Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, просить стягнути в її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Оскільки обов'язок утримувати дітей до їх повноліття покладено на обох батьків, відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дочці, однак не надає такої, вихованням дитини не займається. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, те, що обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей є рівним, відповідач позовні вимоги визнав, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - 28.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved