Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним в цій квартирі прописана його дочка [PERSON] , згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Відповідач жодним чином ніколи не приймав участі в утриманні квартири, ремонти не робив в оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає йому значних матеріальних збитків. Оскільки позивач є пенсіонер, він хоче оформити субсидію на комунальні послуги, однак через те, що його дочка прописана з ним, хоча фактично не проживає в цій квартирі протягом майже двох років, він не може цього зробити. На даний момент з донькою він не спілкується, родинних стосунків не підтримує, про її місце перебування нічого не відомо. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. Згідно копії акту про не проживання від 20.01.2019р. [PERSON] не мешкає у спільній квартирі з червня 2017р. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи зміст вказаної статті, зняття з реєстрації особи здійснюється на підставі рішення суду за вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а задоволення вимоги про зняття з реєстрації особи фактично дублює повноваження органів, уповноважених на зняття з реєстрації місця проживання особи. Крім того, надання позивачем лише копії акту про відсутність особи за місцем реєстрації з березня 2017р. не є беззаперечним доказом на підтвердження обставин викладених у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про не доведеність позовних вимог позивача, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed