Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2004 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 1374. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося і рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13 листопада 2013 року шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу і по сьогоднішній день дитина постійно проживає разом з позивачем. Починаючи з березня 2012 року відповідач [PERSON] повністю самоусунувся від виховання та утримання сина, не цікавився його здоров'ям, навчанням та духовним розвитком, крім цього, не надає жодної матеріальної допомоги. Усі витрати по вихованню дитини вона несе самостійно. 28 вересня 2015 року Органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради було надано позитивний висновок щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю з підстав наведених вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом повідомлення через оголошення в пресі. А тому, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Представник третьої особи Петришин О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що дійсно малолітній [PERSON] постійно проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, не переживає за стан його здоров'я та майбутнє, не надає жодної матеріальної допомоги, а тому комісія прийшла до висновку за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку, або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 даної Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 СК України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Як вбачається з Свідоцтва про народження (а.с.7), [PERSON] народився 17.12.2006 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Личаківського районного суду м.Львова від 13.11.2013 року (а.с.6), шлюб між сторонами розірвано. Згідно з Довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 3315 від 03.06.2015 року (а.с.3), позивач разом з малолітнім сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS], проте, на даний час фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до листа директора НВК «ЗОСШ І-го ступеня - ДНЗ «Дивосвіт» від 16.06.2015 року (а.с.5), малолітній [PERSON] навчається у навчально-виховному комплексі «Дивосвіт» з 01.09.2012 року по даний час. Кошти за навчання дитини оплачує позивач. Мати дитини бере активну участь у житті школи та у навчанні сина, цікавиться його навчальними успіхами, завжди присутня на батьківських зборах та шкільних святах. Приводить та забирає дитину зі школи. Батько дитини навчальними успіхами сина не цікавиться, на батьківські збори та шкільні свята не з'являється, не приводить та не забирає дитину зі школи. З батьком дитини адміністрація закладу не знайомі. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 34 від 28.09.2015 року (а.с.35), відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, не переживає за його здоров'я та майбутнє, не бере участі у вихованні дитини, не провідує його та матеріально не підтримує. А тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідач [PERSON] нехтував своїми обов'язками по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, не займався та не піклувалася про неї, не проявляє інтересу до стану здоров'я сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком, дитина виховується лише позивачем, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. А тому позов слід задоволити. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved