Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона проживала однією сім`єю з 2014 року по листопад 2019 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. з часу подачі позову до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказала, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а вона цього потребує. Позивач самостійно виховує дитину, яка відвідує дитячий дошкільний заклад, потребує додаткових занять для розвитку, повноцінного харчування та належного забезпечення інших життєво важливих потреб. Відповідач та/чи його представник в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання представника відповідача про повторне відкладення судового розгляду суд вважає безпідставним. Будь-яких доказів щодо позову відповідачем не надано. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні в позивача та відповідача від сумісного проживання народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, довідкою про реєстрацію місця проживання. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд враховуючи дані про особу відповідача, який не має хронічних захворювань, іншими утриманцями не обтяжений, ніде не працює, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн.

Outcome: approved