Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року по 02 квітня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 20 грудня 2003 року по 02 квітня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження та копією рішення суду про розірвання шлюбу від 02 квітня 2012 року (а.с. 2, 3), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 4). Син проживає разом з матір'ю, при цьому, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не є можливим. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні з пояснень позивача встановлено, що у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб немає. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягненням [PERSON] повноліття, підлягає задоволенню. В порядку, визначеному ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved