Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] А -1 - житловий будинок площею забудови 68,6 кв.м., з а-1 верандою площею забудови 8.1 кв.м., загальною площею 60,7 кв.м. та допоміжною 35,5 кв.м., а1-1 пригребиця площею забудови 25,9 кв.м., а2 погріб площею забудови 6,0 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 39,5 кв.м., № 1 - ворота з хвірткою площею забудови 6,8 кв.м., № 2 - огорожа площею забудови 10,2 кв.м., після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовується наступним. В [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке належало до суспільної групи колгоспний двір, членом якого була мати позивача, [PERSON] та її чоловік [PERSON] , яким належало по Ѕ частині цього домоволодіння. [INFO] у віці 69-ти років помер [PERSON] . На момент смерті [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] . [INFO] у віці 84-ох років помирає мати позивача, [PERSON] . На день смерті [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано, це унеможливлює представлення нотаріусу правовстановлюючого документу на будинок, як на спадкове майно, і цей факт є причиною звернення до суду. Ухвалою від 04 серпня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.30-31). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.36). Представник відповідача - Ваганицької сільської ради Городнянського району, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 07.08.2020 року за № 295 про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.34). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області 26 грудня 2003 року, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] у віці 69-ти років у селі Ваганичі Городнянського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 05 від 19.03.2002 (а.с.9). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Ваганицької сільської ради Городнянького району Чернігівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 84-ох років у селі Ваганичі Городнянського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 06 від 07.10.2014 (а.с.8). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER] суд встановив, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] одружилися 10 березня 1956 року, про що Ваганицькою сільською радою Добрянського району Чернігівської області в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 6 від 10.03.1956. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.10). Згідно досліджених в судовому засіданні довідок № 140 від 03.04.2019 та № 141 від 03.04.2019, виданих виконкомом Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, що [PERSON] , який помер [INFO] , станом на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з травня 1948 року. Разом з ним, на день його смерті була зареєстрована та постійно проживала його дружина, [PERSON] (а.с.15-16). Наведене свідчить, що у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняла спадщину свого чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області за № 142 від 03 квітня 2019 року, суд встановив, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2018 року, встановлено юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Також вищевказаним рішенням встановлено юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , з січня 2010 року по день смерті [INFO] [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до довідки за № 144 від 03.04.2019 року, що видана виконкомом Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області, суд встановив, згідно запису в погосподарській книзі № 3 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , якому належала Ѕ частина цього домоволодіння, [PERSON] , якій належала Ѕ частина цього домоволодіння. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні (а.с.19). Отже, [PERSON] та [PERSON] , за життя мали у власності по 1/2 частині будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність`застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Підстав вважати домоволодіння, що є предметом позову самочинно збудованим майном суд не вбачає. Довідка Городнянського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 11 квітня 2019 року за № 313 свідчить, станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано Після огляду об`єкта нерухомого майна, станом на 11 квітня 2019 року встановлено, що він відповідає таким характеристикам: А-1 - житловий будинок з а-1 верандою, а1-1 - пригребиця, а2 - погріб, Б-1 - сарай, № 1 - ворота з хвірткою, № 2 - огорожа. Змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна щодо матеріалів технічної інвентаризації, проведеної 11.04.2019 року, не вивлено. Побудовано в 1997 року огорожу « № 1, № 2» - дозвільних документів згідно чинного законодавства не передбачено. Інвентаризаційна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 11.04.2019 року становить сто тридцять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень (а.с.14). Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року в системі колгоспного двору. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Як встановлено у судовому засіданні позивач зверталася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.50-65). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої приватним нотаріусом Неволько В.А від 07.09.2020 за № 61563851, суд встановив, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалась (а.с.49). З урахуванням вказаного його дружина [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла його спадщину внаслідок реєстрації і проживання за однією з ним адресою. Враховуючи, що за життя спадкодавця не зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно, це унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved