Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Сімейкине Путивльського району Сумської області, та яка вказане спадкове майно прийняла, але не оформила за життя, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Сімейкине. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері, отримала свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно. В той же час, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно відсутні, що стало причиною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши на неї судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підстави ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Сімейкине Путивльського району Сумської області. Позивач прийняла спадщину після смерті матері (спадкова справа № 8/2012 від 02.03.2012), отримала свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, розташовану на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку [PERSON] прийняла, але не оформила за життя, після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Сімейкине Путивльського району Сумської області. Однак отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2018 № 425/02-31. З листа-відповіді Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 16.01.2018 № 31/169-18 вбачається наявність у Книзі реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СЗАПТ ім. Ілліча Козаченської сільської ради, запису про те, що за № 49 у ній рахується неотриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.09.1996 на ім`я [PERSON] . У той же час, відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства ім. Ілліча, хоча за життя і не отримав відповідний сертифікат, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що він набув право на земельну частку (пай) розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане позивачем, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються судом ураховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved