overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником особового рахунку в квартирі [ADDRESS]. Крім неї, у спірній квартирі зареєстровані її донька [PERSON]-відповідач по справі та онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач в листопаді 2015 року залишила спірне житлове приміщення та з того часу в квартирі не проживає, витрат по житлово-комунальним послугам не несе. Вважає, що відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням і просить ухвалити про це рішення. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач з листопада 2015 року проживає у свого співмешканця за невідомою їй адресою. Перешкод в користуванні житлом їм ніхто не чинив. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Відповідач зареєстрована на спірній житловій площі з 11.11.1993 року, що підтверджується довідкою ф.№3, виданою 06.04.2017 року Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» . Як видно з акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] від 25.04.2017 року, відповідач на спірній житловій площі не проживає з 2015 року . За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що га підставі рішення №655 виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м.Києва від 09.11.1982 року відповідачу було видано ордер на квартиру [ADDRESS] на сім`ю з трьох осіб, на підставі якого вони з відповідачем та з дитиною вселились до спірної квартири. Після розірвання шлюбу в січні 2001 року відповідач залишив спірне житло, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Місце його знаходження їй не відоме. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням так, як не проживає у ньому понад шість місяців без поважних причин, і просить постановити про це рішення. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що відповідач не проживає на спірній житловій площі з 2005 року без поважних причин. Перешкод в користуванні житлом йому ніхто не чинив. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши позивача, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру [NUMBER], виданого 09.11.1982 року виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів м.Києва. Крім неї, у спірній квартирі зареєстровані відповідач у справі [PERSON], який є власником особового рахунку, та онук [PERSON], [INFO] року народження. 04.01.2004 року шлюб між сторонами розірвано. З актів від 18.03.2016 року, від 20.05.2016 року, від 18.07.2016 року, від 19.09.2013 року, складених комісією ТОВ «ЖЕД-111 Голосіївського району», вбачається, що відповідач на спірній житловій площі не проживає з 2005 року . 07.08.2015 року між ДП Санаторій «Конча Заспа» та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яку позивач сплачувала самостійно, що підтверджується наданими нею копіями рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за 2016 рік. З довідки ДП Санаторій «Конча Заспа» №1 від 01.08.2016 року вбачається, що станом на 31.07.2016 року заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач була зареєстрована на вказаній житловій площі 08.04.2014 року за її згодою за умови, що до 30.09.2014 року зніметься з реєстрації. Проте жодного дня відповідач у квартирі не проживала. Вважає, що реєстрація відповідача на спірній житловій площі порушує її права, як власника, так як вона змушена сплачувати за відповідача комунальні послуги, які фактично не надаються, але нараховуються. Вважає, що відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням так, як не проживає у ньому понад один рік без поважних причин, і просить постановити про це рішення. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, причина її неявки суду не відома. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, ухваливши заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. З довідки ф.№3 від 28.09.2016 року, виданої ЖЕД-109, вбачається, що відповідач була зареєстрована в спірній квартирі 08.04.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає на спірній житлові площі з моменту реєстрації, тобто з 08.04.2014 року. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,6523 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, що належала її матері [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, залишення судових витрат за ним, відповідачі - про його визнання. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, [PERSON], яка проживала і померла [INFO] в с. Красному Кегичівського району Харківської області, була матір'ю позивача, якій належала земельна ділянка площею 5,6523 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красненської сільської ради Кегичівського району Харківської області, на підставі державного акту серії [NUMBER] від 26.05.2004 року. Позивач є спадкоємцем матері за законом, інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення зазначеної спадщини позивач отримала відмову, в зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки був змінений вже після смерті спадкодавця, що і стало причиною звернення до суду. Суд виходить із того, що правовідносини сторін у справі регулюються ст.ст.1220, 1258, 1261-1265 ЦК України щодо порядку відкриття спадщини, почерговості та права спадкоємців на спадкування. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно із заявою позивача, підстав для розподілу судових витрат не знайдено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті 05.06.1998 року [PERSON], мешканця [INFO]. В позові посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим і під час спільного проживання побудували житловий будинок розташований в с. Стальнівци, вул.. Короленко 6, Новоселицького району до складу якого водить житловий будинок літер А, гаражу літер Б, літній кухні літер В, сараю літер Г,Д, вбиральні літер Е, колодязь №1, огорожі №2-4. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла своєчасно вступивши в управління і володіння спадковим майном, але враховуючи те що право власності на спірне господарство за життя спадкодавця не було встановлено, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадкове майно на житловий будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку розташованого по вул.. Короленко 5, с. Стальнівци, Новоселиць кого району. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Представник с/ради с. Стальнівци, Новоселицького району в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у відсутності представника с/ради. Суд вислухавши думку сторін ухвалив справу розглянути у відсутності представника с/ради, с. Стальнівци, Новоселиць кого району. Матеріалами справи суд установив, що померлий 05.06.1998 року [PERSON] мешканець с. Стальнівци, Новоселиць кого район, перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб зареєстрований 10.09.1958 року за актовий запис №16 в с/раді с. Стальнівци, Новоселиць кого району. Відповідно до ст..22 КШС України ( в редакції 1969 року) діюча на час виникнення правовідносин, майно нажите під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст..529 ЦК України ( в редакції 1963 року) позивач відноситься до спадкоємців першої черги після смерті її чоловіка [PERSON]. Суд вважає, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась на ? частину житлового будинку по вул.. Короленко 5, с. Стальнівци, Новоселицького району і її своєчасно відповідно до ст.. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) прийняла [PERSON]. Суд оцінюючи у сукупності наведені докази приймаючи до уваги, що право власності на спірне господарство не було визначено за час життя спадкодавця, визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі і закону, суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в житловий будинок літер А, гаражу літер Б, літній кухні літер В, сараю літер Г,Д, вбиральні літер Е, колодязь №1, огорожі №2-4, розташований по вул.. Короленко 6, с. Стальнівци, Новоселиць кого району в порядку спадкування після смерті 05.06.1998 року [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що з 22.10.2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач протягом останніх шести місяців проживає разом з батьками, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Вона любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним. У неї нормований робочий день. Дитина відвідує школу, перебуває на обліку в медичній установі. Вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує її та піклується про неї. Між нею та сином існує психологічний контакт та прив'язаність. Просить визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісячно, так як відповідач не має постійного заробітку. Відповідач та його представник з позовом згідні частково. Не заперечують проти визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини. Але з урахуванням розміру доходу відповідача, що становить приблизно 3000 - 3300 грн на місяць, вважають, що сума стягуваних аліментів не повинна перевищувати 700 грн на місяць. Представник третьої особи вважає, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підлягають задоволенню, виходячи з інтересів дитини. Суд, заслухавши позивача, відповідача, його представника та представника третьої особи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.10.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ф.№3 від 18.05.2016 року, виданою Комунальним концерном «Центр Комунального сервісу» та знаходиться на її утриманні. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач працює з 14.06.2002 року в КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» на посаді бухгалтера, за місцем роботи характеризується позитивно. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працює, його середній дохід становить 3000-3300 грн на місяць. Як видно з висновку №100-12249 від 09.08. 2016 року, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування),

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , зазначивши, що з 31.10.1998 року по 17.10.2019 року вони перебували в шлюбі. Після розірвання шлюбу продовжили спільне проживання, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, однак шлюб повторно не реєстрували. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем за законом є відповідач, яка спадщину не прийняла. Просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 17.10.2019 року по 10.06.2020 року без реєстрації шлюбу. Позивач свою вимогу підтримала, подавши письмову заяву. \~ \~ \~ \~ Відповідач позов визнала. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з покійним була зареєстрована та проживала позивач, яка перебувала з ним в шлюбі до 17.10.2019 року, вела з ним спільне господарство, мала спільний побут, що відповідачем, яка є спадкоємцем померлого за законом, визнано та підтверджено. Згідно ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що поданими заявником доказами доведено, що вона після розірвання шлюбу з 17.10.2019 року по 10.06.2020 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем має для заявника правовстановлююче значення, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про припинення своїх зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» в особі правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрінком» за Кредитним договором №80135 від 29.09.2008 року (з усіма змінами та доповненнями) в розмірі 14586,72 доларів США, що еквівалентно 371901,55 (Триста сімдесят одна тисяча девятсот одна грн. 55 коп.) гривень із врахуванням офіційного курсу НБУ станом на 31.10.2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в розмірі 371901,55 (Триста сімдесят одна тисяча девятсот одна грн. 55 коп.) гривень у відповідності до Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.10.2016 року, складеної на підставі Договорів про відступлення права вимоги від 21.10.2016 року за Договором банківського вкладу «Легке літо» за №15-117541-33 від 28.07.2015 року в сумі 250000,00 гривень та Договором банківського вкладу «Легке літо» за №15-117541-30 від 27.07.2015 року в сумі 121901,55 гривень. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на ст. 601 ЦК України та вважає, що внаслідок надіслання на адресу відповідача заяви про зарахування однорідних вимог, відбулось погашення заборгованості за кредитом, що в свою чергу призвело до припинення зобовязання визначеного Кредитним договором №80135 від 29.09.2008 року (з усіма змінами та доповненнями). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача ПАТ «Укрінком» в дане судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоч повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією та розпискою представника в судовій повістці, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває\~з ним у шлюбі з 08.05.2013 року, зареєстрованому Алчевським міським відділом РАЦС, актовий запис № 208. Від шлюбу\~\~мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого у свідоцтві про народження вказано позивача та відповідача. Основна причина розпаду свої це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіря. \~Подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб, У судовому\~\~засіданні позивач не була присутня, подала заяву про розгляд справи без її участі ,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із статтею\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 165485, виданого 08.05.2013 року Алчевським міським відділом РАЦС, актовий запис № 208 , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 травня 2013 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу\~- [PERSON]. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживають разом з позивачкою. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~\~\~\~ На підставі\~ст.\~110,\~112 СК України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], посилаючись на те, що перебуває з ним у шлюбі з 29.07.2006 року, зареєстрованому відділом РАЦС м Брянки Луганської області, актовий запис № 157. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна не має, дитина після розіварння шлюбу буле проживати разом з нею, просить розірвати шлюб, У судовому засіданні позивач не була присутня, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.07.2006 року, зареєстрованому відділом РАЦС м Брянки Луганської області, актовий запис № 157. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року «проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з ним чи інтересам їх дітей. Неявка відповідачки у судове засіданні по справі про розірвання шлюбу свідчить про те, що мета збереження сім»ї з позивачем у неї відсутня, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. 110, 111, 112 СК України ,

Outcome: approved