Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про відновлення межі земельної ділянки. Позов мотивував тим, що користується та є на підставі Державних актів власником земельних ділянок площею 0,2455 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і площею 0,0956 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], де і проживає. Її сусідка, відповідач [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], зайняла частину її земельної ділянки вздовж межової лінії. Проведеною Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області перевіркою було виявлено накладку координат земельних ділянок, в результаті якої при винесенні в натуру меж цих ділянок, їхні площі не відповідають дійсності. Просила суд, відновити межу між її земельною ділянкою та ділянкою відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала з викладених у позовній заяві підстав. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що земельну ділянку разом з будинком в [ADDRESS] придбала в 2006 році у попереднього власника, у якого вже був на неї Державний акт. Межі земельної ділянки вона не порушувала. Технічну документацію із землеустрою виготовила в 2006 році, однак Державного акту не отримала. Позивач [PERSON] свою землю приватизовувала пізніше. А тому, просила в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Волинській області Колбасюк О.В. в судовому засіданні пояснив, що оскільки на спірні земельні ділянки є державні акти, то інспекція не має права втручатися у вирішення спору. Представник третьої особи ПП «Деметра-СМ» Тачинська О.Р. суду пояснила, що їхнє підприємство в 2008 році виготовляло технічну документацію із землеустрою по земельній ділянці позивача [PERSON]. Жодних питань щодо порушення межі не виникало. Представник третьої особи Радомишльської сільської ради Семенюк В.П. (сільський голова) суду пояснив, що відповідач [PERSON] придбала свою земельну ділянку, у попереднього власника на неї уже були документи. Сільська рада проводила комісійне обстеження і було встановлено, що межовий знак був і залишається. Є незначна накладка по площах, але межа збережена. Представник третьої особи Радомишльської сільської ради Парфелюк П.І. (землевпорядник) суду додатково пояснив, що виміри для технічної документації із землеустрою на земельну ділянку відповідача [PERSON] в 2006 році проводились ще рулеточним способом, а на земельну ділянку позивача [PERSON] - за допомогою програмного забезпечення, могла бути похибка. Технічні роботи по землі [PERSON] проводило ПП «Деметра-СМ» і вийшло, що земельна ділянка [PERSON] заходить на земельну ділянку [PERSON] Там механічна накладка. Однак, після видачі державного акту [PERSON] проплатила кошти і ПП «Деметра-СМ» відновила межові знаки. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Статтею 106 ЗК України установлено що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Судом встановлено, що позивач та відповідач є власниками та користувачами суміжних земельних ділянок в [ADDRESS]. 23.05.2006 року відповідач [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала у [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,5432, що знаходяться в [ADDRESS] (0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,2932 га для ведення особистого селянського господарства) (а.с.37-38). Земельні ділянки належали [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651622, серії ЯА №651623 (а.с.50-51). З Акту погодження меж з суміжними землекористувачами від 10.05.2006 року, який наявний в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON], виготовленої Луцьким районним відділом Волинської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с.77) вбачається, що межі його землекористування були погоджені суміжними землекористувачами, в тому числі і [PERSON] - чоловіком позивача. Межі землекористування були закріплені в натурі межовими знаками встановленого зразка і передані власнику на зберігання. Непорозумінь при погодженні меж землевласності гр. [PERSON] не виникало. Після придбання земельних ділянок у [PERSON], в 2006 році ТзОВ «Горизонт» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] Параметри земельних ділянок в кадастрових планах в технічній документації [PERSON] (а.с.62-62) абсолютно відповідають параметрам в кадастровому плані в технічній документації попереднього власника [PERSON] (а.с.79). Крім того, з Акту погодження меж з суміжними землекористувачами від 18.12.2006 року, який наявний в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] (а.с.67) вбачається, що межі її землекористування також були погоджені суміжними землекористувачами, в тому числі і чоловіком позивача [PERSON] Межі землекористування були закріплені в натурі межовими знаками встановленого зразка. Непорозумінь при погодженні меж землевласності гр. [PERSON] не виникало. Державні акти на земельні ділянки відповідачу [PERSON] не видавалися. Позивач [PERSON] право власності на земельні ділянки в [ADDRESS] оформляла в 2008 році. Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] виготовляло ПП «Деметра-СМ». 27.11.2008 року позивачу [PERSON] було видано Державні акти серії ЯД №341267 та серії ЯД №341268 на право власності на земельні ділянки площею 0,2456 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0956 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.6-7). З Акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 28.10.2008 року (а.с.5) вбачається, що проведено встановлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки загальною площею 0,52 га, переданої у власність [PERSON] Претензії при встановленні зовнішніх меж не виявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Поворотні точки зовнішньої межі закріплені межовими знаками довготривалого зберігання. Межові знаки пред'явлені землевласнику і передаються йому на зберігання. Про відповідальність за збереження межових знаків землевласника попереджено. Даний акт підписаний представником сільської ради, представником ПП «Деметра-СМ» та [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що межі земельної ділянки відповідача [PERSON] закріплювалися в 2006 році, а межі земельної ділянки позивача [PERSON] закріплювалися пізніше -- в 2008 році. З листа Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 25.07.2013 року №01-21/1732 (а.с.17), на який як на доказ своїх вимог покликається позивач, вбачається, що проведеною інспекцією перевіркою виявлено накладку координат земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], в результаті якої, при винесенні в натуру меж земельних ділянок, площі не відповідають дійсності. Разом з тим, жодних доказів порушення спільної межі між земельними ділянками позивача та відповідача, зникнення чи переміщення межових знаків стороною позивача не надано. Позивачу в судовому засіданні неодноразово роз'яснювалося право на заявлення клопотання про призначення у справі судової експертизи щодо встановлення порушення межі між земельними ділянками та її відновлення у разі такого порушення. Однак, позивач такого клопотання не заявляла. За відсутності висновку спеціаліста не можливо встановити, внаслідок чого виникла накладка земельних ділянок, чи відповідає межа держактам, чи змінена вона та за рахунок чого відбулась зміна. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу вимог позову, в зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed