підтримувати подружні стосунки та не ведуть спільного господарства, крім того, між ними постійно виникають сварки, за таких обставин вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу, а тому змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, просили шлюб розірвати, оскільки сім'я розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з травня 2014 року. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач застосовує відносно неї фізично насильство, а тому вона дійшла категоричного висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений судом належним чином за адресою місця мешкання та реєстраційного обліку про що свідчать довідка адресного бюро, копії листів та повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 17, 19, 20, 23, 24). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1983р. (а.с.11), неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила суду позивач, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2014 року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не з'явився, заперечень щодо розірвання шлюбу, будь-яких заяв про перенесення розгляду справи та щодо наміру [PERSON] збереження сім'ї, від відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них з чоловіком не склалось, з 2011 року між ними постійно виникають конфлікти, чоловік почав вживати спиртні напої, перестав приділяти увагу справам сім'ї, не допомагав позивачу, не цікавився дітьми, що призвело до повного відчуження, а тому вона вважає за необхідне їх шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, позивач зазначила, що наміру поновлювати відносини вона не має та категорично наполягає на розлученні. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився. Суд повідомляв відповідача про розгляд справи за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та перебування про що свідчать копії листів, відповіді адресного бюро та повернута на адресу суду за закінченням терміну зберігання поштова кореспонденція (а.с.9, 12, 13, 14). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1989 р. (а.с.4). Мають повнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як зазначила суду позивач, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2011 року, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що наміру поновлювати відносини вона не має. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них з чоловіком не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки у них різні погляди на подружнє життя, а тому вона вважає за необхідне їх шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, посилаючись на те, що у них різні характери, різні погляди на подружнє життя. Позивач зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого вони припинили підтримувати шлюбно - сімейні відносини, наміру поновлювати відносини вона не має та категорично наполягає на розлученні. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений судом належним чином, про що свідчать копії листів - сповіщень та поштові повідомлення про отримання кореспонденції суду (а.с.8, 11, 17, 18, 19). За таких обставин, суд, вислухавши думку позивача, яка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2002 р. (а.с.21). Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно вимог ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ухвали суду від 2012.2013 року, сторонам з метою збереження сім'ї, надавався строк для примирення терміном один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як зазначила суду позивач, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини за час наданий судом для примирення не відновлювались, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що у 2009 році вона вже зверталась до суду з заявою про розірвання шлюбу, однак відповідач обіцяв припинити зловживати алкогольними напоями і вона з метою збереження родини, відмовилась від розлучення. На даний час відносини не змінились, відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями, а тому категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них з чоловіком не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки у них різні погляди на подружнє життя, вони припинили підтримувати шлюбно - сімейні відносини з січня 2013 року, наміру поновлювати відносини вона не має, а тому вона вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с.9). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання кореспонденції суду (а.с.8). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів, відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 р. (а.с.4). Мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як зазначила позивач у позовній заяві, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2013 року, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що у них різні характери, різні погляди на подружнє життя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них з чоловіком не склалось, оскільки у них різні погляди на подружнє життя, вони припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини та не ведуть спільного господарств з 2011 року, а тому вона вважає за необхідне їх шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, посилаючись на те, що у них різні характери, різні погляди на подружнє життя, вони припинили підтримувати шлюбно - сімейні відносини, наміру поновлювати відносини вона не має та категорично наполягає на розлученні. Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання 06.12.2014 року не з'явився. Про розгляд справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить розписка (а.с.21). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності або щодо відкладення розгляду через неможливість явки, на адресу суду не надходило. Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2007 р. (а.с.3). Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач у судовому засіданні 26.05.2014 року позов не визнав, зазначив суду, що він не згоден на розірвання шлюбу, оскільки вважає, що родину можна зберегти, а вони з дружиною можуть примиритись. Згідно вимог ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд вважав за доцільне, з метою збереження сім'ї, надати подружжю строк для примирення терміном у два місяці. Як зазначила суду позивач, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не відновлювали, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на той факт, що у них різні характери, різні погляди на подружнє життя, а крім того після надання судом їм строку на примирення, відповідач не вчиняв жодних дій спрямованих на їхнє примирення. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу , мотивуючи вимоги тим, що з 04.11.2006р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних синів : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але близько трьох років тому їхні сімейні стосунки припинені за причини порушення відповідачем подружньої вірності, за причини чого в них виникли сварки та конфлікти. Вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливо, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши обставини по справі на підставі письмових доказів, враховуючи позицію сторін, викладену в письмових заявах, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову , якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виконуючи припис ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд перевіряє наявність законних підстав для задоволення позову та доходить наступного. Судом встановлено, що 04 листопада 2006 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 819 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. (оригінал Свідоцтва - а.с.18). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В своїх письмових заявах сторони зазначили тотожні відомості, що фактично шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені з 2011 року. Майнових претензій один до одного, вимог про визначення місця проживання та матеріальне утримання дітей, сторони не заявили. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя , за вищевикладених обставин суд доходить висновку, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам осіб, які перебувають в зареєстрованому шлюбі, тому у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню. Згідно з ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити дошлюбне прізвище. В своїй письмовій заяві позивач зазначила бажання зберегти за собою шлюбне прізвище, про що суд зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені судові витрати, підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи його тим, що 04 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини між ними припинені, відновлення шлюбних відносин не можливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб та після його розірвання залишити їй прізвище «Базільчук». Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати без його участі позовні вимоги визнає та згоден на розірвання шлюбу. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Базільчук ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи його тим, що 20 вересня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння, шлюбні відносини припинені, їх відновлення не можливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від неї до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати без його участі позовні вимоги визнає та згоден на розірвання шлюбу. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Гапич ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу , мотивуючи свої вимоги тим, що 25.11.2011 р. року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юсиції у Кіровоградській області , актовий запис № 29 , відповідно до свідоцтва серія [NUMBER], виданого 25.11.2011 р. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] виданого 26.06.2012 р.) З відповідачем втратили повагу один до одного . Шлюбні відносини припинили . В судовому засіданні позивачка позов підтримала , просить розірвати шлюб . Заперечує проти примирення , двічі вже позивалась до суду з даним позовом . Відповідач проти позову заперечував , просить надати строк на примирення . Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено , що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя , а ст. 112 цього ж Кодексу передбачено , що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини -інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст.105 ч.3 цього ж кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення, відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам , одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення . Заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено , що сторони під час спільного життя втратили повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують . При таких обставинах збереження сім'ї [PERSON] не можливо . Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України .

Outcome: approved