Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, стверджуючи, що в користуванні її чоловіка [PERSON], який помер 17.05.2011 року, перебувала земельна ділянка площею 0,164 га для ведення особистого селянського господарства в с. Кропивник Калуського району Івано-Франківської області, яка межує із земельною ділянкою [PERSON] Спори щодо межі між земельними ділянками виникали з 2009 року, а тому земельна комісія 28.04.2009 року було встановлено межу між вищезазначеними земельними ділянками та визначено розмір земельної ділянки [PERSON] 0,14 га, [PERSON] 0,11 га. Крім того, було виявлено надлишкову земельну ділянку площею 0,048 га, яку рішенням Кропивниької сільської ради від 22.07.209 року поділено між [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а розмір земельних ділянок згідно обмірів сільської ради склав 0,164 га та 0,134 га відповідно. Рішенням Кропивницької сільської ради від 07.08.2014 року [PERSON], як спадкоємцю після смерті чоловіка, надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства, в тому числі на земельну ділянку площею 0,16 га. При виготовленні технічної документації землевпорядною організацією було встановлено, що при приватизації земельної ділянки [PERSON] було фактично приватизовано 0,0493 га належної їй земельної ділянки, а тому розмір її земельної ділянки зменшився та склав 0,1113 га. [PERSON] зазначила, що не погоджувала межі земельної ділянки із [PERSON] при виготовленні нею документів на власність на земельну ділянку, а тому рішення Кропивницької сільської ради від 06.03.2012 року «Про уточнення площ та внесення змін в рішення сесії Кропивницької сільської ради від 06.12.1997 року «Про приватизацію земельних ділянок жителів села Кропивник» - [PERSON]В.» в частині уточнення площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1337 га та передачі даної земельної ділянки у власність є незаконним та підлягає скасуванню. Тому позивач просить визнати вищезазначене рішення незаконним та скасувати його, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.04.2013 року, яке видане [PERSON] на підставі даного рішення, та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник позивача [PERSON] підтримав позов, пояснив, що при приватизації [PERSON] земельної ділянки була порушена процедура, оскільки межі приватизованої земельної ділянки не погоджувалися із усіма межівниками, зокрема і з [PERSON], що призвело до того, що частина належної позивачу земельної ділянки була приватизована [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у запереченні на позов. Зокрема, земельна ділянка, площею 0,1337 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 2622884001:01:003:0275) передана у власність [PERSON] згідно рішення Кропивницької сільської ради № 6-12/132 від 06.03.2012 року, виходячи з проведеної інвентаризації землі. Згідно з рішенням Кропивницької сільської ради від 22.07.2009 року Крім того, саме [PERSON] порушувалися межі земельної ділянки [PERSON], що підтверджується довідкою № 349 від 02.04.2012 року, актом земельної комісії від 21.12.2011 року. Вважають, що [PERSON] хоче протиправно позбавити [PERSON] права власності на належну їй земельну ділянку. Представник відповідача, сільський голова Кропивицької сільської ради [PERSON] позов не визнав та пояснив, що [PERSON] не являється суміжним землекористувачем з [PERSON], а фактичним землекористувачем земельною ділянкою, що межує із землею [PERSON] впродовж десятиліть являється рідний брат позивача [PERSON]. На підставі усної домовленості, він володів та розпоряджався землею, що юридично належить родині [PERSON]. Рішенням сесії сільської ради № 5-29/161 від 07.09.2010р. узаконено його права на цю землю. Маючи намір незаконно заволодіти землею, що була і є у власності [PERSON], [PERSON] спричинював різного роду земельні спори та скандали, про що неодноразово складались відповідні акти представниками сільської ради, жоден з яких не на користь [PERSON] (копії актів додаються). Самовільне захоплення [PERSON] частини земельної ділянки та долучення її до присадиби являється першопричиною позову [PERSON] Вважає, що своїм позовом [PERSON] будучи в змові із своїм братом [PERSON] хоче протиправно позбавити [PERSON] права власності на належну останній земельну ділянку, площею 0,1337га. З огляду на зазначене вище [PERSON] та Кропивницька сільська рада не можуть бути визнані винними чи такими, що порушують неіснуючі права позивача [PERSON], оскільки вона не являється землекористувачем спірної земельної ділянки. Представник відповідача зазначив, що у своїй позовній заяві позивач не навела жодних доказів того, що рішення Кропивницької сільської ради № 6-12/132 від 06.03.2012 року було прийнято з порушенням норм законодавства, які б давали підставу визнати його нечинним. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Кропивницької сільської ради від 5-20/94 року від 22.07.2009 року «Про встановлення меж між землекористувачами» підтверджено право користуватися та розпоряджатися земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства за [PERSON] в кількості 0,14 га, за [PERSON] в кількості 0,11 га. Надлишкову земельну ділянку, виявлену при обмірах в кількості 0,048 га вирішено розділити між [PERSON] та [PERSON] по 0,024 га кожному та долучити їх до земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9). Згідно копії архівного витягу з протоколу 16 сесії Кропивницької сільської ради від 06.12.1997 року [PERSON] було надано право на приватизацію земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських споруд всього 0,44 га (а.с. 15). На підставі поданих 16.08.2010 року [PERSON] та [PERSON] заяв Кропивницька сільська рада 07.09.2010 року винесла рішення № 5-29/161, яким погодила взаємообмін даними громадянами земельними ділянками (а.с. 48) та були внесені зміни в погосподарську та кадастрову книги, зокрема закріплено за [PERSON] земельну ділянку в кількості 0,15 га «За Голинською дорогою», а за [PERSON] земельну ділянку контур № 1235 (а.с. 73-80). 17.05.2011 року [PERSON] помер (а.с. 10), спадкоємцем його стала дружина [PERSON] Як вбачається з Акту земельної комісії від 21.12.2011 року, затвердженого рішенням сесії № 6-11/120 від 04.01.2012 року [PERSON] самовільно розорав частину земельної ділянки, яка належить [PERSON], не дозволив комісії виконати протокольне доручення сільської ради щодо встановлення межівних знаків між землекористувачами у відповідності до рішення сільської ради від 22.07.2009 року (а.с. 41). Рішенням Кропивницької сільської ради від 06.03.2012 року «Про уточнення площ та внесення змін в рішення сесії Кропивницької сільської ради від 06.12.1997 року «Про приватизацію земельних ділянок жителів села Кропивник» - [PERSON]В.» уточнено площі земельних ділянок, які передані [PERSON] для приватизації, в тому числі уточнено площу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1337 га (а.с. 16), а також передано їх їй у власність. 16.04.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво на право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1337 га для ведення особистого селянського господарства , яка розташована в с.Кропивник Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2622884001:01:003:0275 (а.с. 18). Факт державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку підтверджується також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 19) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 20). Свідок [PERSON] - брат позивачки [PERSON] суду пояснив, що він будь яких актів комісії не підписував та не захоплював самовільно ділянки суміжних користувачів. Рішенням Кропивницької сільської ради від 07.08.2014 року [PERSON], як спадкоємцю після смерті чоловіка, надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства, в тому числі на земельну ділянку площею 0,16 га (а.с. 12-13). Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 144 Конституції встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Стаття 153 ЗК України гарантує, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до п.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод здійсненні права користування своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] не являється ані землекористувачем, ані власником земельної ділянки, яка є суміжною із належною [PERSON] земельною ділянкою площею 0,1337 га. Крім того, позивачем не наведено доказів того, що рішення Кропивницької сільської ради від 06.03.2012 року «Про уточнення площ та внесення змін в рішення сесії Кропивницької сільської ради від 06.12.1997 року «Про приватизацію земельних ділянок жителів села Кропивник» - [PERSON]В.» є незаконним та таким, що порушує її права та законні інтереси, а також вважає безпідставними претензії щодо оформлення [PERSON] права власності на частину належної позивачу земельної ділянки, так як розмір земельної ділянки, яка належить [PERSON], визначений на підставі проведених обмірів земельної ділянки, актів земельної комісії та рішень сільської ради. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], Кропивницької сільської ради про визнання нечинним рішення, скасування рішення та внесення змін до рішення Кропивницької сільської ради від 06.12.1997 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.04.2013 року та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного, ст.ст. 20, 118, 152 ЗК України, ст.116, 118, 152 ЗК України та

Outcome: dismissed