Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 07.04.2020 приватним нотаріусом Київського МНО Хара Н.С. видано виконавчий напис №13092 про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 26684,18 грн згідно кредитного договору від 02.06.2011 укладного з ПАТ «Альфа-Банк». Позивач факт заборгованості у сумі 26684,18 грн, не визнає. Про видачу виконавчого напису №13092 від 07.04.2020 приватним нотаріусом виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. позивачу стало відомо 23.07.2020. Копію постанови про відкриття виконавчого праводження ВП №62317531 від 07.07.2020 позивач не отримувала. 28.07.2020 позивач звернулась до [PERSON] та [PERSON] з проханням надати копії документів, на підставі яких було здійснено виконавчий напис. Однак відповіді не отримала. Позивач вважає, що виконавчий напис №13092 від 07.04.2020 не підлягає виконанню. Позивач жодної заборгованості перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» не має. Дійсно в 2011 році вона брала кредит в ПАТ «Альфа-Банк», але того ж року його повністю погасила. І жодних повідомлень про існування будь-якої заборгованості перед банком до 23.07.2020 вона не отримувала. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були допущенні порушення, а саме нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, вчинивши його поза межами трирічного строку, встановленого нормами ст.88 Закону України «Про нотаріат». В зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис № 13092 від 07.04.2020 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Також позивачем було заявлено про витребування доказів та забезпечення позову. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 04.08.2020, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також цією ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «Росвен Інвест Україна» надати до суду належним чином засвідчений договір від 02.06.2011 року та фінансовий документ на якому вчинено виконавчий напис, що підтверджує безспірність заборгованості, укладеного між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та позивачем, разом із доказами повідомлення про наявність непогашеної заборгованості, направленого на адресу позивача; зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Наталію Станіславівну надати суду засвідчені копії документів на підставі яких нею були вчинено виконавчий напис № 13092, вчинений 07 квітня 2020 року про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором від 02.06.2011 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» та їх оригінали для огляду в судовому засіданні; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича надати суду засвідчені копії документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження реєстраційний № 62317531, в тому числі виконавчий напис № 13092, вчинений 07 квітня 2020 року про звернення стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором від 02.06.2011 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» та їх оригінали для огляду в судовому засіданні. На виконання зазначеної ухвали приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до суду надані копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 04.08.2020 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено на час розгляду справи стягнення за виконавчим написом №13092 від 07.04.2020. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки заочного розгляду їй відомі. Відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки не повідомив. На підставі викладеного та у відповідності до ст. 280 ЦПК, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. В судовому засіданні встановлено, що 07.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» про вчинення виконавчого напису від 06.04.2020, отриманої нотаріусом 07.04.2020, вчинено виконавчий напис №13092, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за Кредитним договором №500211908 від 02.06.2011, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен\~Інвест Україна»,\~на підставі\~Договору факторингу\~№2013-1,\~укладеного 23.12.2013\~між ПАТ\~«Альфа-Банк»\~та ТОВ\~«Росвен Інвест\~Україна», заборгованості за період з 10.04.2017 року по 07.02.2020 в сумі 26234,18 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20692,89 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5541,29 гривень. У виконавчому написі також вказано, що строк платежу за кредитним договором №500211908 від 02.06.2011 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача 450 гривень, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача 26684,18 гривень. На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 13092 виданого 07.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості в розмірі 26684,18 гривень, згідно кредитного договору від 02.06.2011 укладеного з ПАТ «Альфа-Банк». Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, оскільки порушені її права, так як напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Будучи не згодною з вказаним написом, позивач звернулася до суду з позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню. Статтею 18\~ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином,\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~відбувається за\~фактом подання\~стягувачем документів,\~які згідно\~із відповідним\~Переліком є\~підтвердженням безспірності\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем.\~Сам по\~собі факт\~подання стягувачем\~відповідних документів\~нотаріусу не\~свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614\~ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Як вбачається з матеріалів справи та наданих приватним нотаріусом на виконання ухвали суду про витребування доказів, документів, приватному нотаріусу заявником ТОВ «Росвен\~Інвест Україна», на підтвердження заборгованості у [PERSON] за Кредитним договором № 500211908 від 02.06.2011 було подано наступні документи: копія роздруків на безкоштовний запит /Міністерство юстиції України про реєстрацію ТОВ «Росвен Інвест Україна», копія опису документів, що надаються юридичною особою ТОВ «Росвен Інвест Україна», державному реєстратору для проведення реєстраційної дії, копія Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Росвен\~Інвест Україна», копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Росвен Інвест Україна» та додатку до нього, копія статуту ТОВ «Росвен Інвест Україна», копія протоколу загальних зборів ТОВ «Росвен Інвест Україна», копія наказу ТОВ «Росвен Інвест Україна», копія паспорта [PERSON] , копія договору факторингу укладеного між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «Альфа-Банк», з додатками до нього, копії договорів факторингу укладених ТОВ «Росвен Інвест Україна» з іншити юридичними особа, що не має значення для розгляду даної справи, копія заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» про вчинення виконавчого напису від 06.04.2020 поданої приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. щодо боржника [PERSON] , копія виписки з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 500211908 від 02.06.2011, копія кредитного договору №500211908 від 02.06.2011 укладеного ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , копія витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013 укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» по боржнику [PERSON] , копія повідомлення про вчинення виконавчого напису адресованого [PERSON] , копія роздруківки із сайту відстеження відравлень. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц висловлено позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми процентів, зазначені у написі, є безспірними. Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та процентів за користування кредитом. ТОВ «Росвен Інвест Україна» надав нотаріусу виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості в розмірі 26234,18 грн., та в якій зазначено про те, що станом на 07.02.2020 заборгованість за кредитним договором №500211908 від 02.06.2011 не погашена, проте вказана виписка з рахунку не містить відомостей щодо строків погашення заборгованості, тобто вказана виписка не відповідає вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також нотаріус не зясував, чи не пропущено заявником строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Також судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості, а тому існують всі підстави для задоволення позовних вимог, в зв`язку із чим виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved