Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить суд розірвати шлюб, укладений 12 березня 1983 року між [PERSON] та [PERSON], у Палаці урочистих подій м. Одеси, актовий запис № 303. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на 2/5 частини нежилих приміщень першого поверху та підвалу, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21, загальною площею 252,5 кв.м. на підставі договору дарування від 21 липня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 22 липня 2009 року в КП «ОМБТІ та РОН». Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності, як за засновником Фірми «КАти» малого приватного підприємства на: нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 252,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21; земельну ділянку, площею 0,0369 га розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 56/10, кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:15:011:0004; нежитлові приміщення магазину розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21. Розподілити спільне майно подружжя, шляхом визнання за [PERSON] право власності на: квартиру № 10 будинку № 1 по Приморському бульвару в м. Одесі, загальною площею 143,0 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м.; квартиру № 2 будинку № 1 по Приморському бульвару в м. Одесі загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м.; нежилі підвальні приміщення № 609 розташовані за адресою: м. Одеса, Приморський бульвар, 1, загальною площею 40,9 кв.м. ; нежитлове приміщення № 101 будинку № 34/36 по вул. Катерининській в м. Одесі, загальною площею 62,1 кв.м.; нежитлове приміщення № 102 будинку № 34/36 по вул. Катерининській в м. Одесі, загальною площею 62,3 кв.м.; допоміжне приміщення (підвал) в будинку № 21 по вул. Буніна в м. Одесі, загальною площею 117,5 кв.м.; нежитлове приміщення першого поверху, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаєвська, 56/10, загальною площею 130 кв.м.; автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. Позивач в судовому засідання позов підтримала, просила суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 12 березня 1983 року, [PERSON] (дошлюбне прізвище Мезенцева) зареєструвала шлюб з [PERSON]І у Палаці урочистих подій м. Одеси, актовий запис № 303. В період шлюбу, [PERSON] набула права власності на наступне нерухоме майно: 1.Квартиру № 10 будинку № 1 по Приморському бульвару в м. Одесі, загальною площею 143,0 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 25 серпня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого 04.11.2005 року в КП «ОМБТІ та РОН». 2.Квартиру № 2 будинку № 1 по Приморському бульвару в м. Одесі загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 21 листопада 2011 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого 28.11.2011 року в КП «ОМБТІ та РОН». 3.Нежилі підвальні приміщення № 609, за адресою: м. Одеса, Приморський бульвар, 1, загальною площею 40,9 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 19 вересня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованого 04.11.2005 року в КП «ОМБТІ та РОН». 4.Нежитлове приміщення № 101 будинку № 34/36 по вул. Катерининській в м. Одесі, загальною площею 62,1 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 27 січня 2014 року, виданого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. 5.Нежитлове приміщення № 102 будинку № 34/36 по вул. Катерининській в м. Одесі, загальною площею 62,3 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 27 січня 2014 року, виданого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. 6.Допоміжне приміщення (підвал) в будинку № 21 по вул. Буніна в м. Одесі, загальною площею 117,5 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 10 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 21.09.209 року в КП «ОМБТІ та РОН». 7.Нежитлове приміщення першого поверху, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаєвська, 56/10, загальною площею 130 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 06 березня 2002 року в КП «ОМБТІ та РОН». 8.2/5 частини нежилих приміщень першого поверху та підвалу, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21, загальною площею 2/5 від 252,5 кв.м. на підставі договору дарування від 21 липня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 22 липня 2009 року в КП «ОМБТІ та РОН». 9.Автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. Також [PERSON] є засновником фірми «КАти»» малого приватного підприємства, зареєстрованого Виконкомом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 22 листопада 1991 року № 1649 та перереєстрованого Виконкомом Іллічівської районної ради народних депутатів м. Одеси від 07 квітня 1995 року. За договором купівлі-продажу № 47 від 12 березня 2002 року фірма «КАти» МПП набула права власності на нежитлові приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 252,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21. Даний договір було зареєстровано 10 лютого 2003 року в КП «ОМБТІ та РОН». Позивачу, як фізичній особі-підприємцю [PERSON] було видано державний акт Серії ЯЕ № 667857 від 08 січня 2008 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,0369 га розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 56/10, кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:15:011:0004. Також фірмі «КАти» МПП на підставі свідоцтва про право власності від 18 грудня 2008 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради належать нежитлові приміщення магазину розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 21 та зареєстрованого 19 січня 2009 року в КП «ОМБТІ та РОН». Cімейне життя між сторонами поступово\~\~погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тривалий час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, відновлення сімї неможливе. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Положення ст.61 СК України, передбачають, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісній власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 1,3 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Пунктом 29 Постанови Верховного Суду України № 11 від 2112.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК України, ст. 52 ЦК України, майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного й

Outcome: approved