Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року проживають окремо, однак діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає з січня 2014 року. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій зменшенні позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 грудня 1999 року, який зареєстрований Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 344, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 26.02.2014 року за місцем проживання позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи спосіб виконання [PERSON] обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, суд виходить з того, що він офіційно працює, має регулярний, не мінливий дохід, що підтверджується довідкою про доходи від 01.04.2014 р., тому зобов'язаний сплачувати аліменти y частці від доходу. Оскільки відповідач визнав позов, визнання позову прийняте судом, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved