Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.06.2017 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надала відповідачу безпроцентну позику у розмірі 19511,25 грн, що дорівнювало еквіваленту 750,00 доларів США. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язалась повернути суму позики у повному розмірі протягом строку, встановленого вимогою позивача. Вимога має бути направлена рекомендованим або цінним листом. 22.06.2018 року позивач направила на адресу відповідача рекомендованим листом вимогу щодо повернення суми позики. Відповідно до зазначеної вимоги, відповідач мала повернути суму позики у розмірі 19852,50 грн., що дорівнює еквіваленту 750 доларів США станом на 25.06.2018 року. Таким чином, відповідач мала повернути суму позики до 26.07.2018 року. Однак, відповідач суму боргу у визначений договором строк не повернула, чим порушує прийняті на себе зобов'язання. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на свою користь суму боргу, що становить 20152,50 грн., що є еквівалентом 750 доларів США станом на 01.08.2018 року. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 09.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Зазначена ухвала направлена на адресу усім учасникам справи. Відповідач отримала зазначену ухвалу разом із позовною заявою з додатками до неї 01.09.2018 року та у встановлений ухвалою строк відзиву до суду не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Судом встановлено, що 19.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надала відповідачу у позику грошові кошти в сумі 19511,25 грн., що дорівнює еквіваленту суми 750 доларів США за офіційним курсом НБУ на момент підписання договору. Згідно п. 6 вказаного договору, відповідач зобов'язалась повернути позивачу суму позики протягом строку, встановленого вимогою позикодавця, який не може бути менший 14 календарних днів з дня направлення позичальнику відповідного повідомлення. 22.06.2018 року позивач направила на адресу відповідача рекомендований лист з вимогою по повернення суми позики. 25.06.2018 року вимога була отримана відповідачем. Відповідно до зазначеної вимоги, відповідач мала повернути суму позики у розмірі 19852,50 грн, що дорівнює еквіваленту 750,00 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2018 року, протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги. Таким чином, відповідач мала повернути суму позики не пізніше 26.07.2018 року. Проте, [PERSON] вищевказану вимогу було залишено без уваги та свої зобов'язання за договором позики не виконано, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 19.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 19.06.2017 року в сумі 20152,50 грн., що є еквівалентом 750 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.08.2018 року. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором позики достовірно встановлений судом, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору 704,80 грн.

Outcome: approved