Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позивач та її представник у судовому засіданні просили суд розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 350 грн. щомісячно до закінчення Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад» (ясла-садок) №265 Дніпровської міської ради»; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у сумі 704 грн. 85 коп. у якості оплати судового збору та 1500 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак вважав суму аліментів завищеною, оскільки він офіційно не працює та має мінливий заробіток, він не заперечує платити аліменти на утримання дітей у сумі 2000 грн., тобто по 1 000 грн. на кожну дитину. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, оцінивши надані сторонами докази і наведені ними доводи, дійшов до такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шевченко) С.М. з 20 червня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №274. Факт реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-КИ №2180862, виданого 20 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська (а.с. 11). У шлюбі народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ №166930 видане 18 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, а.с. 12) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-КИ №359384 видане 06 грудня 2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а.с. 13). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Як пояснила позивач у судовому засіданні, сторони останні декілька припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача у частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо і діти проживають разом з позивачкою, що підтвердив відповідач у судовому засіданні. Як пояснила позивач у судовому засіданні, відповідач дітям ніякої допомоги не надає, матеріальне утримання дітей і їх духовний розвиток повністю є її задачею. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 СК України). Так, СК України чітко визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи викладене вище, та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює,

Outcome: partial