Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 04 листопада 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства та виховання дитини. На даний час вони не ведуть спільного господарства, не піклуються один про одного, вважає, що шлюб фактично розпався, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і їх подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їх інтересам. На підставі наведеного просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі. У судове засіданні відповідач [PERSON] також не з`явився, подав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечив проти їх задоволення.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 04 листопада 2017 року у виконкомі Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 155 (а. с. 3). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 4). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю. Строк для примирення наданий подружжю згідно ухвали Перечинського районного суду від 22 вересня 2020 року бажаного результату не дав, про що сторони також зазначили у своїх заявах, жодних кроків для відновлення сім`ї вони не вчинили. Відтак питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, а неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В той же час враховуючи, що жодна із сторін у зв`язку з реєстрацією шлюбу своє прізвище не змінювали, тому вказане питання суд не вирішує. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved