Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі із відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач протягом тривалого часу проживає окремо, а дитина проживає разом з нею. Протягом цього часу відповідач не надавав кошти на утримання малолітнього сина та не допомагає у його вихованні. Ствердила, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем вона не має можливості забезпечити самостійно та в повному обсязі витрати необхідні для нормального розвитку дитини. Крім цього вказала, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, є працездатною та фізично здоровою особою, а тому просить постановити рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що не заперечує свого обов'язку по утриманню малолітнього сина та погоджується сплачувати аліменти на його утримання. Однак зазначив, що на даний момент не має постійного місця праці, отримує нерегулярні та мінливі доходи, а тому у зв'язку із скрутним матеріальним становищем вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 300-350 гривень щомісячно. Просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с.6), шлюб між сторонами укладено 15.10.2013 року, про що вчинено актовий запис №380. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що на даний час малолітній син проживає із матір'ю [PERSON], перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач проживає окремо від дитини. Крім цього, також встановлено, що відповідач ніде офіційно не працює, його дохід є нерегулярним та носить мінливий характер. А тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину в твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який визнав що має щомісячний дохід в межах 1500 грн., але офіційно не працює, потреби малолітнього сина, його стан здоров'я та вік, а також те що відповідач є здоровий працездатний чоловік, несе рівний із позивачем обов'язок забезпечити належне утримання дитини, а тому суд приходить до переконання про те, що саме розмір аліментів на дитину в сумі 800 грн. щомісячно, з врахуванням також наданої допомоги матір'ю дитини, здатний забезпечити дитині належні умови для існування. У зв'язку із наведеним позовні вимоги слід задоволити частково, судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому слід роз'яснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його матеріального становища. На підставі наведеного та

Outcome: approved