overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 21 травня 2011 року за актовим записом № 124. Вимоги мотивує тим, що з 15.01.2016 проживають окремо, спільне господарство не ведуть, їх сімя фактично розпалась. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити [PERSON]. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що 21 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 124 (а.с.5). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони з 15.01.2016 припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась (а.с.2). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області 23 січня 1998 року за актовим записом № 15. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити Гавриш. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 23 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 15 (а.с.5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з 19 січня 2017 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с.2). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області 27 серпня 2010 року за актовим записом № 155. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 155 (а.с.3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с.2). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6), [PERSON], [INFO] року народження (а.с.4), [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Комсомольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 27 серпня 1994 року за актовим записом № 334. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Вимоги мотивує тим, що з 20 листопада 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, їх сімя фактично розпалась. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 серпня 1994 року Комсомольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 334 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони з 20 листопада 2015 року припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась (а.с.2). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 68893,51 грн. В подальшому позивач уточнила вимоги позову та просиал про стягнення на її користь неустойки у розмірі 20 000,00 грн., розгляд справи просила провести у її відсутності. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з*явились, заперечень проти позову не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.10.2005 року по 01.06.2012 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача. На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження . За довідками виконавчої служби заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.03.2014 року складає 17023,00 грн. Відповідно до вимог ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заборгованість по аліментам має місце з вини відповідача, а тому відповідно до ст. 196 СК України, позивачка, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені). У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Виходячи з положень ч. 1 ст. 20 СК України, позовна давність не застосовується до вимог, що випливають з сімейних правовідносин, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138 та ч. 3 ст. 139 цього ж Кодексу. Тобто, до спірних правовідносин, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Згідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 93285,58 грн. В подальшому позивач уточнила вимоги позову та просиал про стягнення на її користь неустойки у розмірі 10 000,00 грн., розгляд справи просила провести у її відсутності. Відповідач уточнені вимоги позову визнав, не заперечував проти стягнення неустойки в розмірі 10000,00 грн., просив про розгляд справи у його вдсутності. Представник третьої особи просив про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 14.05.2002 року. Рішенням Новобузького місцевого суду Миколаївської області від 15.05.2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача. На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження . За даними ВДВС Новобузького РУЮ заборгованість відповідача по аліментам за виконавчим листом №ц2-2472002 виникла з 2009 року. Згідно довідки ВДВС Новобузького РУЮ, станом на 01.05.2014 року заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] відсутня, наявна переплоата в розмірі 1087,62 грн. Відповідно до вимог ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Виходячи з положень ч. 1 ст. 20 СК України, позовна давність не застосовується до вимог, що випливають з сімейних правовідносин, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138 та ч. 3 ст. 139 цього ж Кодексу. Тобто, до спірних правовідносин, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. Згідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню на користь держави з відповідача у розмірі 229 грн. 4 0 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON] , що зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 21.03.2003 за актовим записом №75. Вимоги мотивує тим, що спільне господарство не ведуть, їх сім`я фактично розпалась. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, натомість звернулась із заявою до суду, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 05.04.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності\~до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.03.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом №75 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило (а.с.2). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1403. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно яких просили розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник відповідача був обізнаний про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про відкладення розгляду справи. Доказів в обгрунтування заяви суду не надано. Отже, суд розцінює неявку представника відповідача у судове засідання з неповажних причин, тому з метою недопущення в подальшому затягуванню розгляду справи вважає можливим у такому випадку розглянути справу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1403. Від шлюбу сторони мають неповнолітню [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.06.2014 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №17. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Між сторонами домовленості щодо розміру аліментів не досягнуто. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.06.2014 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №17. (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 03.06.2014). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.08.2014 року). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд стягує його з відповідача по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1545. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Між сторонами домовленості щодо розміру аліментів не досягнуто. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1545. (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 07.08.2015 року). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.06.2019 року). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Матеріали справи містять документально підтвердженні витрати позивача на правову допомогу у розмірі 800 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд стягує його з відповідача по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved