Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача, у якому просить розірвати між ними шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини 33% з усіх видів його заробітку, до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів та різні погляди на життя, втрата почуття любові один до одного. Крім того, вказує, що діти проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.12.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Нововоронцовського районного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис №64. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.12.2003 року та [NUMBER] від 05.11.2002 року. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як вбачається з положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, оскільки шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів та різні погляди на життя, втрата почуття любові один до одного, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. Крім того, як вбачається з довідки діти сторін проживають разом із позивачем, що також, не заперечувалось відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved