overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року від якого у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та потребує постійного піклування та витрат, що пов`язані з його утриманням, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку /доходу/ до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року від якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та потребує постійного піклування та витрат, що повязані з його утриманням, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку /доходу/ до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з квітня 1989 року від якого у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що проживає із дитиною, яка знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно не виконує обов'язок по утриманню дитини, у в'язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі від якого у сторін народилася діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та потребують постійного піклування та витрат, що пов`язані з їх утриманням, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1800 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у сторін народилися дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, що негативно впливає на обстановку в родині, виховання та розвиток дитини. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства з березня 2015 року, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося із за різних поглядів на життя. Між сторонами постійно виникають непорозуміння та сварки, що негативно впливає на обстановку в родині, виховання та розвиток дітей. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливо, а оскільки за таких обставин шлюб існує формально збереження його є недоцільним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання останніх в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2007 між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надала відповідачу грошові кошти в розмірі 830000 дол. США, з кінцевим терміном повернення до 15.01.2019. Проте, в добровільному порядку відповідач вказані кошти повернути відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та штраф за несвоєчасне повернення коштів, який встановлено договором. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, посилаючись на те, що 09.09.2016 року Дарницьким районним судом винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, проте відповідач аліменти не сплачує, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість по сплаті аліментів. В зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість та пеню по виплаті аліментів 37641, 71 грн. та пеня в розмірі 183311,67 грн. В судове засідання сторони не з'явилися до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідачів в інтересах яких виступає їх матір, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачі є правнуками позивача. Останні не проживають в квартирі зі своєю матір'ю, їх матір не несе витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг. Перешкод у проживанні в квартирі позивач відповідачам не чинила. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с. 44/. Відповідач до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.34,41/, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглянути справу у її відсутність, тому суд визнає причини неявки відповідачів до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у відсутність останнього та за згодою представника позивача ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], на підставі ордеру на житлове приміщення від 27.07.1987 року за №13625 /а.с.8/. У вищевказаній квартирі зареєстровано троє осіб, зокрема і відповідачі. Згідно актів про кількість фактично проживаючих осіб від 07.04.2016 року та від 09.09.2016 року вбачається, що відповідачі разом зі своєю матір'ю в квартирі не проживають /а.с. 9-10/. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, і будь які домовленості між сторонами з приводу проживання у вище вказаній квартирі відсутні. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом (з уточненнями а.с.16-17) до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 жовтня 2008 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №24. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе. Позивач просила задовольнити позов. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проаналізувавши наведені дані, положення ст.112 Сімейного Кодексу України, всі матеріали справи, зокрема дані, які містяться в копії паспорта позивача (на звороті а.с.2), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то належить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом (з уточненнями а.с.55-56) до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 50. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе. Позивач просила задовольнити позов. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проаналізувавши наведені дані, положення ст.112 Сімейного Кодексу України, всі матеріали справи, зокрема дані, які містяться в копії паспорта позивача (а.с.6) та в копії свідоцтва про шлюб (а.с.4), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то належить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], зняття його з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що зареєстрована та проживає в [ADDRESS], в якій зареєстрований і [PERSON], [INFO] - на даний час всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки останній в ній добровільно не проживає понад 6 місяців. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі, копії: довідки форми №3 щодо вказаної квартири; акту щодо не проживання відповідача за вказаною адресою, враховуючи також положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Квартира [ADDRESS] не приватизована. В квартирі [ADDRESS], зокрема зареєстровані позивач та [PERSON], [INFO], при цьому останній не проживає в ній понад 6 місяців. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме належить: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 640 грн. належить стягнути на користь позивача з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, оскільки позивачем не надано доказів щодо наявності спору з приводу зняття з реєстрації відповідача з відповідним суб»єктом, в тому числі з Дарницьким районним відділом Головного управління ДМС у м.Києві, який залучений до уасті у справі у якості третьої особи. На підставі викладеного,

Outcome: partial