Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 25.04.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем, який 19.03.2002 року було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З моменту розірвання шлюбу син проживав з нею. Відповідач, на підставі рішення суду, виплачував аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку та інших доходів до 05.06.2016 року до моменту виповнення йому 18 років. З 02.09.2013 року їх син навчається в ДНЗ „Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту на денній формі навчання, на державному забезпеченні не перебуває, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до довідки зазначеного навчального закладу № 666 від 18.07.2016 року, син закінчує навчання 30.06.2017 року. Самостійно забезпечити дитину всім необхідним вона не в змозі. В звязку з чим син потребує матеріальної допомоги батька. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, свої позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача 1/6 частину його заробітку та доходів до закінчення сином учбового закладу. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову в розмірі 1/6 частини його заробітку та доходів не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як видно з матеріалів справи, 25.04.1998 року сторони по справі уклали шлюб (а.с.2), який 19.03.2002 року було розірвано (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). З моменту розірвання шлюбу син проживав з позивачкою. Відповідач виплачував аліменти на утримання сина в розмірі ? частини заробітку та інших доходів до 05.06.2016 року, тобто до моменту виповнення дитині 18 років. З 02.09.2013 року син [PERSON] навчається в ДНЗ „Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту на денній формі навчання (а.с.6), на державному забезпеченні не перебуває, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до довідки зазначеного навчального закладу № 666 від 18.07.2016 року, навчання закінчується 30.06.2017 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини його заробітку та інших доходів кожного місяця до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року.

Outcome: approved