Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання укладений між нею та [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію на ім`я [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та скасувати реєстрацію заборони відчуження вказаної квартири. В обґрунтування позову, зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що в квартирі був відсутній ремонт, [PERSON] , запропонувала їй проживати разом із нею, поки не буде зроблений ремонт, де вона і проживала протягом червня 2018 року. В подальшому їй було запропоновано укласти з відповідачем договір довічного утримання, за умовами якого відповідачка зобов`язалась забезпечувати її належним медичним обслуговуванням, лікувальними засобами, продуктами та із встановленим матеріальним забезпеченням в розмірі 3700,00 грн. Після укладання договору, відповідач змінила своє відношення до неї, вимоги договору не виконує, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Крім того, у попередніх поясненнях зазначала, що чоловік відповідача [PERSON] , наніс їй тілесні ушкодження. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що вона зі своїм чоловіком та їхніми друзями зробили ремонт в квартирі позивача, вказані роботи вона оцінює в розмірі 20000,00 грн. (15000 грн. вартість виконаних робіт; 5000 грн. транспортування будівельних матеріалів), після чого позивачка переїхала у відремонтовану квартиру, однак в подальшому знехтувала домовленостями щодо покладання витрат на ремонт квартири в рахунок виконання зобов`язань за договором та почала вимагати додаткові кошти, при цьому на протязі всього часу [PERSON] мала стабільне джерело доходів державну пенсію. Вона не мала можливости забезпечити додаткові вимоги позивача щодо надання їй додаткових фінансових коштів, які не передбачені договором, у зв`язку з чим вважає позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Приватний нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Драгой Н.І. в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність. Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 03.07.2018 року, між [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Драгой Н.І., згідно якого [PERSON] передала у власність [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно /а.с.11-12/. Пунктами 6-7 Договору визначено, що набувач зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її належним медичним обслуговуванням, лікувальними засобами, продуктами харчування, наданням побутових послуг, оплатою комунальних послуг. Грошова оцінка зазначених видів матеріального забезпечення, сторони визначили в розмірі 3700,00 грн. з урахуванням інфляції та індексації /а.с.11-12/. Відповідно до п. 14 Договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання умов і відмови від добровільного розірвання, однією із сторін в судовому порядку. З накладних та товарних чеків, які надані позивачем, вбачається, що у період з 22.07.2018 по 25.07.2018 року, [PERSON] придбала різні будівельні матеріали. На накладних №737, замовником значиться [PERSON] /а.с.70-72/. Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, [PERSON] 06.10.2018 року. спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, зазначене також підтверджується випискою хірурга /а.с.63-64/. Як вбачається, з постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, за те, що 06.10.2018 року висловлювався нецензурною лайкою на адресу [PERSON] /а.с.66/. Статтею 744 ЦК України\~встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з частиною першою\~статті 749 ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами\~статті 751 ЦК України\~матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений,\~у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша\~статті 756 ЦК України). Згідно з вимогами\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд критично відноситься до пояснень відповідача, які викладені у відзові на позов, в частині визначення вартості виконаних робіт у квартирі в розмірі 15000 грн та 5000 грн. за транспортування будівельних матеріалів, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували цей факт суду надано не було. Ухвалюючи рішення, суд не приймає посилання відповідача щодо існування між сторонами будь яких домовленостей в частині покладання витрат на ремонт квартири в рахунок майбутніх зобов`язань за договором, оскільки п. 7 Договору, визначено, що розмір матеріального забезпечення становить 3700 грн на місяць та складаються з: наданням медичних послуг, лікувальних засобів, продуктів харчування, наданням побутових послуг, оплатою комунальних послуг. Жодним пунктом договору не передбачається покладання витрат на ремонт в рахунок майбутнього матеріального забезпечення. Крім того, суд враховує, що між позивачем та чоловіком відповідача - [PERSON] , склались неприязні відносини, що об`єктивно підтверджується постановою Комінтернівського районного суду Одеської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП Згідно зі змістом\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, враховуючи, що [PERSON] не виконувались умови договору довічного утримання, матеріальне забезпечення в розмірі 3700 грн., не сплачувалось щомісячно ( про що відповідачем було зазначено у відзові на позов), суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що [PERSON] , була звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню з [PERSON] . На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265,ЦПК України, 651, 744, 749, 751, 755-756 ЦК України, суд,-

Outcome: approved