Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання незаконними і скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та плати за адвокатські послуги. Свої вимоги мотивує тим, що працювала на посаді головного лікаря Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом, який перейменовано на КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», на підставі контракту, укладеного з Управлінням охорони здоров`я Київської обласної держадміністрації в 2004 році. Наказом Департаменту охорони здоров`я №345 від 12.08.2014 року, виданим на виконання рішення Київської обласної ради від 26.04.2014 року №790-42-VI її було звільнено з роботи з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, так як воно проведене з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки прогулу вона не допускала, а була відсутня на роботі в зв`язку з виконанням обов'язків, пов`язаних із займаною посадою. Просить визнати незаконним та скасувати п.1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області», визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 12.08.2014 року №345 про звільнення її з посади, поновити її на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», стягнувши з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 240839 грн 10 коп. Крім того, на офіційному сайті Київської обласної ради з`явилась публікація про звільнення її з посади головного лікаря у зв`язку із систематичним невиконанням нею покладених на неї обов'язків на підставі рішення Київської обласної ради шостого скликання від 03.03.2014 року. Просить визнати незаконним та скасувати п.1.4 вказаного рішення. Незаконним звільненням їй завдано моральних страждань, в зв`язку з чим просить стягнути з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Також просить стягнути солідарно з Київської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації витрати на правову допомогу в сумі 9524 грн 80 коп. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та пояснили, що відсутність позивача на робочому місці 14.02.2014 року була викликана поважними причинами. Так, близько 11-00 год 14.02.2014 року в приміщенні Центру поширився сильний запах фарби, при якому працювати було неможливо, в зв`язку з чим позивач відпустила деяких співробітників центру, які написали на її ім`я доповідні записки, і сама близько 12-25 год - 12-30 год залишила територію Центру та направилась до ДПІ Шевченківського району м.Києва з метою вирішення робочих питань діяльності Центру. У дорозі з Центру до ДПІ та в справах у податковій інспекції вона перебувала приблизно до 13-05 год -13-10 год. З метою придбання спеціальних меблів (металевих шаф для зберігання спецодягу персоналу), обов'язок по закупівлі яких було покладено згідно акту перевірки СЕС від 28.10.2013 року, позивач власним автомобілем, яким керував її чоловік [PERSON] направилась до магазину ПП «Авангард груп» за адресою: м.Київ, вул.Новокостянтинівська, 9. У дорозі до підприємства та на самому підприємстві позивач перебувала приблизно до 14-45-15-00 год. Близько 15-00 год у зв`язку з поганим самопочуттям позивач звернулась до лікаря, який діагностував гіпертонічний криз, про що їй було видано довідку. За виключенням обідньої перерви, що триває одну годину, період відсутності позивача на робочому місці, зафіксований відповідачем, склав 2 год 20 хвилин, чого недостатньо для звільнення працівника за ст.40 п.4 КЗпП України. Крім того, при звільненні позивача порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності. Так, позивач не була ознайомлена з наказом про звільнення; акт про відмову позивача підписати наказ не складався. Від позивача також не відібрано письмових пояснень про причини відсутності на роботі 14.02.2014 року. Відповідачем також порушено місячний термін накладення адміністративного стягнення, встановлений ст.148 ч.1 КЗпП України. Просять задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Київської обласної ради проти позову заперечував, посилаючись на правомірність рішення про звільнення [PERSON] із займаної посади, прийнятого на сесії шостого скликання 26.06.2014 року, з урахуванням двох попередніх доган. Щодо вимоги позивача про скасування п.1.3 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 03.03.2014 року, то таке рішення радою не приймалось. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації з позовом не згідна і пояснила, що звільнення позивача відбулося на законних підставах з урахуванням попередніх доган. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Комунального (він же представник третьої особи [PERSON]) проти позову заперечує і пояснив, що факт відсутності позивача на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня 14.02.2014 року зафіксовано відповідним актом. З метою отримання пояснень від позивача про причини її відсутності на робочому місці 14.02.2014 року Департаментом 04.03.2014 року було направлено на її адресу лист №1-36-692 з проханням надати такі пояснення, однак вказане звернення позивачем було проігнороване, пояснення не надані. Щодо строків накладення дисциплінарного стягнення, то вони порушені не були, так як ст.148 ч.2 КЗпП України передбачений шестимісячний строк накладення такого стягнення. Копія наказу про звільнення позивачу була вручена, проте, підпис про її отримання вона поставити відмовилась, про що складено відповідний акт. Вважає, що позивач звільнена на законних підставах і просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу управління охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації №48 від 23.07.2004 року створено Київський обласний Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» на базі Обласного Центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом щляхом виділу його із скаду обласної клінічної лікарні. Призначено на посаду головного лікаря Центру на контарктній основі строком на один рік [PERSON] з 01.10.2004 року по переводу з Київської обласної клінічної лікарні (т.І а.с.59,60). На підставі контракту від 01.10.2004 року, укладеного між позивачем та Управлінням охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації позивач була прийнята на роботу на посаду головного лікаря Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом на термін з 01.10.2004 року до 01.10.2005 року. Відповідно до п.15 контракту керівник має право діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях; укладати господарські та інші угоди, видавати доручення тощо (т.І, а.с.7-10). Згідно п.п.5.1, 5.2 Статуту КП «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», затвердженого розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 29.06.2004 року №386, який діяв на момент прийняття позивача на роботу, керівництво діяльністю Центру здійснюється головним лікарем центру, який призначається на посаду та звільняється з посади начальником управління охорони здоров`я обласної державної адміністрації за погодженням з відповідним заступником голови Київської обласної державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків шляхом укладення з ним контракту. Головний лікар Центру несе відповідальність за діяльність Центру; діє без довіреності від імені Центру, представляє його в усіх установах та організаціях; розпоряджається коштами та майном Центру відповідно до чинного законодавства; укладає угоди, видає довіреності, відкриває рахунки в установах банків; призначає на посади та звільняє з посад працівників Центру відповідно до чинного законодавства; в межах своєї компетенції видає накази, обов'язкові для всіх працівників Центру; укладає колективний договір згідно з чинним законодавством (т.І а.с.27,28). Відповідно до наказу головного управління охорони здоров`я №518н від 02.10.2012 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] оголошено догану у зв`язку із визнанням роботи Центру по виконанню заходів Загальнодержавної програми забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, лікування, догляду та підтримки ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД на 2009-2013 роки в Київській області незадовільною ( т.І а.с.75). Згідно наказу директора Департаменту охорони здоров`я №558-н від 01.11.2013 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, створення незадовільного стану виконавської дисципліни, що призводить до зриву виконання доручення голови Держслужби України соцзахворювань Т.Александріної від 06.09.2013 року №22.2/2/3036/Ал на виконання доручення Президента України від 28..12.2012 року №1-1/3526 «Щодо деяких питань запобігання поширенню епідемії туберкульозу, ВІЛ-інфекції/СНІДу та вірусних гепатитів» та створення ситуації, яка негативно впливає на рівень надання медичної допомоги ВІЛ-інфікованим громадянам та на загальний стан здоров`я населення Київської області (т.І а.с.84,85). Рішенням Київської обласної ради шостого скликання від 17.09.2013 року №670-34-VI затверджено статут Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» в новій редакції, відповідно до п.6.3 якого управління діяльністю Центру здійснює директор, який призначається на контрактній основі та звільняється Київською обласною радою за поданням Київської обласної державної адміністрації. Контракт із директором укладається Органом управління згідно з чинним законодавством України (т.І а.с.86-95). Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 20.12.2013 року «Про питання управління Київською облдержадміністрацією об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації підпорядковано Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ /СНІДом (т.І а.с. 104-109). Згідно п.9.21 Положення про Департамент охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 11.02.2013 року №55, директор Департаменту погоджує у встановленому порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів та закладів охорони здоров`я, що підпорядковані або належать до сфери управління районних рад, районних держадміністрацій та міськвиконкомів міст обласного значення (т.IV а.с.140-148). Відповідно до наказу директора Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації №8 від 14.02.2014 року головному лікарю Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] оголошено догану. Підстави: доповідна записка начальника управління лікувально-профілактичної допомоги Департаменту охорони здоров`я Київської ОДА [PERSON] від 14.02.2014 року; письмове пояснення головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] (т.І а.с.100). 14.02.2014 року комісією в складі начальника управління ЛПД ДОЗ КОДА [PERSON], головного спеціаліста-юриста ДОЗ КОДА [PERSON], юрисконсульта КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» складено акт про те, що головний лікар КЗ КОР «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] була відсутня на робочому місці з 12-30 год по 15-50 год 14.02.2014 року без поважних причин, у зв`язку з чим ознайомити її з наказом ДОЗ КОДА від 14.02.2014 року №8 «Про оголошення догани [PERSON]» виявилося неможливим (т.І а.с.101). П.п. 1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] звільнено з посади за ст.40 п.4 КЗпП України (т.І а.с.110). На виконання рішення Київської обласної ради від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» директором Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації видано наказ №345-Н від 12.08.2014 року про звільнення головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] з 12.08.2014 року за ст.40 п.4 КЗпП України (т.І а.с.111). Згідно акту комісії у складі заступника директора департаменту охорони здоров`я КОДА [PERSON], начальника відділу медичного страхування, матеріального та кадрового забезпечення [PERSON], головного спеціаліста-юрисконсульта [PERSON] від 28.03.2014 року головний лікар КЗКОР «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] не прибула до Департаменту охорони здоров`я для надання пояснення з приводу її відсутності на робочому місці 14.02.2014 року з 12-30 год до 15-50 годин (а.с.122). Аналогічного змісту акти було складено комісією 29.04.2014 року та 23.06.2014 року (а.с.123,124). З акту перевірки щодо дотримання та виконання вимог техніки безпеки, протиепідемічного режиму, особистої гігієни в лабораторії Комунального закладу «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом» від 28.10.2013 року вбачається, що спецодяг персоналу лабораторії наявний в достатній кількості, зберігається в шафах. Відсутні шафи на 2 відділення для персоналу, що не відповідає вимогам ДСП 9.9.5.-080-02 «Правила влаштування і безпеки роботи в лабораторіях (відділах, відділеннях) мікробіологічного профілю» (т.І а.с.151,152). 14.02.2014 року ПП «АВАНГАРД ГРУП» виписано рахунок-фактуру №СФ-0000078, одержувачем в якому значиться КЗ «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом», на придбання шаф LS-21 в кількості 2-х одиниць на загальну суму 2000 грн (т.І а.с.153). З консультативного висновку Київської міської курортної бальнеолікарні профспілок України ЗАТ «УКРПРОФЗДРАВНИЦЯ» від 14.02.2014 року вбачається, що позивач 14.02.2014 року звернулась до лікаря вказаного медичного закладу [PERSON] з приводу підвищення артеріального тиску і їй було діагностовано гіпертонічний криз ( т.І а.с. 154). Згідно п.п.6.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом , затверджених зборами трудового колективу 05.01.2005 року відповідно до ст.61 КЗпП України в закладах охорони здоров`я на роботах, пов'язаних з наданням медичної допомоги населенню застосовується щомісячний облік робочого часу. Тривалість робочого дня для медичних працівників-7.12 год (при 5-ти денному робочому тижні); середній медперсонал та заввідділеннями - з 8.30 год до 15.42 год, перерва на обід з 13.00 год до 14.00 год; лікарі - з 9.00год до 16.12 год, перерва на обід з 13.00 год до 14.00 год; тривалість робочого дня для адміністративно-господарського персоналу - 8 годин (при 5-ти денному робочому тижні). Час початку і закінчення роботи працівників апарату адміністрації встановлюється з 9.00 год до 17.00 год, перерва для відпочинку та харчування - 1 година - з 13.00 год до 14.0 год (т.IV а.с.45-47). Як видно з табелю обліку використання робочого часу за лютий 2014 року, доданого до заперечень відповідача - Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації (т.І а.с.78, 79), 14.02.2017 року позивачу відмічено 7,2 години робочого часу. Згідно довідки про отримані доходи позивача за травень 2014 року -серпень 2014 року ( т. IV а.с.219) заробітна плата позивача за червень 2014 року складає 678 грн 42 коп при відпрацьованих 2-х робочих днях, а за липень 2014 року заробітна плата не нарахована. Свідок [PERSON] показала, що 14.02.2014 року близько 13-00 год біля «Промінаду» зустріла свого знайомого [PERSON] на розі вулиць Овруцької та Багговутівської. Вони стояли і розмовляли, коли вона побачила, як з приміщення податкової інспекції вийшла позивач з якоюсь дівчиною. З позивачем вона була знайома наглядно; знала, що це дружина [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що працює лікарем-терапевтом в Київській міській курортній бальнеолікарні профспілок України ЗАТ «УКРПРОФЗДРАВНИЦЯ». 14.02.2014 року вона працювала в ІІ зміну. До неї звернулась позивач із скаргами на головний біль, запаморочення та слабкість. Вимірявши артеріальний тиск позивача, який становив 190/110, вона ввела їй магнезію. Поступово тиск знизився до 140/90, і близько 17-00 год пацієнт залишила приміщення лікарні в задовільному стані. Що з нею відбувалося далі, їй невідомо. Лікарняні листи лікарнею не видаються - був складений консультативний висновок, в якому зазначено діагноз: гіпертонічний криз. Свідок [PERSON] показала, що з 21.02.2006 року по 14.10.2014 року працювала в Центрі профілактики та боротьби з ВІЛ-СНІДом сестрою-господинею та на півставки - секретарем. 14.02.2014 року до Центру прибула комісія, члени якої вимагали від позивача пояснення, чому вона не зареєструвала Статут. Близько 12-00 год члени комісії пішли. Приблизно через півгодини позивач написала в Журналі обліку робочого часу, куди йде, і разом з [PERSON] пішла з Центру. Через 15-20 хвилин після цього до Центру повернулись члени комісії [PERSON] і [PERSON] і спитали, де позивач. Вона запропонувала їм подивитись журнал, але вони не стали його дивитись і сіли біля її кабінета на лавці. Близько 15-50 год вони вдвох пішли. В цей час в приміщенні Центру щось фарбували і стояв різкий запах. Близько 16-00 год зателефонувала позивач і поцікавилась, що відбувається в Центрі. Вона повідомила, що приходили члени комісії і що пахне фарбою, просила дозволу, щоб співробітники Центру могли піти раніше додому через запах фарби, проти чого позивач не заперечувала у випадку, якщо будуть написані доповідні. Свідок [PERSON] показав, що його дружина [PERSON] 14.02.2014 року зателефонувала йому близько 13-00 год і попросила відвезти її до податкової інспекції. Біля податкової інспекції Шевченківського району він зустрів знайому [PERSON], поспілкувався з нею хвилин 10. Коли дружина із [PERSON] вийшли з податкової інспекції, вони сіли в машину і поїхали до відділення Райффайзен банку «Аваль», що знаходиться по вул. Багговутівській. Виявилось, що в банку - обідня перерва, і тоді вони поїхали на вул..Новокостянтинівську, 9 замовити ящики. Пробули там хвилин сорок. Позивач спілкувалась з директором підприємства, а він роздивлявся ящики та міряв їх. Ящики були металеві розміром 1,80 м х 1,60 м, але вони їх не купили, так як на рахунку не вистачало коштів. Після того, як вони відвідали склад, позивач поскаржилася на головний біль і вони поїхали до бальнеолікарні, де лікар виміряла дружині тиск, який становив 190/110. Він купив магнезію, яку лікар ввела дружині. Дружина полежала якийсь час, після чого переміряли тиск і поїхали з лікарні. Свідок [PERSON] показала, що 12.08.2014 року від членів комісії соцстраху дізналась про звільнення [PERSON] з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП України. Свідок [PERSON] показала, що працювала психологом в Центрі боротьби зі СНІДом. 14.02.2014 року вона писала доповідну на ім`я [PERSON] про різкий запах фарби в приміщенні Центру, в зв`язку з чим просила піти з роботи раніше. Пішла вона з роботи близько 16-00 год. Цього дня до Центру двічі навідувались перевіряючі: перший раз троє осіб, а другий раз - двоє. Доповідну вона писала після 13-00 год, а вручила її головному лікарю близько 15-00 год. Коли [PERSON] пішла з роботи, вона не пам'ятає, пам'ятає, що зранку врна була на роботі. Свідок [PERSON] показала, що 14.02.2014 року в обласній лікарні щось фарбували в першій половині дня, в зв`язку з чим стояв різкий запах фарби. Проте вона знаходилась на роботі до кінця дня, так як було багато відвідувачів. Цього дня вона поверталась на роботу близько 17-00 год, так як забула ключі від квартири, і на сходах центру зустріла головного лікаря, яка зайшла, розписалась в журналі виходу на роботу і позачиняла всі двері. Відповідно до ст.40 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважжних причин. Згідно ст.21 ч.3 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Згідно п.22 постанови у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40, п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1, 148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Ст. 235 ч.ч.1,2 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Судом встановлено, що позивач була звільнена з роботи на підставі ст.40 п.4 КЗпП України. Разом з тим Київською обласною радою при прийнятті рішення 26.06.2014 року №790-42-VI не було враховано, що відсутність позивача на робочому місці 14.02.2014 року була викликана поважними причинами. Так, в судовому засіданні з'ясовано, що позивач, будучи головним лікарем ввіреного їй закладу, 14.02.2014 року приблизно з 12-25 год до 15-00 годин перебувала спочатку в податковій інспекції Шевченківського району м.Києва з метою вирішення робочих питань Центру, а потім - в магазині ПП «АВАНГАРД ГРУП» - з метою погодження умов та укладення договору на придбання спеціальних меблів для Центру. Незважаючи на те, що коло посадових обов'язків позивача відповідною посадовою інструкцією визначене не було, представництво інтересів Центру та вирішення питань, пов'язаних з діяльністю Центру, в інших установах та організаціях відноситься до прямих посадових обов'язків головного лікаря, передбачених Статутом КЗ «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом. Оскільки прогул передбачає винну поведінку працівника, звільнення позивача на підставі ст.40 п.4 КЗпП України за наведених вище обставин не можна вважати правомірним. Крім того, актом комісії від 14.02.2014 року зафіксовано відсутність позивача на робочому місці з 12-30 год до 15-50 год з урахуванням обідньої перерви, яка відповідно до ст.66 КЗпП України не включається в робочий час і може використовуватись працівниками на власний розсуд. Отже, за виключенням обідньої перерви, час відсутності позивача на робочому місці складає 2 год 20 хвилин, що не може бути кваліфіковано як прогул. При звільненні позивача також не дотримано процедури застосування дисциплінарного стягнення. Так, від позивача не було отримано пояснень про причини її відсутності на робочому місці 14.02.2014 року. Посилання представників відповідачів на те, що Департаментом охорони здоров`я 04.03.2014 року за №1-36-692 було надіслано лист позивачу про необхідність надання пояснень (т.І а.с.121), суд до уваги не бере, оскільки належних доказів відправлення такого листа або отримання його позивачем в суду не надано. Звільнення позивача відбулось з порушенням встановленого ст.148 ч.1 КЗпП України місячного строку, що також є підставою для визнання його незаконним. За таких обставин п.1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26 червня 2014 року №790-42-VІ «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області» щодо звільнення позивача слід визнати незаконним та скасувати. Щодо наказу директора Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації про звільнення головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики і боротьби з ВІЛ/СНІДом» [PERSON] з 12.08.2014 року за ст.40 п.4 КЗпП України, то він виданий на виконання рішення Київської обласної ради від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області», є похідним від нього, а тому підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Скасовуючи в частині рішення Київської обласної ради та наказ Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації про звільнення, суд вважає за необхідне поновити позивача на роботі на посаді головного лікаря комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», оскільки саме з цієї посади вона була звільнена. Щодо вимоги позивача про визнання недійсним та скасування п.1.4 рішення Київської обласної ради шостого скликання від 26.06.2014 року №790-42-VI «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області», то в цій частин позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні факт прийняття такого рішення Київською обласною радою не підтверджено. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом», в штаті якого перебувала та отримувала заробітну плату позивач, на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, який слід рахувати з 13.08.2014 року по 14.06.2017 року, так як справа розглядалася більше року не з її вини. При цьому суд враховує, що після звільнення з посади головного лікаря позивач працевлаштована не була, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-7 за 2014-2015 роки та довідкою з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 13.06.2017 року №32939/05 про відсутність облікової інформації на позивача за 2016-2017 роки. Відповідно до п.8 постанови КМ України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» суд визначає середньоденну заробітну плату позивача щляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки про заробітну плату позивача заробітна плата за червень та липень 2014 року складає 678 грн 42 коп, кількість робочих днів за цей період становить 2 дні. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача становить 339 грн 21 коп ( 678 грн 42 коп : 2 дні). Період вимушеного прогулу становить 710 днів, отже стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток в сумі 240839 грн 10 коп (339 грн 21 коп х 710 днів). Задовольняючи вимоги позивача в частині поновлення на роботі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів Київської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації Міністерства охорони здоров`я солідарно на користь позивача моральну шкоду, заподіяну внаслідок порушення її прав, так як незаконне звільнення завдало їй душевних страждань, призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків та негативно вплинуло на її трудову репутацію. Розмір моральної шкоди суд оцінює в 10000 грн, враховуючи характер та тривалість душевних страждань. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів Київської обласної ради та Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації Міністерства охорони здоров`я слід стягнути на користь позивача в солідарному порядку витрати на правову допомогу в сумі 9524 грн 80 коп. Вказана сума витрат підтверджується актом наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 08.02.2016 року №08/2-2, товарними чеками № 08221 від 10.01.2017 року та № 08222 від 23.05.2017 року про сплату позивачем коштів за надання правової допомоги. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом» слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2408 грн 39 коп, так як позивач від його сплати звільнена. Враховуючи наведене та

Outcome: partial