overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з 28 липня 1973 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім'я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. 23 червня 2016 року відповідач побив її, що стало приводом до звернення до суду, оскільки [PERSON] ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що з врахуванням прийняття судом визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 28 липня 1973 року Змієвською сільською радою Бериславського району Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «[PERSON]». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Змієвською сільською радою Бериславського району Херсонської області. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви до органу реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу. Відповідно до висновку спеціаліста №883 від 24 червня 2016 року у позивача виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 29.05.2013року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач не піклується про сина, та не надає матеріальної допомоги на його утримання, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають сина [PERSON] 22.04.2014р.н., що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 06.05.2014р. актовий запис № 697. /а.с. 7/ В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини - не заперечує, про що вказав в поданій суду заяві. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн.20коп. відповідно до вимогст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з 30 грудня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органу РАЦС. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що 30 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідач ухиляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з 30 жовтня 2004 року вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 48. Від даного шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та обов'язки, і як наслідок, постійні суперечки та конфлікти. Також відповідач зловживає спиртними напоями, не цікавить станом здоров'я дітей, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача. Примирення між ним та відповідачем неможливе. За даних обставин позивач зобов'язаний звернутися з позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки невідомі , клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 жовтня 2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Сімейне життя у сторін не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, однакової думки щодо шляхів вирішення побутових проблем, на ґрунті чого між позивачем та відповідачем часто виникали суперечки. Подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення позивач не бажає, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, так як подальше спільне проживання сторін по справі як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що є підставою для його розірвання. Дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з 30 липня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент сім'я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30 липня 2010 року виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Херсонської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на «[PERSON]». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Херсонської області. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть з липня місяця 2015 року, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]» - її клопотання є законним та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст.110-112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина в розмірі 14 частинми від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву де просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду спарви був повідомлений належно, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань суду не подавав. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 18.11.1998р. актовий запис № 1594, Серія [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №7 дитина [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою : [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі проживають окремо, відповідач не піклується про матеріальний добробут дитини, хоча працездатний, матеріально забезпечений. Доказів, які б спростовували цей факт суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. та на користь позивача сума судових витрат за оплату телеграми в розмірі 71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дочки в розмірі 14 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву де просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, від якого мають дочку [PERSON] [INFO] народження, що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 17.02.2011р. актовий запис № 303, [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №1 дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS] (а.с.2). Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі проживають окремо, відповідач не піклується про матеріальний добробут дитини, хоча працездатний, матеріально забезпечений. Доказів, які б спростовували цей факт суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14.08.2014року, від якого у них народилась донька Маркова [PERSON] народження. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач проживає окремо, не піклується про доньку, не надає матеріальної допомоги на її утримання, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [PERSON] народження в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками [PERSON] [PERSON] народження, що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 07.03.2006р. актовий запис № 338. /а.с. 5/. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданої управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 24.11.2016року. (а.с.7) Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не заперечує, про що вказав в поданій суду заяві. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн.20коп., відповідно до вимогст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] 05.02.2013року народження. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач проживає окремо, не піклується про сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] 05.02.2013року народження в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками [PERSON] 05.02.2013року народження, що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 13.02.2013р. актовий запис № 2. /а.с. 4/ Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не заперечує, про що вказав в поданій суду заяві. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551грн.20коп., відповідно до вимогст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved