Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача та просила стягнути заборгованість із заробітної плати за фактично відпрацьований час, а саме за період: з травня 2013 року по березень 2014 року у розмірі 28718 грн 64 коп. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила, що вона з квітня 2008 року знаходиться з відповідачем у трудових відносинах. 14 березня 2014 року позивач подала заяву про звільнення з 21 березня 2014 року за власним бажанням, але при звільнені відповідач не провів повний розрахунок і 28 квітня 2014 року надав довідку про заборгованість із заробітної плати у розмірі 28718 грн 64 коп. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в якій також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи та позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до запису у трудовій книжці [NUMBER] [PERSON] 01 квітня 2008 року було прийнято до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Оріон» на посаду провідного інженера-технолога (а.с.5-6). 21 березня 2014 року позивач звернулась з заявою до відповідача про звільнення за власним бажанням (а.с.7). Факт звільнення підтверджується відповідним записом у Трудовій книжці (а.с.6). Під час звільнення відповідач не провів належний розрахунок з позивачем, що підтверджується довідкою №73 від 28.04.2014 року про заборгованість ДП НДІ «Оріон» із заробітної плати [PERSON], в якій зазначено, про те що загальна сума заборгованості із заробітної плати станом на 16.04.2014 року стан6овить 28718,64 грн. (а.с.8). Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно довідки наданої відповідачем позивачу при звільненні заборгованість по заробітній платі з травня 2013 року по березень 2014 року складає 28718 грн 64 коп (а.с.8). Беручи до уваги наведене, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Оріон» про стягнення заробітної плати необхідно задовольнити. На підставі викладеного, ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved