Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 9/100 частин домоволодіння №57 по вул. Володимира Антоновича (раніше вул. Свердлова) у м. Дніпро. В обґрунтування позову зазначила, що 30 травня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на зареєстровані за ним 10/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м.Дніпро. вул. [PERSON] (раніше пр. Свердлова), буд. 57, яке належало йому відповідно до договору купівлі-продажу від 01 листопада 1986 року. Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від отримання обовязкової частки в спадщині. Таким чином, позивач як донька спадкодавця є єдиним спадкоємцем за заповітом на відкриту спадщину у звязку з чим вона в установлений законом строк звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого. 30 березня 2017 року державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 0,0006 га, кадастровий номер 1210100000:07:406:0050; земельну ділянку площею 0,0107 га, кадастровий номер 1210100000:07:406:0048; земельну ділянку площею 0,0022 га, кадастровий номер 1210100000:07:406:0049. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння позивачу було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] на день його смерті фактично належало 9/100 частин домоволодіння №57 по вул. Володимира Антоновича (раніше Свердлова) у м.Дніпро. Зміна часток співвласників відбулась ще у 2001 році у звязку з узаконенням співвласником [PERSON], [PERSON] та [PERSON] самовільних будівель. [PERSON] нову частку в КП «ДМБТІ» не перереєстрував, а тому правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на перереєстровану частку домоволодіння відсутній. На підставі викладеного позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 9/100 частин домоволодіння №57 по вул. Володимира Антоновича (раніше вул. Свердлова) у м.Дніпро, що складається з наступних приміщень в будинку літ. А-1: приміщення 1 - кухня, площа 6,1 кв.м.;2 санвузол, площа 3,7 кв.м.; 3 коридор, площа 9,2 кв.м.; 4 житлова, площа 10,6 кв.м.; 5 житлова, площа 19,3 кв.м., а всього житловою площею 29,9 кв.м., загальною площею 48,9 кв.м. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.\~ Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Третьої дніпровської державної нотаріальної контори, у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, до початку судового засідання надав заяву про розгляду справи у відсутності представника у звязку з виробничою завантаженістю. Вислухавши позивача, представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши наявні докази, суд приходить до наступного. Батькові позивача [PERSON], належало 10/100 частин домоволодіння по вул. Свердлова буд. 57 у м. Дніпро, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 01 листопада 1986 року за реєстром №1-4495, зареєстрований Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 09 грудня 1986 року за №468-127. Відповідно до копії акту ідеальних часток від 02 березня 2001 року, затвердженого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», встановлено, що у звязку з будівництвом прибудови Б-2, надбудови 2-го поверху у житловому будинку Б-2 [PERSON] та [PERSON], самовільним будівництвом відкритої веранди б4-І, узаконення самовільно збудованих сіней б??- І [PERSON] частки домоволодіння №57 по вул. Свердлова змінилися та у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться 9/100 частин домоволодіння. Рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради від 17 серпня 2001 року №225/8 «Про оформлення права власності та затвердження акта державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом індивідуальної житлової прибудови літ. Б1-2 та надбудови другого поверху над частиною Б-2, узаконення відкритої веранди б4-І, сіней літ. б2-І та затвердження акта ідеальних часток між співвласниками домоволодіння №57 по вул. Свердлова» затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 57 по вул. Свердлова та за [PERSON] визнано 9/100 частки домоволодіння. За ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 18 травня 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати йому за законом на день його смерті, заповів позивачу. 30 травня 2016 року [PERSON] помер, після смерті якого у встановлений законом строк 22 серпня 2016 року позивач звернулась до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. 22 серпня 2016 року до нотаріальної контори також зверталася дружина померлого [PERSON] із заявою про відмову від отримання обовязкової частки в спадщині після померлого 30 травня 2016 року [PERSON]. 05 квітня 2017 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за якою позивачу\~було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Володимира Антоновича (колишня вул. Свердлова), 57, оскільки неможливо визначити склад спадкового майна після спадкодавця, через те, що рішенням виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 17 серпня 2011 року №225/8 затверджено акт ідеальних часток між співвласниками зазначеного домоволодіння. Попередні правовстановлюючі документи на вищезазначене домоволодіння втратили чинність. За [PERSON] затверджено право власності на 9/100 частин вищезазначеного домоволодіння, але для перереєстрації права власності до КП «ДМБТІ» він не звертався. Відповідно до технічного паспорту складеного станом на 20 січня 2017 року квартира 2 домоволодіння №57 по вул. Володимира Антоновича у м. Дніпро складається з наступних приміщень в будинку літ. А-1: приміщення 1 кухня, площею 6,1 м2 , 2 санвузол, площею 3,7 м2 , 3 коридор, площею 9,2 м2 , 4 житлова, площею 10,6 м2, 5 житлова, площею 19,3 м2, а всього житловою площею 29,9 м2, загальною площею 48,9 м2. Дослідженими судом доказами встановлений факт того, що правовстановлюючий документ на 9/100 частин домоволодіння №57 по вул. Володимира Антоновича (раніше Свердлова) у м. Дніпро відсутній, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину у вигляді 9/100 частин зазначеного житлового будинку. Як розтлумачив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права є способом захисту права, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд,

Outcome: approved