Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS], виділити у користування позивачки та відповідача [PERSON] другу житлову кімнату площею - 17,10 кв.м., а за відповідачем [PERSON] першу житлову кімнату площею 12,30 кв. м. у вищевказаній квартирі, всі інші підсобні приміщення цієї квартири залишити в загальному користуванні співвласників. Свої вимоги обгрунтовує тим, що сторони є співвласниками квартири. Відповідач [PERSON] протягом останніх шести місяців у останнього та позивачки виникають конфлікти щодо користування кімнатами та оплати за комунальні послуги, мирно вирішити дане питання не вдається, тому позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, її представник направив до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечую та просив слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву, в якій зазаначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просив розглядати справу за його відсутності Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вищевказана квартира складається з двох житлових кімнат: перша кімната площею 12, 3 кв. м., друга кімната площею 17,10 кв. м., кухні площею 9,4 кв. м., ванної кімнати площею 1,2 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв. м., коридору площею 12,60 + 3,0 кв. м., та балкону площею 2,7 кв. м., що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 8-10). Загальна площа квартири складає 40, 95 кв. м., житлова - 29,40 кв. м. У позивачки з відповідачем [PERSON] виникають конфлікти щодо користування житловими кімнатами та оплати за комунальні послуги, мирно вирішити питання не вдається. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 356 ЦК України Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 Житлового кодексу Української РСР, Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved