overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягування з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.05.2015. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Шлюбно сімені відносини між сторонами припинені з серпня 2016, у зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. У судове засідання позивач, не зявилася, про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена судом належним чином та вчасно, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, справу прохала розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.\~ Відповідач по справі про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений судом належним чином та вчасно, заперечень або пояснень щодо позову суду не надав. Таким чином, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. З 20.05.2015 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягування з 14.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі. В 2007 році шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають сина, [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут». У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, позивач звернулася з даним позовом до суду. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі ? частини від всіх видів заробітку не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки № 208 від 31.08.2016, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Згідно ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При стягненні аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме стягнення з відповідача аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячнопочинаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення дитиною навчання. Оскільки позивач звільнена від сплати державного мита при поданні позову до суду, то суд стягує його з відповідача по справі на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і зазначає, що 03.08.2006 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки площею 3,74 га, що розташована на території Щорсівської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 139310 від 01.09.2004 року, та 2000 простих іменних акцій ВАТ «Коростенський м'ясокомбінат», які належали спадкодавцю на підставі сертифікату акцій серії А № 4926, та грошових заощаджень, які знаходяться на рахунку № 9155/10202834 в Коростенському відділенні № 281 Ощадного Банку України. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину, та вступила в володіння спадковим майном, особистими речами покійної, речами домашнього вжитку, в установлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважала, що фактично прийняла спадщину. Враховуючи ці обставини, позивач звернулася до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву, в якій проти позову не заперечують, просять справу розглянути без них. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено , що 03.08.2006 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки площею 3,74 га, яка розташована на території Щорсівської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 139310 від 01.09.2004 року, та 2000 простих іменних акцій ВАТ«Коростенський м'ясокомбінат», які належали спадкодавцю на підставі сертифікату акцій серії А № 4926, та грошових заощаджень, які знаходяться на рахунку № 9155/10202834 в Коростенському відділенні № 281 Ощадного Банку України. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину, та вступила в володіння спадковим майном, особистами речами, речами домашнього вжитку, в установлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважала, що фактично прийняла спадщину. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, які позивач виконав. Відповідно до ст..328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позов вмотивований тим, що 07 листопада 1998 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у виконкомі Мощенської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Від шлюбу сторони мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO].Відповідач вже два місяці матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала і просила задовольнити. Відповідач позов визнав та проти стягнення аліментів в розмірі ? частини доходів не заперечував. Дослідивши письмові докази, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 327948 (а.с.6) батьком [PERSON], [INFO], записаний відповідач. Відповідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 001781 ( а.с.7) батьком [PERSON], [INFO], записаний відповідач. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 016094 (а.с.8) батьком [PERSON], [INFO], записаний відповідач. Як вбачається із довідки про склад сімї\~ № 458 від 01.06.2016 року (а.с.9) позивач зареєстрована та проживає разом з дітьми. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Зважаючи на стан здоровя сторін, відсутність у відповідача обєктивних обставин, що заважали б йому утримувати дітей, задовольняючи позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], 24.10.2014 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судове засідання сторони не з'явились, через канцелярію суду надали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.8-9). Позивач позов підтримує, просить про задоволення заявлених вимог. Відповідач позов визнає, проти стягнення обумовленої в позові частки його заробітку на утримання неповнолітньої дитини не заперечує. У відсутності сторін фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Згідно положення ч.4 ст. 130 ЦПК України можливо ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. 24 жовтня 2014 року у сторін народидась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ № 157142 (а.с. 2). Відповідач своє батьківство не оспорює. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. З урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоров'я сторін, перебування на утриманні відповідача іншої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просить надати їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], але вона не звернулась в нотаріальну контору на протязі 6-ти місячного строку, визначеного для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Позивач є дочкою померлого, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.1955 року. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився [INFO]. З копії постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №152/02-31 від 02.06.2014 року вбачається, що позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що позивач у встановлений законом термін не звернулась до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування спадкового майна, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, видане на ім'я батька, знайшла нещодавно, перебираючи речі померлого. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №228/01-16 від 20.08.2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати поважною причину пропуску позивачем встановленого законом терміну звернення до нотаріальної контори, і вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір в зазначеній сумі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просить надати їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], мотивуючи тим, що мати померла [INFO], але вона не звернулась в нотаріальну контору протягом 6-ти місячного строку, визначеного для прийняття спадщини, оскільки далеко проживає та на момент закінчення строку для подання заяви хворіла. Сторони в судове засідання не з'явились, але надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Позивач є дочкою померлої, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.1962 року, а отже в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після померлої. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця), а тому строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 11.08.2010 року. З постанови завідувача Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №9136/02-31 від 28.04.2015 року вбачається, що позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживала з померлою матір'ю на день смерті останньої, у встановлений законом термін не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла на момент закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини, про що свідчать копія паспорта серії [NUMBER], довідки виконавчого комітету Стародорогинської сільської ради №307 від 27.04.2015 року, управління охорони здоров'я Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Дарницького району м.Києва. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №153/01-16 від 12.05.2015 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а отже позов слід. Позивач сплатила судовий збір в сумі 243,60 грн., за правилами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім`я розпалась і примирення неможливе. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 28 січня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 23 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2014 року. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з грудня 2018 року.Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. Спору про майно та місце проживання дитини відсутнє. На примирення не згодні. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.

Outcome: approved