Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в м. Путивль Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 0,0024 га, передана для індивідуального гаражного будівництва, а також гараж з погребом, розташований по [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка, надана для індивідуального гаражного будівництва. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж з посиланням на те, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній. В той же час, порушити питання прийняття до експлуатації завершеного будівництвом гаражу позивач не має законних підстав, оскільки будівельний паспорт був виданий на ім`я померлого чоловіка. Посилаючись на те, що померлий чоловік на законних підставах - будівельного паспорту забудови земельної ділянки, що була відведена для цієї мети, звів будівлю гаражу, але за життя не встиг ввести її в експлуатацію, тобто не завершив будівництво, просила визнати за нею всі права забудовника завершеного будівництвом гаражу літ. «Н1» з вбудованим погребом, загальною площею 29,3 кв.м, що розташований на земельній ділянці для індивідуального гаражного будівництва за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 5923810100:02:018:0156), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Витрати по справі просили покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилися, у поданій позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Встановлено судом, що [INFO] в м. Путивль Сумської області помер [PERSON] , чоловік позивача (а.с. 5, 6). На день смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] та сином - [PERSON] , що вбачається з копії довідки виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 16.05.2020 № 1575 (а.с. 7). Будучи спадкоємцем першої черги за законом, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, яким є земельна ділянка площею 0,0024 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , надана для будівництва індивідуальних гаражів, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 044465, виданого Путивльською міською радою Путивльського району Сумської області 15.01.2001, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 117 (а.с. 8-11). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 19.06.2020 № 90 «Про присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна в місті Путивль» та додатку до нього, за замовленням [PERSON] земельній ділянці для будівництва індивідуального гаражу, яка розташована в районі багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , орієнтовною площею 0,0024 га, кадастровий № 5923810100:02:018:0156 (попередня адреса не присвоювалася) було присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 27). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.11.2020 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0024 га, наданої для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий № 5923810100:02:018:0156, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 12-14). Відповідно копії будівельного паспорту, виданого 04.12.2012 відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Путивльської районної державної адміністрації, його видано за замовленням [PERSON] , на будівництво гаражу по [ADDRESS] (а.с. 15-17). Згідно листа начальника відділу житлового-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 07.10.2020 № 34, будівництво гаражу по [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим № 5923810100:02:018:0156 проведено на підставі будівельного паспорту № 52 від 04.12.2012, виданого [PERSON] згідно діючого на той час ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с. 29). Убачається з технічного паспорту від 27.08.2020 те, що гараж, розташований по [ADDRESS] має загальну площу 29,3 кв.м, в тому числі площа гаражу 19,9 кв.м, площа погребу 9,4 кв.м (а.с. 21-26). Із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - гаражу «Н1» з погребом « Пг » по [ADDRESS] вбачається, що за результатами технічного обстеження вказаного об`єкту було встановлено можливість його надійної і безпечної експлуатації (а.с. 18-20). Постановою приватного нотаріуса від 01.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через те, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] здійснив будівництво на підставі будівельного паспорта, воно відбулося на відведеній земельній ділянці на законних підставах, відповідач позов визнав, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визнати за позивачем права забудовника зазначеного гаражу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved