Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000,0 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. У Личаківському районному суді м.Львова перебуває на розгляді справа про розірвання шлюбу. Протягом останніх шести років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними припинено. Відповідач на прохання позивача час від часу допомагав матеріально доньці. Зазначає, що дитина відвідує шкільний навчальний заклад, додаткові гуртки та секції, часто хворіє. Позивач працює бухгалтером, отримує стабільний дохід, однак такий є недостатнім для забезпечення належного рівня виховання та утримання доньки. Зазначає, що їй невідомо про те чи працює відповідач, однак батьки несуть рівний обов`язок щодо утримання дітей. У зв`язку із наведеним змушена звернутись до суду із вказаним позовом з метою захисту інтересів дитини та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Справа поступила до суду 09 липня 2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13 липня 2020 року позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності у зв`язку із перебуванням на самоізоляції та проживанням у м.Києві. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 20.10.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4), 15 січня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 10. Як вбачається із копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 08.12.2011 року, [PERSON] народилася [INFO] (а.с.2), її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання № 481 від 09 квітня 2020 року, виданою ЛКП «Господар» (а.с.3). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» у 2020 році установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2318 гривень. Судом встановлено, що позивач працює на посаді заступника директора з фінансових питань у Дочірньому підприємстві «Джей і Ел Консалтинг» та її сукупний дохід за останні шість місяців становить 37798,10 гривень. Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, відповідач допомогу на утримання доньки надає нерегулярно. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, позицію щодо заявлених вимог не висловив та жодним чином не аргументував розмір аліментів, які необхідно стягувати на утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, при визначенні розміру аліментів, окрім потреб дитини та можливості надання допомоги самою матір`ю, суд враховує, що сторони, як батьки малолітньої дитини, мають рівні обов`язки в її утриманні, при цьому, позивач офіційно працює та отримує стабільний дохід. Відомості, що на утриманні позивача перебувають непрацездатні батьки або інші особи відсутні. При визначенні розміру аліментів, суд не бере до уваги покликання позивача про наявність додаткових витрат на дитину, оскільки наявність таких має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Однак, у вказаному провадженні вирішується питання лише про стягнення аліментів на утримання дитини у порядку, передбаченому ст.181 СК України, тоді як стягнення додаткових витрат на дитину регулюється ст.185 СК України. Суд також враховує, що відповідач є працездатною особою, забезпечений житлом, при цьому, останній не спростував доводів, які зазначені у позовній заяві. З огляду на вказане, заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним та не відповідає рівності обов`язків батьків щодо утримання малолітньої дитини, а також передбаченим законом способам захисту інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 2500,0 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дитини та відповідає гарантованому законом розміру аліментів на утримання дитини, а тому позов слід задовольнити частково. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 гривень суми судового збору. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial