Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просить збільшити розмір аліментів, які вона отримує від відповідача на утримання сина [PERSON],[INFO] з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 6 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Мотивує тим, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 20 лютого 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У грудні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам , мотивуючи погіршенням його стану здоров'я і необхідністю лікування. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково.Зменшено розмір аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та звільнено від сплати заборгованості по аліментам. Вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню згідно ст..192 СК України через зміну матеріального стану відповідача та покращення його стану здоров'я. Відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Малолітній [PERSON] хворіє, необхідно платити кошти за відвідування гуртків останнім. Вона отримує невисоку заробітну плату і не може повною мірою забезпечувати потреби дитини , належним чином піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Тому є підстави для збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить його задоволити. Представник відповідача позов не визнала , надала письмове заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи , заслухавши позивача та представника відповідача суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів , стану його здоров'я , матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.Правова позиція Верховного Суду України по даному питанню міститься в в постанові судової палати у цивільних справах від 5 лютого 2014 року . Встановлено, що на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 20 лютого 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У грудні 2013 року відповідач [PERSON] звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам , мотивуючи погіршенням його стану здоров'я і необхідністю лікування. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково.Зменшено розмір аліментів з 1/4 частини заробітку(доходу) до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та звільнено від сплати заборгованості по аліментам . На момент винесення даного рішення суду відповідач не працював і потребував постійного лікування. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що відповідач працює в Харківському інституті банківської справи університету банківської справи Національного банку України інженером і його заробітна плата становить 3600 грн. на місяць, проживає в гуртожитку. Відповідач продовжує лікування , постійно проходить різні обстеження , про що нею надані відповідні матеріали. Його заробітної плати не вистачає для його лікування. Допомогу йому надають батьки , які являються пенсіонерами. Але відповідач погоджується сплачувати аліменти в визначеному розмірі , встановленому рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року , а саме в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду даної справи відповідач працює і має постійний заробіток, але стан здоров'я значно не покращився і він потребує продовження лікування. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів). Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial