Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 05 лютого 1993 року, право власності на житловий будинок загальною площею 46,8 кв.м, в тому числі житловою площею 23,7 кв.м. за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, м. Городня, вул. Горького, № 28, а саме: кімната площею 14,1 кв.м., кухня площею 11,1 кв.м., кімната площею 9,6 кв.м., сіні площею 9,1 кв.м., кладова площею 2,9 кв.м. та право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., надану для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Городня, вул. Горького, № 28. Заявлені вимоги мотивовані тим, що вона є дочкою свого батька [PERSON], останній помер 05 лютого 1993 року, перелік вище вказаного майна входить до його спадщини. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала і просила про їх задоволення з підстав викладених у позові. Представник відповідача заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 24). Третя особа приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, вираженої згоди приймати участь у судовому засіданні не заявила, подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.36) Дослідивши усі заявлені у справі докази, заслухавши пояснення позивача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються заявлені у справі позовні вимоги, характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд прийшов до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Судом встановлено, що 05 лютого 1993 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 11-ЕЛ № 481502 (а.с.6). У свідоцтві про народження № 517701 (а.с.7) [PERSON] записаний батьком [PERSON], яка після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище «Шумська» на прізвище «Михно» (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі та копії спадкової справи (а.с. 14, а.с.36-39) [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] Разом з тим, крім факту відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, встановлення кола спадкоємців, а також факту прийняття спадщини, доведенню підлягають права, якими володів спадкодавець і які увійшли до складу спадщини. Так, згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено дослідженими у судовому засіданні доказами спадкодавець мав права забудовника на земельній ділянці, відведеній під індивідуальне будівництво, площею 600 кв.м. по вул. Горького, 26, що підтверджується рішенням (архівним витягом) № 01-16/35 від 12.05.2016 року, а не на на земельній ділянці за адресою: м. Городня, вул. Горького,28. Рішенням Городнянського районного суду від 26.02.2016 року підтверджується тільки те, що подружжя [PERSON] були зареєстровані за адресою: [INFO]. Будь-яких прав власності щодо будь-якого майна наявного у подружжя з місцем розташування м. Городня, вул. Горького, 28 ні вказаним рішенням, ні рішенням Городнянського районного суду від 19.11.2015 року не підтверджувалось (а.с.9-11) Довідкою Городнянської міської ради підтверджено, що земельна ділянка в м. Городня, по вул. Горького,28 перебуває в комунальній власності і рішення щодо надання дозволу на приватизацію даної земельної ділянки відповідно до норм чинного законодавства сесією міської ради не приймалось (а.с. 34). Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на цю земельну ділянку є незаконними. Права приватної власності її спадкодавець на цю земельну ділянку не мав. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно суд має з'ясувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Так, згідно довідки Городнянського районного бюро технічної інвентаризації № 148 від 23.03.2016 року будинок, на який посилається позивач як на предмет спадщини побудовано в 1964 році. Таким чином, щодо виникнення права власності на нього слід керуваитись зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Так, до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Однак, такі записи за спадкодавцем відсутні. Інвентаризаційна справа № 4579, що надійшла на огляд суду, заведена за заявою [PERSON] Городнянським бюро технічної інвентаризації 17.03.2016 року, тобто не може співвідноситись із спадкодавцем (його правами), оскільки останній помер 05.02.1993 року. Крім того, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Оскільки судом встановлено, що земельна ділянка, яка за змістом позовних вимог відноситься до обслуговування житлового будинку, так званого „предмету спадщини, перебуває у комунальній власності, підстав вважати такий будинок несамочинно збудованим неможливо. За свого життя спадкодавець права власності на об'єкт самочинного будівництва не набув. Суд звертає увагу позивача, що згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України та ст. 20 ЗК України органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Після відведення цієї земельної ділянки у встановленому Законом порядку позивач не позбавлена права вимагати визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, зведені на такій ділянці, Саме такі права у неї виникли в порядку спадкування, у той час як позов про визнання права власності не грунтується на правах, які мав її спадкодавець, а тому не може бути задоволений судом. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, такий інтерес має бути законним.

Outcome: dismissed