Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому вказала, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні; сімейно-шлюбних стосунків сторони не підтримують. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від її утримання в порушення ст.84 СК України. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково та згоден платити аліменти на дитину, але просить відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів на дружину. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2011 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина на даний час виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Суд вважає визначити розмір аліментів - 1/4 частку всіх видів заробітку відповідача щомісячно на користь позивача на утримання сина. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, та визначає розмір аліментів - 1/6 частку всіх видів заробітку відповідача щомісячно на користь позивача на утримання дружини. В іншій частині позову [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. Відмова відповідача від сплати аліментів на дружину не ґрунтується на законі, спростовується письмовими матеріалами справи, згідно яких: відповідач працевлаштований, отримує щомісячний дохід, у нього відсутні інші утриманці. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial