Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а саме замість 516,00 грн. щомісячно на кожну дитину, визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частки (1/6 на кожну дитину) від доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/515/15-ц від 06.03.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 516,00 грн. щомісячно на кожну дитину. Однак, на даний час, розмір стягуваних аліментів є меншим встановленого законодавством мінімуму, через інфляційні процеси, які відбуваються в Україні, навіть стягувана сума знецінюється, що не може забезпечити гармонійний і повноцінний розвиток дітей. Окрім того, наразі, матеріальне становище відповідача змінилося, він офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, що в свою чергу, свідчить про можливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не подав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після оголошення перерви, позивач та її представник позивача у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надійшла заява позивача, в якій вона просить розглядати дану справу без її участі та участі її представника. За клопотанням представника позивача, судом було направлено запити до Чопського прикордонного загону, Військової частини [NUMBER] . Згідно з отриманими відповідями, [PERSON] з 02.06.2016 року проходить військову службу за контрактом військовій частині [NUMBER] та отримує грошове забезпечення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, зокрема і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст.\~121\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. З Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 19.08.2009 року, випливає, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №41. Батьком значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 22.05.2014 року, випливає, що [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №22. Батьком значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Як встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2016 року по справі №308/1365/16-ц. Вказаним рішенням визначено місце проживання спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Судом також встановлено, що за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/515/15-ц від 06.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 516,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.01.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, ч. 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення судового рішення, яким присуджено до стягнення аліменти на утримання дітей, відбулися значні зміни: збільшився прожитковий мінімум, визначений державою, сума присуджених судом аліментів є недостатньою для утримання дітей, змінилося матеріальне становище її та відповідача, що дає підстави ставити питання про збільшення розміру аліментів. Як встановлено з судом з листа Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України за вих. №1985, [PERSON] з 02.06.2016 року проходить військову службу за контрактом військовій частині [NUMBER] та отримує грошове забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі за № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1\~ст. 141 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», те, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивача, відповідач є батьком дітей, офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку) на обох дітей щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 180, 181-183,192 СК України,

Outcome: partial