Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 2000 грн, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що з 06.09.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, при цьому діти мешкають разом із позивачем і перебувають на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження у даній справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз'яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Отже, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2011, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2011, актовий запис № 1550 (а.с.2). Із копій свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 24.05.2016, актовий запис № 532 та серії [NUMBER] від 23.02.2018, актовий запис № 324, вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.3-4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що сімейні стосунки сторони не підтримують, батько дітей проживає окремо від позивача та дітей, а позивач самостійно виховує і утримує синів, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дітей, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до правил ст. 181 СК України, при визначенні аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved