overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 31 травня 1985 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Однак, подружнє життя у них не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейні відносини, відповідач застосовує до неї фізичну силу та тривалий час зустрічається з іншою жінкою, що принижує її честь і гідність, призводить до сварок та відповідно зумовило втрату почуття любові, довіри та поваги до чоловіка. Оскільки шлюб між сторонами фактично розпався, тому просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Велика». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання заявленого позивачем позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31 травня 1985 року у Порошківській сільській раді Перечинського району було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Печко) [PERSON], [INFO], актовий запис № 19 (а. с. 3). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на шлюб і сімю. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнав, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно договору позики від 29.07.2006 року позичила відповідачам кошти в сумі 7200 євро. Оскільки у встановлений строк кошти їй не були повернуті вчасно, тому вона звернулася в суд із позовом про стягнення коштів. Рішенням суду від 15 квітня 2010 року по справі №2-304/2010 вирішено стягнути з відповідачів борг в сумі 7200 євро, що по курсу НБУ на момент звернення до суду становило 84933,36 грн. Оскільки до позовних вимог про стягнення заборгованості не було включено вимогу про стягнення інфляційних та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, просить суд стягнути їх за період з червня 2011 року по лютий 2014 року в сумі 10405,96 гривень. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно договору позики від 29.07.2006 року [PERSON] позичила [PERSON] та [PERSON] гроші на загальну суму 7200 євро, які вони в свою чергу зобов'язалися повернути до 29.01.2007 року (а.с.3). Оскільки кошти не були вчасно повернуті, [PERSON] звернулася до суду з позовом і 15.04.2010 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було постановлене рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за договором позики в розмірі 84 933, 36 грн. (а.с.4-6). При пред'явленні даного позову позивачем не було заявлено вимоги про стягнення інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, яки прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наведеного позивачем, 3% річних за прострочення повернення коштів за період з 01.06.2011 року по 28.02.2014 року складають 7008,75 грн., розмір інфляційних збитків за цей період складає 3397,21 грн., а разом - 10405,96 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачами прострочене виконання грошового зобов'язання, тому з них слід стягнути в солідарному порядку інфляційні збитки та 3 проценти річних в сумі 10405,96 грн. Як вбачається з квитанції про (а.с.1), позивачем при подачі позову до суду сплачено 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, а також сплачено 1000 (одна тисяча) гривень 00копійок за надання правової допомоги (а.с.14,15), а тому на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] дані судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст.509, 526, 527, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом в якому просить, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] В підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У даному житловому будинку, окрім неї , зареєстровані: [PERSON] - [INFO]. - дочка; [PERSON] - [INFO]. - онук; [PERSON] - [INFO]. - онук; [PERSON] - [INFO]. - онук. У вказаному житловому будинку зареєстрований також [PERSON], [INFO], який являється її колишнім зятем, однак з червня 2010 року з вказаного житла виїхав на проживання в Крим та не повертається. У житловому приміщенні відсутні його особисті речі, те, що відповідач не проживає у вказаному житлі, стверджується актами обстеження Унятицької сільської ради про встановлення факту проживання [PERSON], з яких видно, що відповідач впродовж 12 місяців в даному будинку не проживає. Через цей факт, що відповідач зареєстрований у будинку який є її власністю, вона змушена сплачувати комунальні послуги у більшому розмірі, саме ця обставина і змусила її звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позоній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомленим про час та місце судового засідання через оголошення в пресі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом, в якому просить надати їй час на спілкування з внучкою [PERSON] [INFO], в п»ятницю, суботу та неділю кожного тижня та в середу з 17 до 21 години. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що являється мамою померлого 14.12.2012 року [PERSON], який був одружений з [PERSON]. Від шлюбу 03.01.2009 року у них народилась дочка [PERSON] тобто її внучка. До смерті сина вони проживали в [INFO], яка належить на праві власності її дочці, дану квартиру вони планують подарувати внучці [PERSON]. Після смерті сина невістка [PERSON] проживала в даній квартирі, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, приводила сумнівних осіб, зчиняла пиятики. Дитина постійно знаходилась в таких умовах в присутності п2яної матері та інших мужчин. Згодом відповідач викрала її речі та забрала дитину до своєї матері в гуртожиток, де проживають з ними 7 осіб. Дитина проживає в антисанітарних умовах, не доглянута, та жалілась їй, що мати будучи у нетверезому стані душила її. Вітчим невістки та її сестра постійно наносять дитині побої. Від таких умов проживання малолітня дитина стала залякана, психіка у дитини порушена, боязлива, замкнута. Дитина влаштована в дитячий садок, але відповідач не водить дитину в садок. За відвідування дитиною садочка платить вона, купляє дитині всі необхідні речі. Внучка просить, щоб вона не віддавала її мамі так як їй погано з ними проживати. Відповідач не дає їй спілкуватись з дитиною, не пускає її до неї, не відповідає на телефонні дзвінки. З приводу неналежного догляду за дитиною вона зверталась у відділ опіки та піклування Дрогобицької міської ради у Стебницьку міську раду. Обмеження її у праві на спілкування із внучкою та не надання можливості приймати участь у її вихованні, свідчить про негативну поведінку відповідачки як по відношенню до неї, так і по відношенню і до її внучки. Відповідно до норм ст. 257 сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що вона та відповідач зареєстровані за однією адресою. Відповідач є сином позивача, яка за час спільного з ним проживання його утримувала за рахунок своєї пенсії та своєї зарплати. На теперішній час позивач вимушено не проживає за однією адресою з відповідачем, оскільки він вчиняє сварки, наносить матері тілесні ушкодження, внаслідок чого позивач звертається до поліції за захистом. Відповідач неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. У позивача на утриманні знаходиться її онкохвора мати, якою позивач опікується та яка потребує постійного догляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Відповідачу було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON], [INFO], є сином позивача [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивач вимушено не проживає за однією адресою з відповідачем, оскільки він вчиняє сварки, наносить матері тілесні ушкодження, внаслідок чого позивач звертається до поліції за захистом. У позивача на утриманні знаходиться її онкохвора мати. Правовідносини між сторонами регулюються СК України. Згідно із ч. 1 ст.\~202\~СК України повнолітня дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.202 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу)з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання матері у розмірі 2500 грн. підлягає задоволенню. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 31 липня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн щомісячно до повноліття, мотивуючи вимоги тим, що вона разом з відповідачем з 2011 року по 2014 рік проживала однією сім»єю та вела спільне господарство, в період якого у них 20.04.2012 року народився син [PERSON]. На даний час відповідач з сім»єю не проживає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У сторін 20.04.2012 року народився син [PERSON], який згідно довідки виданої 05.04.2016 року за вих. №259 Томинобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області проживає з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 130, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 21.05.2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області актовий запис №348. Дітей від шлюбу не має. Зазначає, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних поглядів про сімейне життя. Вони втратили взаєморозуміння та повагу й почуття любові одне до одного, не підтримують шлюбних відносин та спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що подальше існування даного шлюбу є неможливим, а тому просить його розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутності та не заперечує щодо задоволення даного позову . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами зареєстрований шлюб 21.05.2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області актовий запис №348, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-НО №249477 від 24.06.2011 року. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалось і вони не підтримують тривалий час шлюбних відносин, про що свідчить зміст позовної заяви та визнання позову відповідачем. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 СК України вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом до [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.10.1974 року. Під час спільного проживання вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 06.10.2006 року провадження у справі за її позовом до відповідача про реальний поділ спільної домобудівлі було закрито у зв»язку з визнанням мирової угоди. В даний час вона має намір зареєструвати належну їй частину спільного майна. Враховуючи, що при визнанні мирової угоди не було визначено її частку в спільному майні, просить суд постановити рішення, яким визначити її частку та частку відповідача у спільному майні. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій з позовними вимогами погодився, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши докази, що є у справі, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS]. Під час шлюбних відносин радгоспом «Батумський» згідно акту відведення та встановлення меж присадибної ділянки [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,05га для будівництва житлового будинку [ADDRESS]. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 06.10.2006 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про реальний поділ спільної домобудівлі було закрито у зв»язку з визнанням мирової угоди сторонами, за умовами якої [PERSON] отримала у власність в житловому будинку [ADDRESS] приміщення: 1-площею 3,9 м.кв, 11-площею 9,5 м.кв., 1-2 площею 7,3 м.кв.; на території земельної ділянки: №1 водопровід, №2, 3 огорожа, №1 вимощення. [PERSON] отримав у власність в житловому будинку [ADDRESS] приміщення: 1-1 площею 13,20 м.кв., на території земельної ділянки: Б, Д - сараї, В - літня кухня, Е - туалет, №4 - погріб. У відповідності до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2013 року дослідженої домобудівлі, розташованої по [ADDRESS] розмір часток [PERSON] та [PERSON] складає відповідно 42/100 та 58/100 частин. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] як таких, які законні та обґрунтовані, доведені належними доказами та визнані відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 13.11.2013 року, посилаючись на те, що з початку подружнього життя відносини між ними були нормальними, але поступово почали погіршуватися, перестали розуміти один одного. На сьогоднішній день фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З 2014 року проживають окремо. Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та участі позивача; не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення у пресі; про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області, шлюб між сторонами укладено 13 листопада 2013 року, про що зроблено актовий запис №78. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом у серпні 2014 року і в обґрунтовування позовних вимог послалася на наступне. [INFO] помер її батько - [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповідав належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], їй та її сестрам які не встигли відмовитися від спадщини в нотаріальному порядку, що підтверджується заповітом від 03.02.2010 року посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 90. Відповідач [PERSON] має право на обов'язку частину але вона на теперішній час не надала заяву нотаріусу За таких обставин вона вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про визнання позову та розгляд справи в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1217 ГК України спадкування здійснюється по заповіту або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарчими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.06.2006 року. (а.с. 42) Також [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,092 га.,за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом серії ЯБ №435226 від 12.12.2005 року на земельну ділянку площею 0,169 га., з відміткою про продаж частини ділянки площею 0,77 га. [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25.09.2013 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 59. На випадок своєї смерті [PERSON] заповідав належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується заповітом від 03.02.2010 року посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 90. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved