Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду вище вказаний позов до відповідача, посилаючись на ту обставину, що з 25.09.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду відносини між сторонами припинені, дитина мешкає та перебуває на повному утриманні позивача, відповідач має постійне місце працевлаштування та працює командиром авто відділення спеціальної роти міліції УМВС України у Херсонській області. Інших утриманців не має. Однак допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає, чим ставить позивача у тяжке матеріальне становище, за умов якого вона не може в повному обсязі забезпечити дитині належний розвиток та утримання. У зв'язку з цим позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 14 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.09.1998 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, яке видано Петрівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис № 605. Шлюб між сторонами розірваний відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 28.07.2014 року. Встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Спору про місце проживання дитини не має. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: 1286 гривень. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене, зважаючи на письмові заяви сторін, беручи до уваги матеріальне становище неповнолітньої дитини, необхідність у забезпеченні її належного утримання, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, враховуючи його можливість сплачувати аліменти на утримання дитини для збереження того рівня життя, який би вона мала при сумісному проживанні з обома батьками та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, суд вважає необхідним задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти(аліменти) на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього відповідно до Закону України «Про судовий збір» оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів то відповідно до ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved