Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

\~ Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в сумі 77146 гривень 50 копійок за кредитним договором №910.77912 від 2 червня 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Позов обґрунтовує наступним. 2 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №910.77912 (далі - кредитний договір) відповідно до пункту 1 параграфу 1 якого банк надав відповідачу кредит в сумі 128761,30 гривень на строк 84 місяці, тобто до 2 червня 2018 року. Зазначену обставину підтверджує копією кредитного договору. Відповідно до параграфу 3 кредитного договору кредит був забезпечений транспортним засобом марки HYUNDAI моделі АССЕNT 2011 року випуску, номер кузова Z94СU41DВВR032380, на фінансування купівлі якого відповідачу і був наданий кредит, що визначено пунктом 2 параграфу 1 кредитного договору. Згідно параграфу 4 кредитного договору відповідач зобов'язався отримати кредит та протягом його дії сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтетних (щомісячних) платежів у терміни і сумах, визначених графіком щомісячних платежів. 13 жовтня 2011 року кредитор - Публічне акціонерне товариство «Плюс Банк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк». 10 січня 2017 року між третьою особою та позивачем укладений договір поруки з метою забезпечення кредитного договору №910.77912, відповідно до якого позивач та відповідач несуть солідарну відповідальність перед третьою особою за виконання відповідачем кредитного договору в межах суми 77146,50 гривень, що визначено пунктами 1 та 2 договору поруки. Порука за цим договором припиняється зі спливом п'яти днів від настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором (пункт 12 договору поруки). Зазначені обставини підтверджую договором поруки. Пунктом 4 договору поруки визначено, що у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором поручитель зобов'язаний сплатити третій особі заборгованість протягом одного робочого дня з моменту отримання вимоги. Відповідно до пункту 8 договору поруки, у випадку виконання позивачем замість відповідача обов'язків останнього перед третьою особою, остання зобов'язується передати позивачу всі документи, що підтверджують вимоги до відповідача, а також передати права, що забезпечують ці вимоги в розмірі виконаних позивачем зобов'язань. Згідно з випискою з особового рахунку відповідача №29098491077912.980, на який відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, що визначено параграфом 4 кредитного договору, відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору по сплаті щомісячних платежів. Крім цього, відповідач сплатив останній щомісячний платіж 12 лютого 2016 року. Зазначені обставини підтверджує відповідною випискою. За зазначених обставин третя особа набула право вимоги від відповідача та позивача як поручителя, дострокового повернення кредиту та сплати процентів, належних їй відповідно до умов кредитного договору, що визначено пунктом 1 параграфу 8 кредитного договору, частиною 2 статті 1054, статтею 1052 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), частиною 10 статті 11 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХП «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII), який був чинний на час укладення кредитного договору. В день укладення договору поруки, 10 січня 2017 року, третя особа заявила до позивача вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за кредитним договором, на підставі пункту 4 договору поруки. Про зазначену обставину, на підставі частини 1 статті 555 ЦК, позивач невідкладно повідомив відповідача в телефонному режимі, що підтвердить відповідач. 10 січня 2017 року позивач сплатив третій особі грошову суму, визначену пунктом 1 договору поруки, а саме 77146,50 гривень, чим повністю виконав зобов'язання за кредитним договором, що підтверджує меморіальним ордером №910.7791213:07:33 від 10 січня 2017 року, заявою про списання пені від 10 січня 2017 року. В свою чергу третя особа надала позивачу документи, які підтверджують обов'язок відповідача, а саме: копію кредитного договору, виписку з особового рахунку відповідача №29098491077912.980, чим виконав умови, визначені пунктом 8 договору поруки, частиною 1 статті 556 ЦК. Враховуючи вище викладене, на підставі частин 1, 2 статті 556, пункту 3 частини 1 статті 512 ЦК, до позивача перейшли всі права третьої особи як кредитора за кредитним договором, в тому числі і право вимоги стягнення позивачем кредиту та сплату відсотків, які були виконані позивачем як поручителем, в порядку суброгації. Після виконання кредитного договору та договору поруки позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення позивачу сплаченої за кредитним договором суми. Відповідач погодився повернути позивачу всю суму, але до теперішнього часу свій обов'язок не виконав. \~ Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. \~ \~ Відповідач в судове засідання повторно не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 2 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №910.77912 відповідно до пункту 1 параграфу 1 якого банк надав відповідачу кредит в сумі 128761,30 гривень на строк 84 місяці, тобто до 2 червня 2018 року. Зазначена обставина підтверджується копією кредитного договору. Відповідно до параграфу 3 кредитного договору кредит був забезпечений транспортним засобом марки HYUNDAI моделі АССЕNT 2011 року випуску, номер кузова Z94СU41DВВR032380, на фінансування купівлі якого відповідачу і був наданий кредит, що визначено пунктом 2 параграфу 1 кредитного договору. Згідно параграфу 4 кредитного договору відповідач зобов'язався отримати кредит та протягом його дії сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтетних (щомісячних) платежів у терміни і сумах, визначених графіком щомісячних платежів. 13 жовтня 2011 року кредитор - Публічне акціонерне товариство «Плюс Банк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк». 10 січня 2017 року між третьою особою та позивачем укладений договір поруки з метою забезпечення кредитного договору №910.77912, відповідно до якого позивач та відповідач несуть солідарну відповідальність перед третьою особою за виконання відповідачем кредитного договору в межах суми 77146,50 гривень, що визначено пунктами 1 та 2 договору поруки. Порука за цим договором припиняється зі спливом п'яти днів від настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором (пункт 12 договору поруки). Зазначені обставини підтверджую договором поруки. Пунктом 4 договору поруки визначено, що у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором поручитель зобов'язаний сплатити третій особі заборгованість протягом одного робочого дня з моменту отримання вимоги. Відповідно до пункту 8 договору поруки, у випадку виконання позивачем замість відповідача обов'язків останнього перед третьою особою, остання зобов'язується передати позивачу всі документи, що підтверджують вимоги до відповідача, а також передати права, що забезпечують ці вимоги в розмірі виконаних позивачем зобов'язань. Згідно з випискою з особового рахунку відповідача №29098491077912.980, на який відповідач зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, що визначено параграфом 4 кредитного договору, відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору по сплаті щомісячних платежів. Крім цього, відповідач сплатив останній щомісячний платіж 12 лютого 2016 року. Зазначені обставини підтверджує відповідною випискою. За зазначених обставин третя особа набула право вимоги від відповідача та позивача як поручителя, дострокового повернення кредиту та сплати процентів, належних їй відповідно до умов кредитного договору, що визначено пунктом 1 параграфу 8 кредитного договору, частиною 2 статті 1054, статтею 1052 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), частиною 10 статті 11 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХП «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII), який був чинний на час укладення кредитного договору. В день укладення договору поруки, 10 січня 2017 року, третя особа заявила до позивача вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за кредитним договором, на підставі пункту 4 договору поруки. Про зазначену обставину, на підставі частини 1 статті 555 ЦК, позивач невідкладно повідомив відповідача в телефонному режимі, що відповідач не заперечує. 10 січня 2017 року позивач сплатив третій особі грошову суму, визначену пунктом 1 договору поруки, а саме 77146,50 гривень, чим повністю виконав зобов'язання за кредитним договором, що підтверджує меморіальним ордером №910.7791213:07:33 від 10 січня 2017 року, заявою про списання пені від 10 січня 2017 року. В свою чергу третя особа надала позивачу документи, які підтверджують обов'язок відповідача, а саме: копію кредитного договору, виписку з особового рахунку відповідача №29098491077912.980, чим виконав умови, визначені пунктом 8 договору поруки, частиною 1 статті 556 ЦК. Враховуючи вище викладене, на підставі частин 1, 2 статті 556, пункту 3 частини 1 статті 512 ЦК, до позивача перейшли всі права третьої особи як кредитора за кредитним договором, в тому числі і право вимоги стягнення мною кредиту та сплату відсотків, які були виконані мною як поручителем, в порядку суброгації. Після виконання кредитного договору та договору поруки позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення позивачу сплаченої за кредитним договором суми. Відповідач погодився повернути позивачу всю суму, але до теперішнього часу свій обов'язок не виконав. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Згідно з частиною 2 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, на підставі ч. 1, 2 ст.556 ЦК, п.3 частини 1 ст. 512 ЦК, до позивача перейшли всі права третьої особи як кредитора за кредитним договором, в тому числі і право вимоги стягнення позивачем кредиту та сплату відсотків, які були виконані позивачем як поручителем, в порядку суброгації. \~ \~ \~ \~ \~З огляду на зазначене, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №910.77912 від 2 червня 2011 року в сумі 77146,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved