Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31.10.2008 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9; неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею; та стягнути з відповідача на її користь сплачену нею суму судового збору. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем по справі одружилася [INFO] . За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають з позивачкою. Під час спільного проживання відповідач почав зловживати спиртними напоями, постійно вчиняє безпідставні сварки, вчиняє різного роду насилля над нею, дітьми, її батьками. На зауваження не реагує, взагалі не дбає про матеріальний стан та благополуччя сім`ї та нічим не забезпечує. Постійні конфлікти негативно впливають на стан її здоров`я, психічний розвиток, здоров`я та стан їхніх дітей. Їхнє сімейне життя не склалося, у них різні погляди на життя. Вони з відповідачем не спілкуються взагалі, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим, оскільки вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, не мають взаємних прав та обов`язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам . Їхній шлюб існує формально. Подача заяви про розірвання шлюбу є обдуманим кроком, у зв`язку з чим просить терміну для примирення не надавати, тому, що вони з відповідачем є зовсім різними та чужими один для одного людьми, і у кожного із них своє життя. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги зазначені у позовній заяві визнає та не заперечує щодо їх задоволення, на розірвання шлюбу згідний, не заперечує щоби діти залишились проживати біля позивачки та не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки витрати по сплаті судового збору. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 31 жовтня 2008 року виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.10.2008 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач на розірвання шлюбу згідний, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з тим, що суду невідомо, яке прізвище бажає залишити собі після розірвання шлюбу позивача, суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис №9 від 27.08.2009, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.2009 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 13 від 16.09.2013, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.2013 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З довідки № 519, виданої 17.07.2020 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району слідує, що [PERSON] та її діти [PERSON] , 2009 р.н., і [PERSON] , 2013 р.н., зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . На час розгляду справи в суді, відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує щоби діти залишились проживати біля позивачки. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги думку батьків, вважає за доцільне дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю [PERSON] . Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved