Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що з 11.03.1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] 22.02.2014 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі спільно придбані : літній будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] , розміром житлової площі 21,20 кв.м., загальною площею 56,7 кв.м. , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2001 року державним нотаріусом 21-Київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 3-6055, зареєстрованого в Київському міському БТІ 22.01.2002 року за № 3931, земельну ділянку, розташовану за адресою : [ADDRESS], площею 0,0388 га, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2001 року державним нотаріусом 21-ї Київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 3-6057. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видано на ім.*я відповідача [PERSON] Договори купівлі-продажу літнього будинку та земельної ділянки від 09.10.2001 року були укладені між [PERSON] та відповідачем за згоди позивача. Усі правовстановлюючі документи, як на земельну ділянку, так і на літній будинок зі спорудами, які є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, як подружжя, видано на ім*я відповідача. На даний час спірне майно знаходиться у фактичному володінні та користуванні відповідача, який не визнає право власності позивача на ? частину вищевказаного майна, а тому посилаючись на ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70 СК України, ст.325, 372 ЦК України просить суд визнати літній будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0, 0388 га., спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину літнього будинку з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину літнього будинку з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0388 га. Визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0388 га. В судових засіданнях позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити. Відповідач в судових засіданнях позов не визнавав, посилаючись на те, що літній будинок та земля є його особистою приватною власністю, оскільки його мама надала йому 2500 доларів США для придбання вказаного майна. Також всі будівельні роботи в будинку проводилися ним. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 11.03.1983 року сторони зареєстрували шлюб, який 22.02.2014 року між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі придбані : літній будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розміром житлової площі 21,20 кв.м., загальною площею 56,7 кв.м. , відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2001 року державним нотаріусом 21-Київської державної нотаріальної контори , реєстровий номер № 3-6055, зареєстрованого в Київському міському БТІ 22.01.2002 року за № 3931, земельну ділянку, розташовану за адресою : [ADDRESS], площею 0,0388 га, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2001 року державним нотаріусом 21-ї Київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 3-6057. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видано на ім*я відповідача [PERSON] Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.57-59 ЦПК України на підтвердження того, що спірне майно є особистою власністю відповідача. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (ст.63 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на прав спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіки є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом (ст.ст.69-70 СК України). Враховуючи те, що спірне майно придбано в період шлюбу та відповідачем не доведено ,що воно є його особистою власністю, а тому суд приходить до висновку, що дачний будинок з будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і підлягає поділу між ними по ? частині за кожним. На підставі викладеного та

Outcome: approved