Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 19 780,00 грн. майнової шкоди та моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 07.10.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем, внаслідок злочинної необережності скоїв дорожньо-транспортну пригоду чим завдав позивачу тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Позивачем було витрачено на ліки 19 780,00 грн., які позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача. Крім того, внаслідок отриманих травм позивач втратила можливість пройти курс навчання, який було заплановано з 15.10.2016 року по 15.02.2017 року, крім того, позивач перенесла значний фізичний біль, емоційний стрес та душевні страждання. Виходячи з глибини перенесених позивачем моральних страждань, величину моральної шкоди позивач оцінює у 100 000,00 грн., яка на її думку, підлягає стягненню із відповідача. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 14.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме: просили відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди та не за перечували проти стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 5000,00 грн., з підстав викладених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2018 року, який на момент розгляду даної справи набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного та додатково покарання. Зі змісту вказаного вироку суду убачається, що [PERSON] , 07.10.2016 року, близько 19 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог вказаного пункту Правил, рухаючись проїзною частиною вулиці Заслонова, від вулиці Бориспільська, до вулиці Севастопольська в м. Києві, а саме, неподалік будинку № 6/17, зі швидкістю 45-50 км/год, своєчасно не виявив на проїзній частині пішохода - [PERSON] , яка здійснювала перехід проїзної частини вулиці Заслонова у дозволеному для переходу місці - в межах ширини тротуару на нерегульованому перехресті, зліва на право, відносно траєкторії руху його автомобіля, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, шляхом екстреного гальмування, почав гальмувати із запізненням, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода - [PERSON] В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля марки «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам вказаного пункту ПДР, а порушення цих вимог з боку останнього, відповідно, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, які настали, а саме із заподіянням пішоходу [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які виразилися у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в базальних відділах лобних часток розмірами зліва 2,4х1,6х0,99 см, в заднє-лобній ділянці справа 2,2х0,97х0,98 см, забійної рани м`яких тканин потиличної ділянки. Позивач [PERSON] визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Цивільний позов потерпіла під час досудового та судового слідства не заявляла. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно чеків на придбання лікарських препаратів, долучених до матеріалів справи позивачем було витрачено на ліки 19 780,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. А відтак, суд вважає, що позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами вартість понесених нею витрат на придбання ліків у сумі 19 780,00 грн.. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди, то суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як пояснила у судовому засіданні позивач, в результаті ДТП вона перенесла значний фізичний біль, втрату свідомості, емоційний стрес та душевні страждання. Була змушена проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, переживала почуття безпомічності. Перебуваючи у лікарні позива не могла обходитись без сторонньої допомоги та потребувала постійного жогляду, оскільки наслідком травми були провати у пам`яті, неможливість самостійно пересуватись та обслуговувати себе. Зважаючи на те, що завдане позивачу тілесне ушкодження має незворотні наслідки, дотепер у позивача продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болей та запаморочень, обмеженої фізичної активності. Згідно із ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Частиною 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Суд знаходить доведеною обставину завдання позивачу моральної шкоди в результаті вчинення кримінального правопорушення [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.10.2016 року, оскільки дана подія призвела до душевних страждань, негативних змін у житті позивача. При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань [PERSON] , яких вона зазнала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, характеру немайнових втрат враховуючи стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає частковому задоволенню, яку суд оцінює у 19 780,00 грн. що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 19 780,00 грн. та 19 780,00 грн. моральної шкоди. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1841,00 грн.

Outcome: partial