Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] [INFO], та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. З січня 2010 року відповідач припинив проживання з позивачем та спільною дитиною. Фактично, саме з цього часу позивач втратила з відповідачем будь-який зв'язок та не має жодного уявлення про його фактичне місцезнаходження. Позивач неодноразово намагалася зв'язатися з відповідачем, окільки вважає, що дитина повинна знати свого рідного батьката для гармонійного розвитку дитини необхідне виховання не тільки матері, а й батька. Одкак, всі спроби виявилися безрезультатними, так як відомі позивачеві номери телефонів непебувають «поза зоною досяжності». Окрім того, в ті рідкісні випадки, коли позивачу вдавалося встановити телефоний зв'язок з відповідачем, він не цікавиться спільною дитиною її станом здоров'я, ростом та розвитком. Матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає, а тому позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просила їх задовільнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся за закінченням терміну зберігання, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направила, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вислухавши представника позивача, та третьої особи вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №2, та донькою позивача [PERSON] Заочним рішенням Романківського районного суду Житомирської області від 20.09.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11.12.2007 року Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області актовим записорм №12, розірвано. Відповідно до довідки, виданої 10.04.2017 року директором ТОВ «Ключ сервіс» № 10/04/17.1, [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], та постійно проживає за данною адресою зі своєю донькою [PERSON] Відповідно до довідки, виданої 11.04.2017 року за підписом директора навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №3 - ліцей» Обухівської міської ради Київської області № 49, відповідач [PERSON] не бере участі та не приділяє належної уваги до навчання і виховання їхньої спільної дитини, з учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. 05.07.2017 року виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області як органу опіки та піклування надано висновок за вих. №1462, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньї дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], та в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182 СК України, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved