Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, вказавши, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 155, виданого трестом «Запоріжалюмінбуд» Територіального будівельного обєднання «Запоріжбуд» корпорації «Укрбуд» від 22.11.1993 року. Однак, всупереч вимогам закону своє право власності він не зареєстрував в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». 25.09.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заповіту спадкодавець не залишив і на час смерті у шлюбі не перебував та не мав ані батьків, ані дітей. Спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] є позивачка. Шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини нею було пропущено. У в звязку з чим, вона була вимушена була звернутися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. 29.12.2015 року по справі № 334/8261/15-ц було постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визначено додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її брата, [PERSON] Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з метою отримання свідоцтва на право на спадщину, однак отримала відмову. Вказаним приватним нотаріусом була прийнята постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії у в звязку з тим, що не було надано документ, що підтверджує право власності на квартиру. Позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 25.09.2013 року. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року помер брат позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 277801 від 26.09.2013 року (а.с.7). Факт того, що [PERSON] був братом позивачки підтверджується довідкою Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 02-22/328 від 28.11.2013 року (а.с.10). 21.06.2011 року позивачка одружилась та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00013108642 від 28.11.2013 року (а.с.9). Після смерті спадкодавця залишилась спадщина у вигляді квартири № 46, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 2 і належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 155, виданого трестом «Запоріжалюмінбуд» Територіального будівельного обєднання «Запоріжбуд» корпорації «Укрбуд» від 22.11.1993 року (а.с.8). Однак, всупереч вимогам закону своє право власності він не зареєстрував в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». За свого життя заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На час смерті спадкодавець не перебував у шлюбі та не мав батьків і дітей. Таким чином, спадщина переходить до спадкоємці другої черги. Згідно ст. 1262 ЦК України в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Крім позивачки, інших спадкоємців другої черги немає. Шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини нею було пропущено. У в звязку з чим, вона була вимушена була звернутися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. 29.12.2015 року по справі № 334/8261/15-ц було постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визначено додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її брата, [PERSON] (а.с.13). Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з метою отримання свідоцтва на право на спадщину, однак отримала відмову. Вказаним приватним нотаріусом була прийнята постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії у в звязку з тим, що не було надано документ, що підтверджує право власності на квартиру. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Відповідно до п.1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до п.5. ч.1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Суд вважає вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому суд вважає можливим визнати право власності на квартиру № 46, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 2 за [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved