overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просила визначити, що квартира [ADDRESS] належить по ? частині [PERSON] та [PERSON]. Мотивувала тим, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу. У судове засідання сторони не зявились, просили суд розглянути справу без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого. 20 листопада 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. /а.с.7/ Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження /а.с.8/ У період шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Вказане підтверджено копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с.9/. Статтею 60 СК України передбачено,що \~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до\~ст. 69 СК України\~дружина та чоловік, мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1\~ст.70 СК України). Викладене приводить суд до висновку про те,що спірна квартира має бути визнана спільною сумісною власністю сторін. Суд вважає, що квартира підлягає поділу між сторонами в рівних частках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 700 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому позивач звернулась до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, однак про дату і час судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 182, 191 СК України позивач, як мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.04.2010 року між сторонами розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], що видане відділом РАЦС Кіровоградського РУЮ, актовий запис №34 (а.с.3). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 12.01.2009 року Бережинською сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №04 (а.с.4). Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач по справі, проте останній допомоги на її утримання не надає, а тому дитина перебуває на утриманні позивача. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Суд допускає негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати відповідача особою, який втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі ордеру на житлове приміщення № [NUMBER] батькові позивачки - [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], загальною площею 19,88 кв.м., склад ом сім*ї дві особи: [PERSON] - основний наймач, його дружина - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] В 1991 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], який за згодою всіх мешканців квартири був зареєстрований за вказаною адресою 30.12.1992 року. Відповідач по справі є сином позивача. У 2006 році останній в спірному житловому приміщенні не мешкає, однак, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляється, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з*явилась, про день слухання по справі повідомлена. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з*явився, проти позову не заперечує, просить справу розглядати а його відсутністю, позов задовольнити. Відповідач: [PERSON] про день слухання по справі повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, на підставі ордеру на житлове приміщення № [NUMBER] батькові позивачки - [PERSON] була надана квартира [ADDRESS], загальною площею 19,88 кв.м., склад ом сім*ї дві особи: [PERSON] - основний наймач, його дружина - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки - [PERSON] В 1991 році [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який за згодою всіх мешканців квартири був зареєстрований за вказаною адресою 30.12.1992 року. [PERSON] є сином подружжя та був зареєстрований у вказаній квартирі 26.11.1992 року, згідно довідки КП «Жилкомсервіс» Житлової дільниці № 590 від 04.03.2016 року. В 2004 році на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.04.2004 року шлюб між подружжям був розірваний, з 2006 року відповідач по справі в спірному житловому приміщенні не мешкає, станом квартири не цікавиться, комунальні платежі не сплачує, його речей в житловому приміщенні немає. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Згідно ст.. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином по справі встановлено, що відповідач не мешкає у спірному житловому приміщенні з 2006 року, а позов до суду був поданий в березні 2016 року, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати відповідача особою, який втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 43, яке розташоване у м. Харкові по вул.. Гвардійців Широнінців, 73-Б. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2009 року їй належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] є її рідним братом. 21.09.2011 року відповідач по справі був зареєстрований в спірну квартиру. З травня 2015 році останній в спірному житловому приміщенні не мешкає, однак, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляється, у звязку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з*явилась, про день слухання по справі повідомлена, позов підтримала, просить його задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день слухання по справі повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 981 квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 2094 від 15.07.2017 року в спірній квартирі зареєстровані:[PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків установлених ч. 1 п.п. 1,5, ч.3 и ч.4 ст. 71 цього Кодексу. Згідно ст.. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином по справі встановлено, що відповідач не мешкає у спірному житловому приміщенні понад встановлені строки з травня 2015 року, а позов до суду був поданий в липні 2016 року, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати відповідачів особами, які втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], зняти вказаних осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 17.08.1973 року квартира [ADDRESS] була надана [PERSON], складом сім*ї [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка,позивач є основним наймачем спірного житлового приміщення. Відповідачі по справі є дітьми позивача. Відповідач [PERSON] була зареєстрована в спірне житлове приміщення 29.12.1973 року, [PERSON] була зареєстрована 28.10.1983 року, [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою 11.12.1986 року. Більше 10 років тому відповідачі виїхали за кордон на постійне місце мешкання, з тих часів відповідачі по справі в спірному житловому приміщенні не мешкають, однак, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відмовляються, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з*явилась, просить справу розглядати за її відсутністю, позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про день слухання по справі повідомлені, суд виносить по справі заочне рішення. 3-тя особа: Сектор у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ГУМВС України в Харківській області в судове з*явився, про день слухання був повідомлений, просить справу розглядати у відсутність його представника. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з натсупних підстав. Як було встановлено судом, підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 17.08.1973 року квартира [ADDRESS] була надана [PERSON], складом сім*ї [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка,позивач є основним наймачем спірного житлового приміщення. Відповідачі по справі є дітьми позивача. Відповідач [PERSON] була зареєстрована в спірне житлове приміщення 29.12.1973 року, [PERSON] була зареєстрована 28.10.1983 року, [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою 11.12.1986 року, згідно довідки КП «Жтлкомсервіс» житлової дільниці № 40 від 24.10.2014 року. Більше 10 років тому відповідачі виїхали за кордон на постійне місце мешкання, з тих часів відповідачі по справі в спірному житловому приміщенні не мешкають, станом квартири не цікавляться, комунальні платежі не сплачують, їхніх речей в житловому приміщенні немає. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Згідно ст.. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином по справі встановлено, що відповідачі не мешкають у спірному житловому приміщенні більше 10 років, а позов до суду був поданий в грудні 2014 року, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому позивач звернулась до суду. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 182, 191 СК України позивач, як мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають малолітню дитину, а саме [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 11.03.2013 року Обознівською сільською радою, Кіровоградського району та області, актовий запис №4 (а.с.5), де в якості батьків дитини зазначені сторони. Довідка №80 від 22.01.2014 року, яку видано виконкомом Обознівської сільської ради, Кіровоградського району та області, свідчить, що [PERSON] проживає разом із матірью та перебуває на її утриманні (а.с.6). Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення аліментів, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного Кодексу України. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України, а також допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить стягнути з відповідачів на її користь 24360 грн. компенсації вартості належної їй 1/3 частини в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]; припинити її право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після сплати компенсації в повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача надійшло клопотання про проведення попереднього судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачі надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні у попередньому судовому засіданні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, зважаючи на позицію сторін та наявність законних підстав, а також те, що таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб позов [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні 16/100 часток житлового будинку літ. «А-1» та «АБ-2» [ADDRESS] та зняти відповідачів по справі з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вказаного житлового приміщення. Вказане майно належить їй на підставі договору дарування від 05.06.2014 року. Відповідачі з моменту реєстрації, комунальні послуги за житло не сплачують, технічним станом майна не цікавляться, їхніх речей в приміщенні немає, більше встановленого законом строку не мешкають у вказаному житловому приміщенні, місце їх знаходження не відомо, у зв*язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, в судове засідання не з*явились, просять справу розглядати за їх відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились , про день слухання були повідомлені, суд виносить по справі заочне рішення. 3-тя особа: Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з*явився, про день слухання по справі повідомлений, просить справу розглядати за відсутністю його представника. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, 16/100 часток житлового будинку літ. «А-1» та «АБ-2» [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] підставі договору дарування від 05.06.2014 року, посвідченого приватним но таріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 380. Згідно відповіді Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області №1799 від 27.02.2015 року, відповідачі по справі є зареєстрованими особами за адресою: [ADDRESS]. З моменту реєстрації, комунальні послуги за житло не сплачують, технічним станом майна не цікавляться, їхніх речей в приміщенні немає, більше встановленого законом строку не мешкають у вказаному житловому приміщенні, місце їх знаходження не відомо. Згідно статті 316 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряд жатись своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 6 Цивільною кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистою немайнового або майнового права та інтересу. Позивач самостійно як власник майна сплачує комунальні послуги за житло та має право звернутись до суду щодо усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, по справі встановлено, що позов є обґрунтованим, а тому суд задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою № 77, розташованою по вул.. Блюхера, 29 в м. Харкові та зняти відповідачів по справі з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником вказаного житлового приміщення. Вказане майно належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2003 року. Відповідачі з моменту реєстрації, комунальні послуги за житло не сплачують, технічним станом майна не цікавляться, їхніх речей в приміщенні немає, більше встановленого законом строку не мешкають у вказаному житловому приміщенні, місце їх знаходження не відомо, у зв*язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, в судове засідання не з*явились, просять справу розглядати за їх відсутністю. Відповідачі в судове засідання не зявились , про день слухання були повідомлені, суд виносить по справі заочне рішення. 3-тя особа: Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з*явився, про день слухання по справі повідомлений, просить справу розглядати за відсутністю його представника. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири № 77, розташованою по вул.. Блюхера, 29 в м. Харкові . Вказана квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 5675. Відповідачі, як зареєстровані особи у спірному житлі, не несуть жодних витрат на його утримання, не здійснюють поточного ремонту, не сплачують комунальні послуги. У добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідачі відмовляються. Згідно відповіді Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області № 17/10240 від 04.11.2015 року, відповідачі по справі є зареєстрованими особами за адресою: [ADDRESS]. Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у відповідності до статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 6 Цивільною кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистою немайнового або майнового права та інтересу. Позивач самостійно як власник майна сплачує комунальні послуги за житло та має право звернутись до суду щодо усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, по справі встановлено, що позов є обґрунтованим, а тому суд задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved