Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом з тих підстав, що з відповідачем вона перебувала у цивільному шлюбі від якогомають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час вона із відповідачем шлюбні стосунки припинила та відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 700 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону і до його повноліття, а також стягнути додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Юр'ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області № 210 від 16.02.2016 року (а.с.8). Позивач на даний час ніде не працює, що підтверджується довідкою з Юр'ївської сільської ради (а.с. 6 відповідно). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний. Крім того, дитина потребує в обстеженні ШКТ з-за частих болів у шлунку (а.с.10 відповідно), що в подальшому складають додаткові витрати на дитину. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 700 гривень щомісячноз подальшою індексацією відповідно до законута до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO]. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках застосуванні судами передбаченої у ст. 185 СК України участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати. Оскільки малолітній [PERSON] в подальшому потребує в обстеженні та лікуванні, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача разову матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень. У зв'язку з тим, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то в силу положень ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1102 гривні 40 копійок підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved