Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17 вересня 2010 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вулиці Набережна, 5, в с.Трудолюбівка, Компаніївського району Кіровоградської області. Після смерті батька позивач є спадкоємцем першої черги, крім неї ще спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], але вони в установленому законом порядку відмовились від прийняття спадщини, шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Компаніївської нотаріального округу для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно [PERSON], отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок. У зв»язку з тим, що державний нотаріус Компаніївської ДНК не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вулиці Набережна, 5, в с.Трудолюбівка, Компаніївського району Кіровоградської області. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації Суд дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], який помер 17.09.2010 року; копію свідоцтва про народження [PERSON]., згідно якого батьком позивача зазначено [PERSON]; копію технічного паспорту на житловий будинок що знаходиться по вулиці Набережна, 5, в с.Трудолюбівка, Компаніївського району Кіровоградської області, виданого на імя [PERSON]; копію державного акту на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Компаніївської ДНК від 23.11.2016 виданої [PERSON]; Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі; копію висновку про вартість майна . (а.с.8-21). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 4.15, 10 глави, ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Позивачу було відмовлено приватним нотаріусом Компаніївського нотаріального окургу видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги є позивач, дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], але вони в установленому законом порядку відмовились від прийняття спадщини, шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, дані копії заяви міститься в матеріалах справи.(а.с.17,18). Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивач, здійснив дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], тому його позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved