Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 07 червня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ковель Волинської області, актовий запис №168. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1997 року і є батьками дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони понад рік часу не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. В сторін відсутнє взаєморозуміння з питань вирішення сімейних проблем. Постійні непорозуміння, образи та претензії призвели до припинення подружніх відносин. Спроби позивача налагодити стосунки в сім'ї відповідач ігнорує. Оскільки шлюб існує лише формально і позивач переконалась у неможливості відновлення подружніх стосунків з відповідачем, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідлання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, судові витрати прохає залишити за сторонами. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідлання не з'явився звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 07 червня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ковель Ковельського міського управління юстиції Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 1997 року. Даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 1997 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 листопада 1998 року доводиться, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Сторони не підтримують подружні стосунки і відновлювати подружні стосунки не бажають. Рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі ст.ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218,224 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved