Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року, який було розірвано 08.07.1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.04.2009 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття. 05.06.2009 року видано виконавчий лист. У звязку з постійною зміною відповідачем місця проживання, виконавчий лист передавався до різних виконавчих служб, на теперішній час перебуває на виконанні Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з 23.06.2016 року. Жодних стягнень за весь період на підставі виконавчого листа не відбулося. У звязку з викладеним просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по аліментам за період з 22.03.1999 року по 22.07.2016 року в загальній сумі 32000,00 грн., пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у загальному розмірі 19078,40 грн., а всього в сумі 51078,40 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 16.01.2018 року, до суду надійшло поштове повідомлення з відміткою за закінченням терміну зберігання, відзив від відповідача\~ на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1997 року, який було розірвано 08.07.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КГ №017815. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ №089459, виданого 07.12.2000 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №520. Відповідно до дублікату виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 06.06.2007 року, стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 22.03.1999 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] від 15.11.2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона 06.06.2007 року, закінчено з тих підстав, що закінчено строк, передбачений Законом для відповідного виду стягнення. Відповідно до довідки-розрахунок Каховської МР ВДВС ГУЮ в Херсонській області від 20.05.2016 року та довідки-розрахунок Другої Малиновської ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 10.11.2017 року, заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 22.07.2016 року\~ складає 34833,020 грн.\~\~\~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню із відповідача за період з 22.03.1999 року по 22.02.2016 року становить 20767,45 грн. З урахуванням вищевикладеного суд вважає суму у розмірі 20767,45грн. такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: partial