Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але суду подано письмову заяву сільського голови Маркопільської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] № 536 від 10.12.2018 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов [PERSON] підтримує, не заперечує щодо його задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, позов [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування підтримує, не заперечує щодо його задоволення. Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що 07.05.2010 року Маркопільською сільською радою Бродівського району видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 20). Він був чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № 153150 (а.с. 10). При житті [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який був ним збудований у 1964 році на відведеній для будівництва та обслуговування житлового будинку земельній ділянці, що підтверджується довідкою № 275 від 11 липня 2018 року, виданою виконкомом Маркопільської сільської ради Бродівського району (а.с. 28) . Однак, [PERSON] документально право власності на вказаний житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та господарські споруди не оформив. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, права та обов'язки фізичної особи, яка померла (спадкодавця), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. [PERSON] за життя було складено заповіт, посвідчений секретарем Маркопільської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] (зареєстровано в реєстрі за №53), згідно якого вказаний вище житловий будинок [ADDRESS] він заповів дочці [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась та відмовилась її прийняти. Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач, як дружина померлого, та [PERSON] та [PERSON], як їх діти, належать до спадкоємців першої черги. Виходячи з того, що позивач на момент смерті свого чоловіка фактично проживала разом з ним у житловому будинку [ADDRESS], була зареєстрована за місцем проживання, що підтверджено довідкою № 215 від 04 червня 2018 року, виданою виконкомом Маркопілської сільської ради Бродівського району Львівської області, і проживає там і зараз, то вона фактично прийняла спадщину після чоловіка. Натомість, [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій щодо прийняття спадщини і не мають таких намірів, що свідчить про їх відмову від спадкування за заповітом. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що після смерті чоловіка вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий вище житловий будинок їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на житловий будинок. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved