Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Торгово-Публічного виробниче підприємство «Промтовари», Черкаської міської ради, [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання недійсним рішень та договорів купівлі-продажу, вказуючи, що відповідно до договору дарування від 23.10.1998р. зареєстровий за №5448, позивач є власником 1/2 частини нежитлового приміщення (частини магазину), а саме приміщення літ.: «А,а», сараїв літ.: «Ж, З, И, К, Л, б» площею 90,6 кв.м., що знаходяться по вул. ІІ Українського Фронту 85- 87 в м. Черкаси. За договором купівлі-продажу від 01.12.1994 р. реєстровий №2-5597, ЗАТ «ТВП» Промтовари» є власником цілісного майнового комплексу Магазину № 8, що знаходиться по вул. II Українського Фронту, 87 в м. Черкаси. З приводу права власності на вказані приміщення літ. «Л, б» було вирішено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2009р. та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12.11.2009р., а також рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.01.2012р. та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27.02.2012р. ЗАТ «ТВП» Промтовари» відмовлено в позовах про визнання права власності на дані приміщення. За рішенням Черкаської міської ради від 19.08.2010р. № 5-1056, відповідачу ЗАТ «Промтовари» була надана в оренду земельна ділянка площею 532 кв.м., на якій розташований належний йому магазин №8. Відповідний договір оренди було укладено 24.10.2010р., а 27.12.2010р. зареєстровано у державному реєстрі земель за №041080200262. Про розробку проектної документації до цього договору їй не було нічого відомо, меж земельної ділянки не погоджувала, відповідного акту не підписувала, оскільки такий акт не надавався. Про це рішення та договір їй стало відомо лище під час винесення в натурі меж та встановлення межових знаків, що відбулось 30.03.2011р. За даним договором відповідачу надана в оренду земельна ділянка не лише під належним йому магазином, а ще і під належними позивачу об»єктами, а саме: приміщення літ.: «Л, б», оглядова яма для автомобілів, замошення, колишній винний льох, що був частково демонтований, та від якого лишився фундамент та вхід для відновлення льоху, а також там проходить теплотраса. Вїзд на дану частину земель ділянку здійснюється через належні їй ворота. Позивач звернулась з заявою від 16.12.2013р. про скасування рішення від 19.08.2010р. № 5-1056, але листом від 17.01.2014р. №73/7-2 їй в цьому відмовлено. Також листом від 04.07.2013р. № 3-1777 Черкаська міськрада повідомила про продаж ЗАТ «ТВП» Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського фронту, 87. Просить визнати недійсним рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010р. № 5-1056 «Про надання закритому акціонерному товариству «Торогово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки в оренду по вул. 2-го Українського фронту, 87»; визнати недійсним договір оренди землі від 24.09.2010 року, укладений між Черкаською міською радою та закритим акціонерним товариством «Торогово-виробниче підприємство «Промтовари», зареєстрований у державному реєстрі земель 27.12.2010р. за №041080200262. Визнати недійсним рішення Черкаської міської ради від 04.07.2013р. №3-1777 «Про продаж закритому акціонерному товариству «Торогово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського фронту, 87». Судові витрати покласти на відповідача. В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, оскільки в березні 2014 року позивач ознайомилась з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.09.2013р. № 9414110. З цього витягу вона дізналась про те, що спірна земельна ділянка по вул. 2-го Українського фронту, 87 в м. Черкаси продана [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки № 1-1819 від 14.09.2013р. Тобто це означає, що окрім оспореного в позові рішення Черкаської міської ради від 04.07.2013р. № 3-1777 «Про продаж закритому акціонерному товариству «Торогово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського фронту, 87» укладений і відповідний договір купівлі- продажу між Черкаською міською радою та ТВП «Промтовари». Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу Черкаською міською радою ЗАТ «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського фронту, 87; визнати недійсним договір № 1-1819 від 14.09.2013р. купівлі-продажу ЗАТ «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари» та [PERSON] Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]В заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник ЗАТ «Торгово-виробниче підприємство» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що між ЗАТ «ТВП «Промтовари» та Черкаською міською радою був укладений договір оренди землі від 24.09.2010 р. та зареєстровано його у реєстрі за №041080200262 від 27.12.2010 р. Згідно договору купівлі-продажу від 10.09.2013 р. за №1-1775 ЗАТ «ТВП «Промтовари» викупило орендовану земельну ділянку. Договором купівлі-продажу від 14.09.2013 р. за №1-1819 ЗАТ «ТВП «Промтовари» продало дану земельну ділянку [PERSON], суміжним користувачем якої є Черкаська міська рада. Таким чином позивач та третя особа [PERSON] жодного відношення до даної земельної ділянки не мають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Представник Черкаської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши сторони, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 01.12.1994 року між Фондом комунального майна в м. Черкаси та Організацією орендарів торгівельного підприємства Черкаський міський комерційний центр «Промтовари», укладено договір купівлі-продажу державного (комунального) майна цілісного майнового комплексу. Згідно даного договору організації орендарів було передано у власність поряд з іншим нерухомим майном цілісний майновий комплекс магазин № 8. Правонаступником Організації Орендарів стало ЗАТ «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари», що підтверджується статутом. На підставі вказаного договору КП «ЧООБТІ 12.12.1997 року видало ЗАТ «ТВП «Промтовари» реєстраційне посвідчення на об»єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам , в якому значиться об»єкт магазин по вул. ІІ Українського Фронту, 87 в м. Черкаси. Вказаний об»єкт складається з магазину під літ. «Б», «Л», «б», як і вказано в реєстраційному посвідченні на об»єкти нерухомого майна. Згідно наданих до суду матеріалів, зокрема копії державного акту на право користування землею 1991 року, землекористувачем земельної ділянки площею 0,1 га є обласне об»єднання промислових товарів. Відповідно довідки від 02.08.1999 року, виданої начальником управління земельних ресурсів за № 1304-25, за обласним об»єднанням промтоварів рахується земельна ділянка площею 0,1 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в книзі записів (реєстрів) державних актів за № 56 і затвердженого Радою Міністрів від 09.07.1986 року за № 400-р. Вказані обставини також підтверджуються відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «Промтовари» за користуваня вказаною земельною ділянкою. Згідно рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010р. № 5-1056 ЗАТ «Промтовари» була надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 532 кв.м. по вул. 2-го Українського Фронту, 87 при умові звільнення в разі початку планової забудови під магазин за рахунок земель Черкаської міської ради, з них : площею 140 кв.м. за рахунок земель, не наданих у власність чи користування, та площею 392 кв.м. за рахунок вулиць Черкаської міської ради. Відповідний договір оренди було укладено 24.10.2010р., а 27.12.2010р. зареєстровано у державному реєстрі земель за №041080200262 про передачу ЗАТ «Тогргово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського Фронту, 87 на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010 р. №5-1056. 04.07.2013 року рішенням Черкаської міської ради за № 3-1777 «Про продаж Закритому акціонерному товариству «Торгово-виробниче підприємство» «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського Фронту, 87, продано у власність ТВП»Промтовари» земельну ділянку площею 532,0 кв.м.. Дане рішеня прийнято на підставі поданих ЗАТ ТВП «Промтовари» заяви та поданих документів. 14.09.2013 року між ЗАТ ТВП «Промтовари» та [PERSON] укладений договір купівлі- продажу земельної ділянки по вул.. 2-го Українського Фронту, 87. Позивач просить визнати дані договори недійсними посилаюсчь на те, що відповідно до договору дарування ААН №466455 від 23.10.1998р. зареєстровий за №5448 [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частини нежитлового приміщення (частини магазину), а саме приміщення літ.: «А,а», сараїв літ.: «Ж, З, И, К, Л, б» площею 90,6 кв.м., що знаходяться по вул. ІІ Українського Фронту 85- 87 в м. Черкаси. В зв»язку з вказаними правочинами порушено її права власника на будівлі . Посилання позивача на норми ст. 93, 95, 120 ЗК України суд вважає такими, що не обгрунтовують заявлені вимоги позивача. Відповідно до ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як встановлено в судовому засіданні, ні позивач, ні попередній власник [PERSON] ні права користування, ні договору оренди земельної ділянки не мали. Позивачем не надано жодного підтверджуючого документу. Користувачем вказаної земельної ділянки протягом періоду її існування під магазином було Обласне обєднання промислових товарів, а після приватизації ЗАТ «ТВП «Промтовари», що підтверджується державним актом на право користування землею від 1991 року, а також відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «Промтовари» за користування вказаною земельною ділянкою починаючи з 1994 року. У відповідності по підпункту «г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 №7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті ЗО, до набувача від відчужувана переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після ЗІ грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільноправових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання недійсним рішень Черкаської міської ради від 19.08.2010 року «Про надання ЗАТ «Промтовари» земельної ділянки в оренду», договору оренди землі від 24.09.2010 року укладеного між ЗАТ «Промтовари» та Черкаською міською радою та рішення від 04.07.2013 року Черкаської міської ради за № 3-1777 «Про продаж Закритому акціонерному товариству «Торгово-виробниче підприємство» «Промтовари» земельної ділянки по вул. 2-го Українського Фронту, 87» не підлягають до задоволення. Суд вважає, що відповідачами доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень, відповідачі діяли у межах наданих їм законом повноважень для забезпечення свого права, тому реалізація цього права не може розцінюватися як порушення права позивача. Щодо вимог позивачки в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.09.2013 року між ЗАТ ТВП «Промтовари» та [PERSON], суд приходить до наступного. Статтею 140 ЗК України наведено вичерпний порядок підстав припинення права власності на земельну ділянку, зокрема : добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст. 140-149 ЗК України. Позивачем жодної правової підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним не наведено, а тому підстави для припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку відсутні. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов позивача не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed