Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 21 листопада 1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є доньки [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з відповідачем спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб між ними не склався, оскільки вона не зійшлися характерами та поглядами на життя. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просить позов задовольнити. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 17 червня 2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 20 липня 2020 року подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи як шляхом направлення поштової кореспонденції на його адресу, так і шляхом розміщення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті суду, причин неявки не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 1998 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 1998 року, актовий запис № 559. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 червня 1999 року, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved