overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 29.09.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають дітей: [PERSON], 19.02.2008 року та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що останнім часом між нею та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. На сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер, у звязку з чим сторони вважають, що подальші шлюбні стосунки між ними є недоцільними. Позивач вказала у позові, що вважає застосування заходів щодо примирення подружжя недоцільним та просила суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, а стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-КГ № 024988, відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 29.09.2007 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 65. Із свідоцтв про народження: серії 1-КГ № 058538 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 26.02.2008 року та серії I-КГ № 136625 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 12.04.2012 року, вбачається, що сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дітей, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно квитанції № 18 від 26.03.2018 року позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована, але не проживає з 2002 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань на адресу суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 1993 року, зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації від 18.01.1993 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно довідки № 213 від 16.06.2015 року, виданої Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 16 червня 2015 року, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживає з 2002 року. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з січня 2007 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати відповідача такими, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, надала суду пояснення, що відповідають позовним вимогам. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2011 року, Витягу Херсонського державного бюро технічної інвентаризації від 13.04.2011 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Згідно довідки №475 від 01.12.2014 року, виданої Надєждівською сільською радою Білозерського району Херсонської області та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 03.12.2014 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але за вказаною адресою фактично не проживає з 2007 року. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно договору міни від 27.07.2013 року, позивач обміняла належний їй житловий будинок по вул. Зеленій, 1 в с. Велетенському на житловий буд. [ADDRESS], який належав відповідачу. Після укладання договору міни відповідач вибула з будинку по [ADDRESS], але реєстрацію свого місця проживання не змінила. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того суттєво впливає на можливість отримання субсидій, [PERSON] просила суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надала. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору міни від 27 липня 2013 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАІ №870118, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Кізомиської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 1316 від 25.08.2015 року, довідки про склад сім'ї № 1950, виданої 20.10.2015 року Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області, та акту обстеження матеріально-побутових умов позивача від 27.08.2015 року, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте з серпня 2014 року проживає [ADDRESS]. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач у справі, проте в будинку позивача фактично не проживає. У зв'язку з тим, що реєстрація [PERSON] в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору довічного утримання (догляду) від 26 серпня 2016 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30 серпня 2016 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 448 від 03.11.2016 року, до складу сім'ї [PERSON] входять: дружина - [PERSON] та онук - відповідач у справі. Згідно довідки Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 02-22/615 від 20.12.2016 року, акту обстеження житлово-побутових умов заявника від 28 лютого 2017 року, відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS], проте з серпня 2015 року за вказаною адресою не проживає. З акту обстеження по факту проживання (не проживання) особи на території сільської ради від 28.02.2017 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з серпня 2015 року не проживає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що відповідач з серпня 2015 року не проживає в будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачами права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі у справі, проте в будинку позивача фактично не проживають. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідачів в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того суттєво впливає на комунальні платежі, [PERSON] просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань суду не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без їх участі, щодо ухвалення рішення поклався на розсуд суду. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу № 624 від 04.12.1996 року, посвідченого в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 2, за реєстровим номером 393, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно акту обстеження за місцем проживання від 23.01.2017 року, копії домової книги, відповідачі зареєстровані в [ADDRESS], проте з моменту реєстрації в 2002 році за вказаною адресою не проживають. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як шість місяців не проживають за місцем реєстрації, підстав для збереження за ними житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 14 по вул. Підпільній в с. Микільське, Білозерського району, Херсонської області. У вказаному будинку зареєстрований відповідач у справі, проте в будинку позивача фактично не проживає з моменту продажу їй вказаного помешкання. У звязку з тим, що реєстрація [PERSON] в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того,\~ суттєво впливає на комунальні платежі, тож для подальшого його зняття з реєстрації в своєму будинку, [PERSON] просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком 14 по вул. Підпільній в с. Микільське, Білозерського району, Херсонської області. Позивач надала суду заяви, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи надав суду заяву, якою просив суд розглянути справу без участі представника Микільської сільської ради, поклався на компетентність суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу домобудівлі від 12.07.2005 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7778927 від 14.07.2005 року, Витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів № 1215874 від 12.07.2005 року, позивач є власником житлового будинку № 14 по вул. Підпільній в с. Микільське, Білозерського району, Херсонської області. Згідно акту обстеження\~ житлово-побутових умов від 26.11.2017 року, довідок Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 3197 від 27.11.2017 року, № 105102-21 від 08.12.2017 року, відповідач зареєстрований в [INFO], проте з 12.07.2005 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 82-А по вул. К.Маркса, в смт. Білозерка, Херсонської області. В цьому будинку зареєстровані але не проживають відповідачі у справі. У звязку з тим, що реєстрація відповідачів в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, крім того\~ суттєво впливає на можливість отримання субсидій, [PERSON] просила суд визнати відповідача такими, що втратили право на користування житловим будинком № 82-А по вул. К.Маркса, в смт. Білозерка, Херсонської області. Позивач надала заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надали. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №309509 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2009 року, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 82-А по вул. К.Маркса, в смт. Білозерка, Херсонської області. Згідно записів у домовій книзі та акту обстеження\~ матеріально-побутових умов позивача від 01 вересня 2015 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], проте біля десяти років за вказаною адресою не проживають, їх місцезнаходження не відоме. Відповідно положень ст. 405 ч. 2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд\~ приходить\~ до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі, більше як один рік не проживають за місцем реєстрації, інших домовленостей між сторонами не було, підстав для збереження за ними житлового приміщення, передбачених\~ ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном,\~ а тому позов\~ підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 1992 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12810101 від 07.12.2006 року та довідки Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області №3637 від 06.11.2014 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї та проживання №3636 від 06.11.29014 року, виданої Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області та акту підтвердження місця проживання від 07.11.2014 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживає з 1992 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved