Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи його тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками було розірвано і вона залишилася проживати із матір`ю, відповідач до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. На даний час вона досягла повноліття, але продовжує навчатися, закінчила І курс денної (державної) форми навчання історичного факультету Тернопільського національного педагогічного університету імені В.Гнатюка на державній основі, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 р. Після досягнення нею повноліття відповідач припинив надання матеріальної допомоги на її утримання не зважаючи на те, що вона продовжує навчання. Відповідач працює в Теофіпольському територіальному центрі соціального обслуговування, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Оскільки її мати не має змоги самостійно її утримувати, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як дочки яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею 23-х років за умови продовження нею навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що дійсно має постійне місце роботи та отримує заробітну плату близько трьох тисяч грн, він згідний надавати матеріальну допомогу дочці, однак та не бажає з ним спілкуватися, він сам до неї телефонував неодноразово та просив, щоб вона до нього прийшла, вона відмовляється. Просить стягнути аліменти у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки буде надавати їй допомогу і в більшому розмірі, якщо вона буде з ним спілкуватися. Третя особа просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, сина продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, [PERSON] є батьком позивача, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання позивач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою за місцем навчання [PERSON] навчається на І курсі денної (державної) форми навчання історичного факультету Тернопільського національного педагогічного університету імені В.Гнатюка на державній основі, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 р. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що [PERSON] продовжує навчання, що потребує витрат на придбання необхідної літератури, зошитів та іншого, проживає у гуртожитку, вартість проживання в якому становить 2600 грн за півріччя (що підтверджується квитанціями про оплату) крім цього суд приймає до уваги, що позивач навчається на безоплатній основі, однак стипендії не отримує, тому суд прийшов до висновку, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 1/5 всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою 23-х років за умови продовження нею навчання. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 24.07.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 24.07.2019 року. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial