Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди, в якому зазначила, що з 25.03.2011 року по 01.08.2013 року здійснювала підприємницьку діяльність в приміщенні магазину за адресою: с.Топорище Хорошівського району Житомирської області, вул.Житомирська, 77-в, яке орендувала у Володарсько-Волинського Райпотребсоюзу. В орендованому приміщенні провела ремонт, для опалення приміщення придбала піч калориферну «Буллерян», також придбала холодильник марки «Інтер», 6 лавок, 2 столи, посуд, стіл під печиво та цукерки, прикраси. З 01.08.2013 року торговельну діяльність припинила, протягом двох років приміщення не використовувала. Належне їй майно залишила в приміщенні магазину. У 2015 році довідалась про те, що приміщення магазину придбав відповідач. Звернулась до нього з проханням про повернення належного їй майна: печі калориферної «Буллерян» з трубою, холодильника марки «Інтер», 6 лавок, 2 столи, посуду на суму 1001 грн., стола під печиво та цукерки фірми «Рошен», прикрас, матеріалу на стелю 110 кв.м, лінолеуму 110 кв.м, проводу електричного 100 м., а всього майна на загальну суму 29000 грн.. Повернути майно відповідач відмовився. Просила зобовязати відповідача повернути належне їй майно загальною вартістю 29000 грн. та стягнути на її користь 10000 грн. заподіяної моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що орендувала приміщення магазину, яке в даний час належить відповідачеві. Провела ремонт приміщення, придбала необхідні їй для роботи речі, холодильник, встановила опалювальну піч. Здійснювала діяльність до березня 2013 року. Після закінчення договору оренди керівник орендодавця дозволила, щоб її особисті речі зберігались в приміщенні. Коли у вересні 2015 року вона довідалась, що відповідач придбав приміщення, то звернулась до нього з вимогою про повернення її речей. Він дозволив забрати деякі речі (столи, стільці), а віддати інші речі відмовився. З цього приводі вона зверталась до правоохоронного органу. Неповернення майна протягом тривалого часу спричинило їй моральну шкоду. Відповідач позов не визнав та пояснив, що придбав приміщення №77-в по вул.Житомирська в с.Топорище у 2015 році. В приміщенні майна позивача не було. В приміщенні встановлено піч, яка вмонтована і є частиною придбаного приміщення. Ким проводився ремонт, йому не відомо, рухоме майно він дозволив забрати, холодильника в приміщенні не було. Попередній власник його про права третіх осіб на майно в приміщенні не попереджав. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне: Між сторонами виник спір з приводу витребування майна з чужого незаконного володіння, який регулюється положеннями ст.387 ЦК України, відповідно до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права власності, який регулюється положеннями ст.386,ч.3 ЦК України, згідно якої власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Позивач заявила про своє право власності на майно, яке за її твердженням, знаходиться в приміщенні №77-в по вул.Житомирська в с.Топорище, яке на праві власності належить відповідачеві. На підтвердження належності зазначеного в позовній заяві майна позивачем представлено товарний чек від 05.12.2012 року на придбання печі калориферної «Буллерян» вартістю 4760,00 грн., товарний чек від 07.03.2010 року про придбання товару Інтер-501Т (вид товару не зазначено) вартістю 5000,00 грн.. Платіжних документів щодо придбання іншого спірного майна позивачем не представлено. Відповідач визнав той факт, що в придбаному ним приміщенні знаходиться опалювальна піч «Буллерян», однак право власності на неї позивача він не визнає, оскільки вважає, що дана піч стаціонарно вмонтована в приміщення і є його частиною, що він придбав піч разом з приміщенням, тому вона є його власністю. Свідок [PERSON] дала показання про те, що коли позивач працювала в приміщенні магазину, то зробила в ньому ремонт, вставила в ньому піч, холодильник, меблі. Після припинення діяльності, її речі залишились в магазині, а коли дізналась, що приміщення продано, то намагалась забрати свої речі. Відповідач дозволив забрати лише столи, забрати холодильник та піч не дозволив, посилаючись на те, що в нього немає часу, говорив, що раз він придбав приміщення, то все майно в ньому належить йому. Свідок [PERSON] показала, що працювала в позивача, їй відомо про те, що позивач в приміщенні робила ремонт, встановила опалювальну піч, холодильник. Дослідивши всі подані позивачем докази суд вважає, що позивачем доведено лише факт знаходження в належному відповідачеві приміщенні належної їй калориферної печі марки «Буллерян», що відповідачем визнано. Належних, допустимих та достатніх доказів придбання іншого спірного майна та його утримання відповідачем позивачем не представлено. Платіжний документ про придбання холодильника не є належним доказом знаходження такого майна у позивача та його утримання ним. Враховуючи, що позивачем доведено факт перебування в незаконному володінні лише частини зазначеного в позовній заяві майна, то вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягає частковому задоволенню. Оскільки судом встановлено порушення відповідачем права власності позивача на частину зазначеного нею майна, то вимога про відшкодування повязаної з таким порушенням права моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір відшкодування, судом враховується тривалість порушення права та повязані з таким порушення обмеження, яких зазнала позивач: була позбавлена можливості тривалий час користуватись та розпоряджатись майном вартістю 4760 грн.. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial