Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів /треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Ренійської міської ради Одеської області, Ренійська міська рада Одеської області/ про виділ частки\~в натурі,\~припинення права\~спільної часткової\~власності,\~визнання права\~власності,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, відповідно до договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2002 року, який зареєстровано у реєстрі за № 870, є власницею 2/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , з відчуженням частини основного приміщення літ. «А» 1 коридор 4,90 кв.м., 2 кабінет 6,00 кв.м., 3 комора 1,20 кв.м., 4 кабінет 6,80 кв.м., 5 склад 14,70 кв.м., 6 склад 14,40 кв.м., 7 приміщення 21,60 кв.м., загальною площею 69,60 кв.м. Зазначені 2/100 частини будівлі разом з відчуженими частинами основного приміщення літ. «А» 1 коридор, 2 кабінет, 3 комора, 4 кабінет, 5 склад, 6 склад, 7 магазин, загальною площею 69,60 кв.м. є окремим нежитловим приміщенням, яке має окремий вхід і вихід, водозабезпечення, енергопостачання, але знаходиться у спільній частковій власності сторін, реально не розділене та не виділене в натурі, що перешкоджає вільному здійсненню права власності, оскільки при розпорядженні власністю необхідно враховувати думку іншого власника. Інші 3/100 частини вищевказаного нежитлового приміщення належать відповідачу [PERSON] , а 95/100 частини відповідачу [PERSON] . Таким чином співвласники фактично провели поділ спільної часткової власності. Однак у зв`язку з тим, що нерухоме майно належне сторонам знаходиться у спільній частковій власності, існує можливість виділити належне позивачу нерухоме майно в натурі, з урахуванням певних незручностей, які виникають із необхідності враховувати при розпорядженні своєю нерухомістю, думку інших власників у спільній частковій власності, представник позивача звернулась до суду із відповідним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява від її представника адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяву відповідно до яких просили розглянути справу за їх відсутності, визнали позов в повному обсязі. Від представника третьої особи яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору Ренійської міської ради Одеської області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника третьої особи яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2002 року, який зареєстровано у реєстрі за № 870, позивач є власницею 2/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , з відчуженням частини основного приміщення літ. «А» 1 коридор 4,90 кв.м., 2 кабінет 6,00 кв.м., 3 комора 1,20 кв.м., 4 кабінет 6,80 кв.м., 5 склад 14,70 кв.м., 6 склад 14,40 кв.м., 7 приміщення 21,60 кв.м., загальною площею 69,60 кв.м. Зазначені 2/100 частини будівлі разом з відчуженими частинами основного приміщення літ. «А» 1 коридор, 2 кабінет, 3 комора, 4 кабінет, 5 склад, 6 склад, 7 приміщення, загальною площею 69,60 кв.м. є окремим нежитловим приміщенням, яке має окремий вхід і вихід, водозабезпечення, енергопостачання, але знаходиться у спільній частковій власності сторін, реально не розділене та не виділене в натурі, що перешкоджає вільному здійсненню права власності, оскільки при розпорядженні власністю необхідно враховувати думку іншого власника. Інші 3/100 частини вищевказаного нежитлового приміщення належать відповідачу [PERSON] , а 95/100 частини відповідачу [PERSON] . Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~320, 358,\~364 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину цього нерухомого майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання нерухомого майна в ізольовані квартири або частини будинку, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Судом встановлено, що виділ часток (поділ) нежитлового приміщення, що перебуває у спільній частковій власності сторін технічно можливий. Внаслідок поділу позивачу виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру частки у спільній частковій власності. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з метою недопущення порушення права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved