Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі вартості будівельних матеріалів, що становить 10333,56 грн., моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. та витрати за проведення незалежної експертизи в сумі 2150,00 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 14.03.2016 року сталося залиття її квартири, внаслідок недотримання правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири №19 , якими є відповідачі. Відповідачі в добровільному порядку не відшкодували позивачу завданої шкоди. З метою визначення вартості матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири позивач звернулась до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та згідно висновку №ЕД-1704-1-342.16 від 25.07.2016 року вартість проведення ремонту квартири [ADDRESS] становить 4981,00 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 2150,00 грн. При цьому, позивачем самостійно було усунено пошкодження своєї квартири та вартість будівельних матеріалів, які були придбані нею, значно перевищує розмір матеріальної шкоди, встановленою незалежною оцінкою, та становить 10333,56 грн. Вважає, що вартість будівельних матеріалів та витрати за проведення експертизи повинні бути відшкодовані відповідачами, оскільки залиття квартири [ADDRESS] сталося з їх вини. Крім матеріальної шкоди позивачу також було завдано і моральних страждань, яка виразилась у пригніченому стані, загостренні хвороб та втрати зору. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 50000,00 грн. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 04.11.2016 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття в квартирі залишено без розгляду. 04.10.2018 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка також представляє відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між залиттям квартири і її захворюваннями. Крім того, зазначила, що в неї малозабезпечена родина та коштів на відшкодування шкоди в них немає. Відповідачі пропонували зробити позивачу ремонт власними зусиллями, однак вона їх до квартири не пустила. Також пояснила, що залиття сталось не з квартири відповідачів, а внаслідок масштабного залиття з квартири, що розташована ще вище [ADDRESS] , отже вона також є постраждалою особою внаслідок залиття. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку представників позивача, відповідача [PERSON] ., яка також представляє інтереси [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.10.2015 року. 14.03.2016 року сталося залиття квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу. Згідно акту ЖЕД №901 від 16.03.2016 року при обстеженні квартири [ADDRESS] були виявлені сліди залиття: в кухні (стеля S-7,2 кв.м.), у ванній кімнаті (стеля S-2,9 кв.м.), в туалеті (стеля S-1,0 кв.м.), коридор (стеля S-11,6 кв.м.). Залиття квартири №15 виникло у зв`язку з недотриманням правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вищерозташованої квартири №19 . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.1998 року. Встановлено, що в добровільному порядку матеріальна шкода завдана позивачу відповідачами не відшкодована. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири, [PERSON] звернулась до ТОВ «Судова незалежна експертиза України». Згідно висновку №ЕD-1704-1-342.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 25.07.2016 року, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 4981,00 грн. За проведення вказаного експертного дослідження позивачем сплачено 2150,00 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанк від 08.07.2019 року за №0.0.580213478.1. При цьому, вартість будівельних матеріалів, які були придбані позивачем, значно перевищує розмір матеріальної шкоди визначеної у експертному дослідженні та становить 10333,56 грн., що підтверджується чеками (а.с. 27-36). Позивач просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі вартості будівельних матеріалів, що становить 10333,56 грн. Відповідачі заперечуючи проти вимог позивача зазначили, що залиття квартири відбулося не з їх вини, а з вини власників квартири [ADDRESS] , внаслідок чого вони також є постраждалими особами. На підтвердження цього надали акт, складений ЖЕД №901 від 07.06.2016 року. Однак, суд не приймає до уваги зазначені посилання відповідачів, оскільки акт, що був наданий ними на підтвердження своїх доводів, складений через три місяці, після залиття квартир позивача 14.03.2016 року. Крім того, вирішення питання щодо належних відповідачів у справі вирішувалось у іншому складі суду, який прийшов до висновку про відмову у заміні відповідачів. Відповідачі також заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди посилалась на те, що висновок №ЕD-1704-1-342.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 25.07.2016 року був складений за результатами іншого залиття, а саме масштабного залиття з квартири [ADDRESS] , а отже не є належними доказами завдання матеріальної шкоди. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, з огляду на наступне. Встановлено, що позивачем зафіксовано залиття своєї квартири у березні 2016 року, жодного іншого залиття, а саме як стверджують відповідачі з квартири [ADDRESS] , яке сталося 07.06.2016 року позивачем зафіксовано не було, акти не складались, працівники ЖЕД не викликались. Зазначене не спростовано і відповідачами у своїх відзивах, поясненнях, заявах, що містяться в матеріалах справи. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши висновок експертного дослідження від 25.07.2016 року в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Судом встановлено, що висновок експертного дослідження від 25.07.2016 року проведений ТОВ «Судова незалежна експертиза України» містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку експертного дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, який його складав, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірними та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, і може бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. При цьому, судом достовірно встановлено, що вартість будівельних матеріалів значно перевищує вартість матеріального збитку зазначеного у експертному дослідженні. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом достовірно встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок недотримання правил користування сантехнічним обладнанням мешканців вище розташованої квартири [ADDRESS] , відповідачами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в інших частинах на користь позивача вартість будівельних матеріалів 10333,56 грн. та витрат пов`язаних з проведенням експертного дослідження в розмірі 2150,00 грн. Що стосується заперечень відповідачів стосовно того, що вони позбавлені можливості відшкодувати збитки у зв`язку з незадовільним фінансовим становищем, то суд не приймає їх до уваги, оскільки тягар по відшкодуванню шкоди внаслідок залиття квартири покладений саме на власників квартири, з якої сталося залиття та зазначені підстави не звільняють відповідачів від вказаного обов`язку. Позивач також просила стягнути на свою користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. на що слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у пошкодженні її майна. Позивач була вимушена звернутись до експертної установи та до суду, оскільки в добровільному порядку відповідачі вирішити спір не погодились. Залиття квартири створило для позивача дискомфорт, оскільки після залиття квартира потребує ремонту, а внаслідок бездіяльності відповідачів позивач протягом тривалого часу була позбавлена можливості це здійснити. Також, суд враховує те, що позивач є особою похилого віку та залиття призвело до загострення вже існуючих хвороб через хвилювання та стан квартири. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття завищений нею і тому з відповідачів на її користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 3000,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн., а саме по 512,27 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial