Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на 13/18 частин квартири № 30 по вул. князя Володимира, 63 в м. Путивль Сумської області, а також автомобіль марки ВMW 520 І, реєстраційний номер [NUMBER], 1998 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16.05.2017 в м. Київ. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу була заведена спадкова справа № 4/2017 від 25.07.2017, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно не може в звязку з розбіжностями щодо місця реєстрації [PERSON] на момент смерті, зазначеними в заяві про прийняття спадщини та отриманими на запит нотаріуса, а також у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на 1/3 частку спадкової квартири. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, а витрати по справі просила покласти на неї. У судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також не зявився, надав суду письмову заяву про визнання позову, при цьому просив справу розглянути за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З огляду на матеріали справи,\~позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16.05.2017 в м. Київ, 25.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу після його смерті заведена спадкова справа № 4/2017. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 13/18 частин квартири № 30 по вул. князя Володимира, 63 в м. Путивль Сумської області, а також автомобіль марки ВMW 520 І, реєстраційний номер [NUMBER], 1998 року випуску. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може в звязку з розбіжностями щодо місця реєстрації [PERSON] на момент смерті, зазначеними в заяві про прийняття спадщини та отриманими на запит нотаріуса, а також у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на 1/3 частку спадкової квартири, про що зазначив у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус. У той же час, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 12.03.2018, 13/18 частин квартири № 30 по вул. Леніна (нова назва князя Володимира), 63 в м. Путивль Сумської області на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1396, свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 2675, а також свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993, виданого органом приватизації на підставі розпорядження від 30.12.1993 № 590, належать [PERSON] Крім того, з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ № 185228 вбачається, що за [PERSON] мешканцем [ADDRESS], з 05.01.2011 зареєстрований автомобіль марки ВMW 520 І, реєстраційний номер [NUMBER], 1998 року випуску. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 5 \~ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). За приписами п. 8. Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 N 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, зокрема є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved