Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила наступне. Від спільного проживання у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням добровільно надавати кошти на утримання дитини. Однак, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, коштів на його утримання не вистачає, хоча є його батьком, у зв`язку з цим позивач просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.03.2021 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала, в подальшому погодилася на стягнення з відповідача на її користь аліменти в мнімальному розмірі відповідно до закону. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечили щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі передбаченого законом, але не більше нім 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. \~ \~ \~ \~ Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141,180 СК України). Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Домовленості про утримання спільної дитини сторони не досягли. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд при визначенні розміру аліментів враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, враховує те, що інших дітей та утриманців відповідач не має, має дохід, відповідачем не надано доказів того, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 2 000грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 - Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду 30.12.2020 року. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial