Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що їй на підставі ордеру на житлове приміщення №337 від 03.02.1987 року була надана зазначена вище квартира з правом вселення до квартири, як членів сім`ї, її чоловіка - [PERSON] , сина - [PERSON] та дочки - [PERSON] , яка в подальшому після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Так, після укладення шлюбу дочка позивача зі своїм чоловіком проживали в зазначеній квартирі, а [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка була також зареєстрована у вказаній квартирі. Однак, у грудні 2011 року відповідач [PERSON] разом із чоловіком та дочкою, забравши всі свої речі, виїхали з квартири до Російської Федерації. Таким чином, з того часу вони у квартирі не проживають, комунальні платежі, які на них нараховуються не сплачують, що негативно відображається на матеріальному стані позивача, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд долучити до матеріалів справи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно з якою [PERSON] має на праві власності квартиру [ADDRESS] . Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що позивача знає більше 30-ти років, є її сусідкою по будинку, знає, що дочка позивача зі своєю дитиною більше 10-ти років не проживають у квартирі, в якій проживає позивач. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що позивача знає з 2012 року, позаяк позивач є її свахою, що дочку позивача бачила тільки на фотографії, знає, що та виїхала до Російської Федерації десь у 2011 році. Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Ордеру на житлове приміщення №337 від 03.02.1987 року, позивачеві була надана квартира [ADDRESS] , з правом вселення до квартири, як членів сім`ї, чоловіка позивача - [PERSON] , сина - [PERSON] та дочки - [PERSON] , яка в подальшому після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Згідно довідок про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання осіб відповідач [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі як члени сім`ї наймача (а.с.8, 14, 15). Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідачі в зазначеній квартирі не проживають з 2011 року. Крім того, факт не проживання відповідачів з грудня 2011 року у квартирі [ADDRESS] , підтверджується актом від 03.10.2019 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідачі добровільно залишили зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутні без поважних причин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved