Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила[INFO] померла її баба [PERSON] , [INFO] помер ї батько [PERSON] , [INFO] помер її дядько [PERSON] . Бабі [PERSON] належить право на земельні ділянку (пай), на який вона не встигла за життя зареєструвати право власності. На вказаний пай була розроблена технічна документація, яка була затверджена та прийнято рішення по передачу її у власність. Вона користується спадковою земельною ділянкою, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що сертифікат на право на пай не відповідає зразку, встановленому законом. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав відзив, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав у повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Позивачка [PERSON] , є дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу. Відповідно до сертифіката, [PERSON] належить право на земельну ділянку площею 2,22га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану в с.Реклинець Реклинецької сільської ради. [PERSON] померла [INFO] , а її сини [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] , - [INFO] , що стверджується свідоцтвами про смерть. З довідки від 17.03.2020р. встановлено, що на день смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані: син (батько позивачки) [PERSON] , та онука (позивачка) [PERSON] Розпорядженням голови Сокальської районної державної адміністрації від 12.08.2003р. затверджено технічну документацію по видачі державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на земельну частку (пай), в тому числі [PERSON] . В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після баби та батька і прийняла спадщину. В той же час, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved