Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в обґрунтування уточненого позову зазначила, що 26.12.2013 року вона уклала з відповідачем [PERSON] на виготовлення та доставку ПВХ конструкцій (далі [PERSON]), відповідно до умов якого відповідач зобовязався виконати роботи по виготовленню та доставці ПВХ конструктцій впродовж 28 робочих днів з моменту укладення [PERSON] після сплати позивачем повної суми вартості замовлення, а позивач, в свою чергу, зобовязалась прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах визначених у [PERSON]. Відповідно до п. 3.1 зазначеного [PERSON] позивач повинна була здійснити оплату за товар у повному обсязі у розмірі 8881 грн. Оскільки зазначена сума була чималою для позивача, відповідач запропонував останній, з метою прискорення виконання робіт, укласти кредитний договір з банком, з яким він співпрацював, і який одразу перерахує всю необхідну суму на рахунок виконавця. Дана пропозиція влаштувала позивача, так як надавала можливість частинами виплачувати вартість придбаного товару та послуг. Так, 26.12.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт» було укладено Кредитний договір №111481022, згідно якого позивач отримала кредит у розмірі 8931 грн., разом з авансовим внеском у розмірі 50 грн. В той же день, банком на розрахунковий рахунок, наданий відповідачем, була перерахована вся сума за виготовлення та установку замовлених ПВХ конструкцій. Таким чином, разом з відсотками за наданий кредит, позивач мала повернути банку 9936 грн. 04 коп. Разом з тим, у звязку з наданням позивачу споживчого кредиту, 26.12.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт», яке діяло від імені ПрАТ «Страхова Компанія «Довіра та Гарантія», був укладений [PERSON] добровільного страхування від нещасних випадків та хвороб клієнтів банку №DGNSBОІ/11481022, за яким позивач сплатила 80 грн. 31 коп. Однак відповідач, в свою чергу, до теперішнього часу своїх зобовязань за [PERSON] не виконав. Починаючи з 04.01.2014 року позивач неодноразово зверталась до відповідача з приводу отримання інформації щодо уточнення терміну виготовлення замовленого нею товару та його доставки, що останнім було залишено поза увагою. Однак, 03.03.2014 року на адресу позивача все ж таки було доставлено замовлений нею товар, проте при його огляді позивачем були виявлені суттєві недоліки, які вона зазначила в акті прийому-передачі товару від 03.03.2014 року, а саме: шви профілей були зачищені зі сколами, комплектуючі не відповідали замовленню та не в повному обємі, фурнітура також не відповідала замовленню та не було сертифікату якості на товар. У звязку з викладеним, в акті прийому-передачі товару позивач вимушена була зазначити, що відмовляється від неякісних виробів, таким чином повідомивши відповідача про доставку неякісного товару та порушення ним умов укладеного [PERSON]. Відповідач, в свою чергу, не намагався вирішити це питання хоча б у телефонному режимі, у звязку з чим позивач 05.03.2014 року звернулась до Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками розгляду якої позивач отримала копію висновку від 10.03.2014 року та копію відповіді від 12.03.2014 року, згідно яких між нею та відповідачем виникли відносини цивільно-правового характеру, які необхідно вирішувати у судовому порядку, у звязку з чим позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав та просити суд розірвати укладений між нею та відповідачем [PERSON], стягнути з відповідача на її користь суму оплати за товар у розмірі 8931 грн., 1055 грн. 04 коп. - в рахунок відшкодування сплачених нею відсотків за Кредитним договором №111481022 від 26.12.2013 року, 80 грн. 31 коп. - в рахунок відшкодування сплачених грошових коштів за [PERSON] добровільного страхування №DGNSBОІ/11481022 від 26.12.2013 року, 3019 грн. 20 коп. штраф (неустойку) за прострочення виконання відповідачем зобовязань за [PERSON] за період з 17.02.2014 року по 22.01.2015 року, що передбачено п. 4.2 [PERSON] та 60 грн. - в рахунок відшкодування витрат за отримання довідки про повне погашення кредитних зобовязань перед ПАТ «[PERSON] Стандарт». Крім того, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдав їй моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, повязаних з невиконанням відповідачем [PERSON] та її грошовими зобовязаннями перед банком, вимушеним зверненням до правоохоронних органів та відділу у справах прав споживачів, у звязку з чим стан її здоровя став погіршуватись, вона втратила сон та апетит, тому розмір моральної шкоди вона оцінює у 5000 гривень, які просить також стягнути з відповідача на свою користь. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 26.12.2013 року позивач уклала з відповідачем [PERSON] на виготовлення та доставку ПВХ конструкцій (далі [PERSON]), відповідно до умов якого відповідач зобовязався виконати роботи по виготовленню та доставці ПВХ конструктцій впродовж 28 робочих днів з моменту укладення [PERSON] після сплати позивачем повної суми вартості замовлення, а позивач, в свою чергу, зобовязалась прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах визначених у [PERSON] (а.с.10). Відповідно до п. 2.1 зазначеного [PERSON] загальна вартість товару замовленого позивачем складає суму в розмірі 8881 грн. У виконання п. 3.1 [PERSON], згідно якого позивач повинна була здійснити оплату за товар у повному обсязі у розмірі 8881 грн., позивач здійснила оплату товару у повному обсязі за рахунок грошових коштів, які отримала в кредит. Так, 26.12.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт» було укладено Кредитний договір №111481022, згідно якого позивач отримала кредит у розмірі 8931 грн., разом з авансовим внеском у розмірі 50 грн., які зобовязалась повернути разом з відсотками, у звязку з чим сума заборгованості позивача перед банком склала 9936 грн. 04 коп. (а.с.14-17). Разом з тим, у звязку з наданням позивачу споживчого кредиту, 26.12.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Стандарт», яке діяло від імені ПрАТ «Страхова Компанія «Довіра та Гарантія», був укладений [PERSON] добровільного страхування від нещасних випадків та хвороб клієнтів банку №DGNSBОІ/11481022, за яким позивач сплатила 80 грн. 31 коп. (а.с.18-19). Однак відповідач у строк, встановлений п. 3.2 [PERSON], своїх зобовязань не виконав, металопластикові вікна позивачу не виготовив та не доставив. Як убачається зі змісту уточненого позову, позивач, починаючи з 04.01.2014 року неодноразово зверталась до відповідача з приводу отримання інформації щодо уточнення терміну виготовлення замовленого нею товару та його доставки, що останнім було залишено поза увагою. Однак, 03.03.2014 року на адресу позивача все ж таки було доставлено замовлений нею товар, проте при його огляді позивачем були виявлені суттєві недоліки, які вона зазначила в акті прийому-передачі товару від 03.03.2014 року, а саме: шви профілей були зачищені зі сколами, комплектуючі не відповідали замовленню та не в повному обємі, фурнітура також не відповідала замовленню та не було сертифікату якості на товар. У звязку з викладеним, в акті прийому-передачі товару позивач зазначила, що відмовляється від неякісних виробів, тим самим повідомивши відповідача про доставку неякісного товару та порушення ним умов укладеного [PERSON] (а.с.13). Згідно письмової претензії від 10.04.2014 року, позивач звернулась до відповідача з вимогами, які намагалась вирішити шляхом переговорів, не доводячи справу до суду, а саме замінити неякісний товар на аналогічний або забрати товар і повернути сплачені за нього грошові кошти, комплектуючі, які не відповідали замовленню замінити або повернути сплачені за них грошові кошти, доставити комплектуючі, яких не вистачало або повернути сплачені за них грошові кошти, замінити фурнітуру, яка не відповідала замовленню або повернути сплачені за них грошові кошти, надати сертифікати відповідності на замовлений товар, обумовити та додатковою угодою визначити строки виконання ним взятих на себе зобовязань за [PERSON], тобто виготовлення та доставки їй замовленого товару належної якості (а.с.27-32), яка відповідачем також була залишена поза увагою. Пунктом 1.2 [PERSON] визначено, що якість товару за [PERSON] має відповідати технічним умовам та нормам якості для даного виду виробу. Отже, розглядаючи позовні вимоги у частині розірвання укладеного [PERSON] та стягнення сплаченої за товар грошової суми і відсотків за Кредитним договором №111481022, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3.9 [PERSON] він дійсний з дня його підписання і до повного виконання сторонами всіх зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно зі ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, судом установлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного [PERSON], що спричинило його істотне порушення, у звязку з чим він підлягає розірванню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені нею грошові кошти за [PERSON] з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами в загальному розмірі 9936 грн. 04 коп. Отже, ця частина позовних вимог є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення виконання зобовязання за [PERSON], суд зазначає наступне. Так, п. 4.2 [PERSON] встановлена відповідальність відповідача за невиконання умов [PERSON], а саме за несвоєчасне встановлення виробів та зрив поставки Виконавець виплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,1% в день від вартості [PERSON] за кожен день прострочки. Таким чином, за невиконання умов [PERSON] відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку за період 17.02.2014 року по дату складання уточненої позовної заяви 22.01.2015 року у розмірі 3019 грн. 20 коп., із розрахунку 8881 грн. (загальна вартість товару згідно п. 3.1 [PERSON]) х 0,1% х 340 (кількість днів прострочення за вказаний період) = 3019 грн. 20 коп. Відтак, суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо частини позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 80 грн. 31 коп. в рахунок відшкодування сплачених позивачем грошових коштів за [PERSON] добровільного страхування від нещасних випадків та хвороб клієнтів банку №DGNSBОІ/11481022, то суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, позаяк вказаний договір є добровільним, а відтак його укладення було правом, а не обовязком позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно\~\~ч. 1\~ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, оскільки, як убачається зі змісту позову, позивач повязала позовні вимоги з порушенням її права як споживача, а п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), то суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню. Однак, враховуючи обставини справи, тривалість прострочення відповідачем виконання прийнятих на себе зобовязань, відповідно до укладеного [PERSON], суд уважає, що розумним та виправданим є розмір компенсації моральної шкоди у сумі 500 гривень, через що позовні вимоги в названій частині підлягають частковому задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 60 грн. в рахунок відшкодування витрат за отримання довідки про повне погашення кредитних зобовязань перед ПАТ «[PERSON] Стандарт», суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та втрат, повязаних з розглядом справи. Так, п. 5 ч. 3 ст. 79 ЦПК України встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати, повязані з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Так, для підтвердження повного погашення позивачем кредитних зобовязань перед ПАТ «[PERSON] Стандарт», остання отримала в банку довідку від 03.06.2014 року за вих. №21/59-06-126 (а.с.43), за отримання якої сплатила 60 грн. (а.с.44), у звязку з чим суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Отже, за наведених вище обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточненого позову. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного,

Outcome: partial