Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 листопада 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №890. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З червня 2014 року вони з відповідачем разом не проживають, ведення спільного господарства між ними припинене. Між ними часто виникають сварки та непорозуміння, примирення неможливе, так як кожен з них на даний час має свою сім'ю. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач просила справу розглянути без її участі, про що зазначила у позовній заяві та письмовому клопотанні. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату та час судових засідань повідомлявся неодноразово, завчасно, належним чином, шляхом направлення телефонограм, які містяться в матеріалах справи, а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 27 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 890, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.08.2012 року (а.с.5). Дитина проживає разом із позивачем. Спір щодо місця мешкання дитини в рамках даної справи не заявлений. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами часто виникають сварки і непорозуміння, сімейні відносини вони не підтримують, відновляти їх наміру не мають, примирення між ними неможливе. З червня 2014 року позивач та відповідач разом не проживають, спільне господарство між ними не ведеться. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, як було встановлено судом, винними у розпаді сім'ї рівною мірою є як позивач, так і відповідач, а тому судовий збір повинен бути розподілений на двох. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір , що дорівнює 275 гривень 60 копійок. На підставі ст.104,105, 110, 112, 114 ,115 СК України,

Outcome: approved