Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS] , 1939 року побудови, ринкова вартість якого на даний час складає 48679 грн. Незважаючи на те, що реєстрація права власності не проводилась, належний правовстановлюючий документ відсутній, спадкодавець [PERSON] вважається власником вказаного нерухомого майна, і це право презюмується. 04.01.2003 р. спадкодавець склав заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори, згідно якого належне йому будинковолодіння заповів позивачу. Після смерті [INFO] [PERSON] позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у порядку ст.1269 ЦК України, звернувшись із заявою про прийняття спадщини від 02.02.2010 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори. Спадкоємець за законом першої черги - дочка спадкодавця, яка є відповідачем у справі, спадщину після смерті батька не прийняла. Відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає позивачу оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується відмовою нотаріуса. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] був власником будинковолодіння [ADDRESS] , 1939 року побудови, ринкова вартість якого на даний час складає 48679 грн. Незважаючи на те, що реєстрація права власності не проводилась, належний правовстановлюючий документ відсутній, спадкодавець [PERSON] вважався власником вказаного нерухомого майна, і це право презюмується. Після смерті [INFO] [PERSON] позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 04.01.2003 р. державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори, прийняла спадщину у порядку ст.1269 ЦК України, звернувшись із заявою про прийняття спадщини від 02.02.2010 р. до Тисменицької районної державної нотаріальної контори. Спадкоємець за законом першої черги - дочка спадкодавця, яка є відповідачем у справі, спадщину після смерті батька не прийняла. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.6-7), технічним паспортом на спадкове будинковолодіння (а.с.8-12), довідкою Івано-Франківського ОБТІ (а.с.13), звітом про оцінку вартості житлового будинку (а.с.14-41), копією заповіту (а.с.43), копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи (а.с.44), довідкою виконкому Тисменицької міської ради (а.с.49), копією заяви про прийняття спадщини від 02.02.2010 р. (50). З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого спадкодавця. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved