Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить виділити їй в натурі, в окрему інвентарну одиницю, частину із спільної часткової власності громадську будівлю (склад) в [ADDRESS] , також просить визнати за нею право власності на громадську будівлю (склад) загальною площею 69,3 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] . У позові зазначається, що 28.07.2007 згідно договору купівлі-продажу, позивачка придбала 19/50 частини нежитлової будівлі, що належали Карлівській районній спілці споживчих товариств. Договір було нотаріально посвідчено та проведено реєстрацію права власності. Нежитлова будівля має площу 69,3 м кв. і використовується за призначенням як складське приміщення. Від відповідача позивачка не отримала згоди на виділення в окрему одиницю своєї частини будівлі в нотаріальному порядку. Відповідач пояснив відмову зайвими витратами коштів та часу. Статус перебування майна у спільній частковій власності відповідача повністю влаштовує. Але й заперечень, щодо виділу позивачкою своєї частини нерухомого майна відповідач немає. Позивач та її представник до суду не з`явилися. Від представника позивача мається заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, поросив задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого ним представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 28.07.2007 згідно договору купівлі-продажу, позивачка придбала 19/50 частини нежитлової будівлі в [ADDRESS] , що належали Карлівській районній спілці споживчих товариств (а.с.3). За позивачем зареєстровано право власності на вказану вище частину будівлі, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4). Позивачем, станом на 15.04.2011, виготовлено Технічний паспорт на спірне майно, що їй належить (а.с.5-6). Рішенням ВК Карлівської міської ради від 20.08.2010 №98 (а.с.7), нежитловій будівлі [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно Висновку №237 від 15.06.2020 (а.с.8), щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , за технічними ознаками: 19/50 частини громадського будинку, що належать [PERSON] , є відокремленими, мають окремий вхід в приміщення і можуть бути виділені в натурі в окремий об`єкт права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Фактично це означає, що власник нерухомого майна може розпоряджатися своїм майном

Outcome: approved