Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що не знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але співмешкала з ним з 01 грудня 2007 року. 11 червня 2008 року у них народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого відповідач зазначений батьком дитини. На даний час разом з відповідачем позивач з сином не проживають, матеріальну допомогу від відповідача не отримують, дитина знаходиться лише на утриманні позивача. Відповідач працює у ПАТ «ПГЗК», та отримує заробітну плату. Позивач, відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. /а.с. 20/. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог /а.с. 21/. Однак, просив стягнути аліменти з 01.01.2016 року, так як до грудня 2015 року він проживав спільно з позивачем, вели спільне господарство, надавав допомогу на утримання дитини. В грудні 2015 року він в добровільному порядку написав заяву за місцем роботи про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 25 % із його заробітної плати на утримання сина [PERSON] на користь позивачки. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Встановлено, що відповідач працює у ПАТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», заробітна плата з урахуванням утриманих податків за грудень 2015 року становить 7154,94 грн., утримано аліменти в грудні 2015 року в розмірі 1788,74 грн. /а.с.22/, проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) - не заперечує, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти за даним позовом на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі. Позивач працює, її заробітна плата за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року включно складає 32\~238 грн. 01 коп., утримані податки в сумі 6368 грн. 58 коп. /а.с. 4/. Згідно довідки від 25.11.2015 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована разом з сином [PERSON], [INFO], за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лумумби, 31 (а.с. 19). Із довідки, яка не містить дати її видачі, слідує, що [PERSON] сумісно проживав з [PERSON] з 2009 року по грудень 2015 року за адресою: [ADDRESS]. Зазначена довідка підписана головою житлового кооперативу «Інгулець-4» та завірена печаткою (а.с. 23). Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо вимоги стягнути аліменти з 01.01.2016 року, так як до грудня 2015 року він проживав спільно з позивачем, вели спільне господарство, надавав допомогу на утримання дитини. В грудні 2015 року він в добровільному порядку написав заяву за місцем роботи про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 25 % із його заробітної плати на утримання сина [PERSON] на користь позивачки. Доказів того, що відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] у листопаді 2015 року відповідачем суду не надано. Питання щодо розрахунку сплачених відповідачем грошових коштів на утримання дитини в добровільному порядку - вирішується Державною виконавчою службою. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, а також з урахуванням обставин, які передбачені ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі який діяв на момент винесення рішення.

Outcome: approved