Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить суд визнати самовільне будівництво стіни коридорного приміщення загального користування мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS], незаконним, зобов'язати відповідачів у справі демонтувати самовільно збудовану стіну коридорного приміщення загального користування на дев'ятому поверсі другого під'їзду будинку [ADDRESS] та покласти на відповідачів витрати пов'язані з демонтажем зазначеної стіни коридорного приміщення загального користування. В обгрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], та відповідач [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], що розташована у цьому ж будинку, самовільно встановили перегородку на дев'ятому поверсі другого під'їзду вказаного будинку, тим самим відгородивши частину загального коридору під кладову. Однак, встановивши зазначену перегородку, відповідачі порушують правила користування жилими будинками і жилими приміщеннями, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідачів - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], та відповідач [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], що розташована в цьому ж будинку, самовільно встановили перегородку на дев'ятому поверсі другого під'їзду вказаного будинку, тим самим відгородивши частину загального коридору під кладову (а.с.12, 17, 20, 22). Згідно листів директора КП «ЖЕО №35» від 06.03.2014 року та заступника завідуючого відділом житлово-комунального господарства від 20.06.2013 року, убачається, що працівниками КП «ЖЕО №35», за самовільно встановлену перегородку, на відповідачів двічі: 04.04.2013 року та 06.06.2013 року були складені адміністративні протоколи про притягнення останніх до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП «Порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями» та попереджено про необхідність демонтажу вказаної перегородки у коридорному приміщенні будинку [ADDRESS] (а.с.20, 22). Відповідно до ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У відповідності до п.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХII з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п.7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник квартири зобов`язаний, у тому числі, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Окрім того, відповідно до ст. 100 Житлового кодексу УРСР наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Отже, судом установлено, що відповідачі своїми діями порушують права позивача, як мешканця квартири [ADDRESS] стосовно вільного користування загальним коридором, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги щодо зобов'язання відповідачів демонтувати збудовану ними стіну коридорного приміщення загального користування на дев'ятому поверсі другого під'їзду в будинку [ADDRESS], підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог у частині покладення на відповідачів витрат пов'язаних з демонтажем збудованої ними стіни, то суд уважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач зазначає про події, яких ще не відбулось у часі. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частках, тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного відповідача окремо (а.с.1). Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial