Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних сімейних стосунках та [INFO] них народився син [PERSON]. Відповідач мав фактичну можливість належним чином виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дитини [PERSON], [INFO], однак належним чином їх не виконував. Зазначила, що малолітній син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні сина [PERSON], 2007 р.н., тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви відповідача про те, що він добровільно відмовляється від права батьківської опіки над своїм сином [PERSON], [INFO] Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, надала заяву в якій просила справу розглядати без участі її представника. Також, Служба надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], 2007 р.н. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви представника позивача та третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 08.05.2015 року. З висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.08.2016 року за №108-12165 вбачається, що з заяви та пояснень [PERSON] встановлено, що батьки дитини [PERSON], [INFO], у шлюбі не перебували, спільно не проживають з 6-місячного віку [PERSON]. З 2009 року [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться станом здоров'я та успіхами сина, не приїздить до сина, інколи матеріально допомагає в утриманні дитини. Відповідно до характеристики, наданої спеціалізованою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів №7 м. Києва, відповідач [PERSON] вихованням сина не займається, протягом 2014-2016 років батьківські збори не відвідував, успіхами сина не цікавився. Згідно з висновком психологічного обстеження, наданого психологом Клініки психіатрії з палати для наркологічно хворих, [PERSON] має емоційну прихильність до матері та вітчима. В колі родинного оточення біологічного батька дитини не існує, хлопець не має уявлення щодо його існування та вважає своїм батьком вітчима [PERSON]Під час обстеження умов проживання малолітнього за адресою: [ADDRESS], працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації 29.07.2016 року встановлено, що [PERSON] разом з матір'ю та вітчимом [PERSON], проживають у приватному будинку, де створені належні умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку дитини. Співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації під час бесіди 29.07.2016 року встановлено, що [PERSON] вважає та називає батьком свого вітчима. Позивач [PERSON] працює, матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи. [PERSON] надав нотаріально посвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], 2007 р.н Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], 2007 р.н. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання неповнолітнього сина сторін [PERSON], 2007 р.н., вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свого сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням сина, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина [PERSON], [INFO], а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно нього. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 551,20 грн.

Outcome: approved