Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімя розпалась, в звязку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведуть з 08 серпня 2015 року, між сторонами досягнуто угоди про утримання дитини, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження сімї, на думку позивача - не можливе, в звязку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.32). Відповідач, а ні в підготовче засідання, а ні в судове засідання - не прибув, повідомлявся за адресою свого постійного місця\~ реєстрації: [ADDRESS] (а.с.11,23), що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, та довідкою міської ради (а.с.16,17,18). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 20.02.2018 року та на 15.03.218 року, які повернулися з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.19, 28). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою (ч.2). Надалі суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.24). На виконання вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, фактичне місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі. Тобто, відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Одеські вісті» №16 (5040) від 24 лютого 2018 року (а.с.30-31), про що в справі є відповідні докази. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві,\~ до суду наданих ним не було. \~ \~ \~ \~ Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с. 32). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані \~з розірванням шлюбу. \~\~ Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05 жовтня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 105 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 126897 (а.с.5). [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON], свідоцтво про народження І-ЖД № 246469 (а.с.6). Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки це фізично не можливо, так як відповідач з нею не підтримує стосунків з 15 серпня 2015 року (а.с.32). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, \~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дітей. \~ Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - «Кулінченко» (а.с.2). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «Кулінченко». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved