Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося, в них часто виникали скандали та сварки, у ході яких відповідач ображав її, у тому числі заподіював тілесні ушкодження. На фоні виникнення воєнного конфлікту на Сході України, між нею та відповідачем виникали скандали через антиукраїнські настрої останнього, який підтримує незаконне утворення ЛНР. Натомість вона відстоювала свою позицію за єдину Україну. Внаслідок цього відповідач ображав її фізично, а тому вона з дитиною переховувалася у проукраїнськи налаштованих знайомих, а у січні 2015 року виїхала до Коломийського району Івано-Франківської області, де їй було надано тимчасове житло. В подальшому заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає з позивачкою. Відповідач з 2015 року ухиляється від обов`язків щодо виховання дитини та не проявляє інтересу до неї, не бере жодної участі у вихованні дочки, не виявляє бажання бачитися з дитиною та ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] .. Також позивачка зазначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Враховуючи, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача, адвокат Юркевич Х.М. в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином і в передбаченому законом порядку, про день,час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на саймі «Судова влада». Представник третьої особи Нижньовербізької об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення позову та підтримує позицію викладену у затвердженому висновку, крім цього, подав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши подані клопотання, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 кавітня 2015 року і після розірвання шлюбу дочка проживає з позивачкою (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.10) відповідач є батьком [PERSON] . На підставі копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 20 квітня 2019 р. позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 2 червня 2020 року (а.с.13), позивачка [PERSON] самостійно займається утриманням, вихованням та навчанням дочки. Батько дитиною не займається,на даний час проживає в Луганській області на території ЛНР. Згідно копії довідки від 3001.2015 р. № 2608000072 про взяття на облік особи, яка переміщається з тимчасово окупованої території країни або району проведення антитерористичної операції, позивачка раніше проживала в [ADDRESS] та перемістилася з дочкою [PERSON] з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с. 16). Сім`ї було надано у безоплатне користування тимчасове житло, як переселенцям в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору про надання житлового приміщення в тимчасове безоплатне користування від 30.01.2015 р. (а.с. 17). Дочка [PERSON] здобуває освіту українську освіту у Коломийській гімназії ім.М.Грушевського. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] від 09 червня 2020 року, які зазначили, що позивачка була в шлюбі з [PERSON] від якого народилася дочка [PERSON] , та проживали в м. Брянка Луганської області, однак через виникнення воєнного конфлікту на Сході [PERSON] з дочкою переїхали в с. В.Вербіж Коломийського району. Вказали, що позивачка сама займається вихованням дочки та забезпечує всім необхідним, а батько дитиною не цікавиться , не надає коштів та не приїжджає до неї ( а.с. 14-15) Згідно із висновком комісії з питань захисту прав дитини при Нижньовербізькій ОТГ від 19.06.2020 р. № 53/2020, комісія вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Так, у висновку зазначено,що батько дитини- відповідач у справі [PERSON] ,зареєстрований та проживає в [ADDRESS] на непідконтрольній території України. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків,не бере участі у вихованні дитини,не цікавиться життям та інтересами дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] . [INFO] .. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Суд враховує, що відомості про доходи відповідача в матеріалах справи відсутні, проте за станом здоров`я відповідач є здоровою, працездатною особою, а тому може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дочки та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] . [INFO] , до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved