Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», приватного нотаріуса Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] про визнання дій нотаріуса правомірними та законними при посвідченні договору купівлі-продажу 88/100 частин нежитлової будівлі за адресою: м. Знамянка, вул Калініна, 118-Д, від 27.01.2011 року, реєстровий номер 82, посилаючись на відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на час посвідчення договору запису про обтяження відповідного обєкта нерухомості. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Представник відповідача ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та приватний нотаріус [PERSON] у судове засіданні не зявились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за її відсутності. Представник ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» - причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши позивача, відповідача [PERSON] та дослідвиши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 88/100 частин нежитлової будівлі торгового центру, загальною площею 737,9 ( разом з підвалом - 878,4 кв.м), кадастровий номер земельної ділянки 351600000:50:138:0017, яка знаходиться у м. Знамянці по вул. Калініна, 118-Д, згідно з яким [PERSON] продав, а [PERSON] (його донька) купила зазначене майно. Договір посвідчено приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу [PERSON] Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» до [PERSON], [PERSON] визнано недійсним вказаний договір купівлі-продажу з огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 27.01.2011 року\~\~[PERSON] не мав права розпоряджатися належним йому майном внаслідок існування заборони щодо здійснення права розпорядження майном на підставі ухвали Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.04.2010 року, якою було накладено арешт на належні [PERSON] нежитлові приміщення, розташовані у м. Знамянка по вул Тополіна, 27 та повул [PERSON], 1; житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у м. Знамянка по вул 70 років Жовтня, 27, та на земельну ділянку за цією ж адресою, при розгляді цивільної справи за позовом ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Так, ухвалою Знамянського міськрайонного суду від 10.08.2010 року була задоволена заява ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» про забезпечення позову та накладено арешт на все належне [PERSON], [PERSON], [PERSON] майно. Ухвалою того ж суду від 31.08.2010 року були скасовані заходи забезпечення позову у вигляді арешту належного [PERSON] майна. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.02.2014 року ухвала Знамянського міськрайонного суду від 31.08.2010 року була скасована з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, який ухвалою від 02.06.2014 року відмовив [PERSON] у задоволенні його заяви про скасування арешту належного йому майна, накладеного на підставі ухвали суду від 10.08.2010 року. На підставі рішення Знамянської міської ради від 11.11.2011 року № 656 зазначеному обєкту нерухомості присвоєно окрему адресу: вул. Калініна, 118-Я\~\~та вирішено видати [PERSON] свідоцтво про право приватної власності на цілу частину нежитлової будівлі - торгового центру, загальною площею 737,9 кв.м по вул. Калініна, 118-Я замість договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011 року. За наслідками розгляду спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу апеляційний суд дійшов до висновку, що ухвала Знамянського міськрайонного суду від 31.08.2010 року про скасування заходів забезпечення позову ПАТ «[PERSON] та Кредит» до [PERSON] та інших про стягнення заборгованості за кредитним договором ( арешту всього належного [PERSON] майна) була скасована в апеляційному порядку з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, який ухвалою від 02.06.2014 року відмовив [PERSON] у задоволенні його заяви про скасування арешту, відтак ухвала того ж суду від 10.08.2010 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту, зокрема, на все належне [PERSON] майно, є чинною до цього часу, а тому на момент укладення договору купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011 року існувала заборона щодо здійснення права розпорядження цим майном його власником. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. На момент вчинення оспореного правочину\~\~рішення Знамянського міськрайонного суду від 27.09.2010 року виконано не було. Факт вилучення обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на момент вчинення правочину\~\~за наявності вищенаведених обставин щодо нечинності судового рішення про скасування заходів забезпечення позову на момент вчинення правочину у звязку із його скасуванням вищестоящою судовою інстанцією після вчинення правочину не може бути підставою для висновку про відсутність заборони відчуження майна на момент укладення договору купівлі-продажу. Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить визнати правомірними дії нотаріуса при посвідченні договору купівлі-продажу від 27.01.2011 року, посилаючись на відсутність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на час посвідчення договору запису про обтяження відповідного обєкта нерухомості. З копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.01.2011 року вбачається, що дійсно на час посвідчення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] запис про обтяження був відсутній. Відтак, при посвідченні цього договору на думку суду приватний нотаріус [PERSON] діяла в межах своїх повноважень, визначених\~Законом України «Про нотаріат»\~та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто правомірно. Водночас, суд відмічає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у виді визнання дій нотаріуса правомірними не відповідає можливим способам захисту. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Ч.1\~ст. 3 ЦПК України\~передбачено,що кожна особа має право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ст.4 ЦПК). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів\~\~фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а відповідно до змісту ст. ст.\~11,\~15 ЦК України\~цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, і кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в\~ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~Серед способів захисту, передбачених\~ст. 16 ЦК України, не визначено такого способу захисту, як визнання дій нотаріуса при посвідченні договору правомірними, а відтак у задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed