Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом розвитку підприємництва, реєстрації та приватизації житла 24 грудня 1996 року, яке зареєстроване у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1996 року за №11100 на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м., яка складається з однієї житлової кімнати загальної площі 16,5 кв.м., кухні - 6,7 кв.м., вбиральні - 2,6 кв.м, коридору - 3,9 кв.м., вбудованої шафи - 0,3 кв.м. та балкону - 0,9 кв.м. [INFO] помер його батько, [PERSON] , якому на праві приватної спільної часткової власності належала ј зазначеної квартири. За життя спадкодавець не склав заповіт, тому успадкування його частки квартири відбулося за законом, у зв`язку з чим після його смерті відкрилася спадщина на ј зазначеної квартири. Позивач, як син спадкодавця, успадкував 4/5 частини спадщини, у тому числі з урахуванням 3/4 часток від яких відмовились: батько спадкодавця [PERSON] , мати спадкодавця [PERSON] , дочка спадкодавця [PERSON] . Відтак, позивач успадкував 4/20 частки квартири, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У вище зазначеному свідоцтві зазначено, що дружина [PERSON] , [INFO] , спадкує 1/5 частину спадщини, що від 1/4 частини становить 1/20 квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м. Разом з тим, відповідач [PERSON] у справі не користується вказаною квартирою, не зареєстрована у ній та навіть жодного разу там не була, комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню квартири не несе, шлюб з його покійним батьком вони уклали незадовго до його смерті, у зв`язку з чим згідно з законом вона отримала право на спадкування його майна. Крім того, оскільки у них не дуже приязливі стосунки у добровільному порядку вирішити вказане питання позивач не може. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, та тим, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на 1/20 квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м. з виплатою останній грошової компенсації та визнання за ним права власності на їчастину. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, зазначених у ньому та прохають його задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин; відзиву не подала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом розвитку підприємництва, реєстрації та приватизації житла 24 грудня 1996 року, яке зареєстроване у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1996 року за №11100 на праві приватної, спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . Копією свідоцтва про шлюб серією [NUMBER] доводиться та обставина, що 13 жовтня 2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , вказана квартира яка складається з однієї житлової кімнати загальної площі 16,5 кв.м., кухні - 6,7 кв.м., вбиральні - 2,6 кв.м, коридору - 3,9 кв.м., вбудованої шафи - 0,3 кв.м. та балкону - 0,9 кв.м. Копією свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 серпня 2018 року виданого Ковельською державною конторою доводиться та обставина, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] та успадкував 4/20 частки квартири [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2018 р. Крім цього, у зазначеному свідоцтві зазначено, що відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] , спадкує 1/5 частину спадщини, що від 1/4 частини становить 1/20 квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 30,9 кв.м. Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрована та не проживає, не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану квартири, комунальні послуги не сплачує та не користується нею. Позивач та відповідач [PERSON] не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Відповідач проживає за іншою адресою та має на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] ( свідоцтво про право власності на житло а.с.75) . Витрати по оплаті комунальних послуг в квартирі та витрати щодо утримання майна здійснює позивач [PERSON] , оскільки проживає в даній квартирі. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Слід зазначити, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За приписами пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У відповідності до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові не підлягають відокремленню. Спільне володіння і користування спірним майном є неможливим. В матеріалах справи наявна квитанція від 29.10.2019 року з якої вбачається, що позивач [PERSON] попередньо вніс на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача в спільній квартирі, яка складає 15 829,05 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності [PERSON] на її частку у спільному майні. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також ту обставину, що відповідачем не доведено, що припинення її права власності на частку в спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, суд дійшов висновку, що слід припинити право власності [PERSON] на 1/20 частку у спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS] та визнати право власності на неї за позивачем.

Outcome: approved