Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з нього аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів і до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 09.12.2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З кінця 2018 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, малолітня донька сторін проживає разом з позивачем. На даний час, позивач тимчасово не працює, у зв`язку з тим, що знаходиться в декретній відпустці, коштів на своє утримання та утримання дитини не вистачає, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Встановлено, що позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. З матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони з кінця 2018 року проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісяця і до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами не розірвано з підстав визначених ч. 2 ст. 110 СК України, однак вони проживають окремо. Згідно ч. 4 ст. 76 СК України якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що законом, а саме ст. 80, 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини, суд вважає позов обгрунтованим. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач працює у супермаркеті «АШАН». Враховуючи майновий стан сторін по справі та їх дохід, та те, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років - [INFO]. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 768,40 грн.

Outcome: approved