Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Також просила встановити факт належності заповіту, складеного від імені [PERSON] , посвідченого 05.02.1999 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради народних депутатів Татариновою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 01, на ім`я [PERSON] , - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Крім того, просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель САПТ ЗТ «Паризька Комуна», що знаходиться на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну [PERSON] , померлій [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064055 від 05.07.1996, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель САПТ ЗТ «Паризька Комуна», що знаходиться на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну [PERSON] , померлому [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064056 від 05.07.1996, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 05.02.1999 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради народних депутатів Татариновою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 01, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої). Посилаючись на те, що у документах, підтверджуючих родинні відносини померлих [PERSON] та [PERSON] , існують розбіжності в написанні по батькові останньої, просили задовольнити позов в цій частині. Також у зв`язку з неоднаковим написанням по батькові [PERSON] , просила також встановити факт належності останній заповіту, складеного від імені [PERSON] , посвідченого 05.02.1999 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради народних депутатів Татариновою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 01, на ім`я [PERSON] . Крім того, в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вище вказане спадкове майно відсутні, просила також визнати за нею право на зазначені земельні частки (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач позов підтримала, в подальшому в судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві, поданій при подачі позову, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 11). На день смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] разом з [PERSON] , заповіт від імені [PERSON] сільською радою не посвідчувався, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (розпорядилась речами померлого), що підтверджено довідкою виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області від 10.03.2020 № 96 (а.с. 12). З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 23.03.2020 вбачається, що 22.11.1950 виконавчим комітетом Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області складено актовий запис № 52 про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого зазначена [PERSON] (а.с. 10). З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 23.03.2020 вбачається, що [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З довідки виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області від 10.03.2020 № 97 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті була зареєстрована одна по [ADDRESS] , заповіт від її імені сільською радою посвідчувався 05.02.1999 за реєстровим № 1, спадщину після її смерті прийняла [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (розпорядилась речами померлої) (а.с. 14). З копії заповіту, посвідченого 05.02.1999 секретарем Линівської сільської ради Татариновою Н.П. за реєстровим № 1, який не змінювався та не скасовувався, вбачається, що [PERSON] все належне їй майно заповідала [PERSON] , позивачу у справі (а.с. 15). З експертного висновку від 12.11.2020 № 056/227 вбачається, що параномічне зближення розмовних варіантів імені [PERSON] , [PERSON] та ін. і розмовних варіантів імені [PERSON] та ін. призводило до сплутування відповідних власних назв у розмовному мовленні й документальних записах ХІХ-ХХ ст. Лінгвістична ідентифікація записів власних назв такого типу ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями в межах онімної системи, зумовленими зазначеними вище причинами. Тобто, з урахуванням зазначеного, записи імені по батькові [PERSON] (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, запис [PERSON] ), [PERSON] (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) і [PERSON] (заповіт, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с. 25). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, суду пояснили, що [PERSON] , який помер у 1998 році, та [PERSON] , яка померла у 2000 році, є сином та матір`ю, які проживали разом. [PERSON] всі звали як «[PERSON]». Вона склала заповіт на користь позивача по справі. Підстав для сумніву в достовірності таких показань у суду немає. Таким чином, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, а також заповіт, складений від імені [PERSON] , посвідчений 05.02.1999 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради народних депутатів Татариновою Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 1, на ім`я [PERSON] , - належить [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. При цьому, різниця в написанні по батькові [PERSON] у документах пов`язана з з різним вживанням вказаного власного імені. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого також входить право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із землі сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Паризька Комуна», належну їй особисто, а також право на таку ж частку (пай), належну [PERSON] , який помер [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області, спадщину після смерті якого прийняла як спадкоємець першої черги за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, його мати - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , але їй в оформленні спадкових прав на вказане спадкове майно було відмовлено у зв`язку з різницею у написанні по батькові останньої у документах, підтверджуючих родинні відносини з [PERSON] , у заповіті на користь позивача, а також відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що видно з постанови нотаріуса від 19.05.2020 № 86/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 26). У той же час, з листа Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 09.04.2020 № 01-21/857 та викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам САПТ ЗТ «Паризька Комуна» вбачається, що за № 55 у вказаній книзі міститься запис на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064055 від 05.07.1996 на ім`я [PERSON] та за № 56 у вказаній книзі міститься запис на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064056 від 05.07.1996 на ім`я [PERSON] . Вказані сертифікати отримані власниками (а.с. 16, 17). Згідно листа Новослобіської сільської ради Путивльського району Сумської області від 10.11.2020 № 433 (а.с. 24), [PERSON] на території Линівської сільської ради ніколи не проживала та зареєстрована не була, а [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , а за життя була членом САПТ ЗТ «Паризька Комуна» Линівської сільської ради. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що право на земельну частку (пай) із землі САПТ ЗТ «Паризька Комуна» належало саме померлій [PERSON] , а в написанні її по батькові допущена помилка при формуванні списку громадян - членів цього товариства, пов`язана з не однаковим вживанням зазначеного власного імені. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Встановивши, що правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай) відсутні, а видача їх дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, тому визнання даного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved