Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2009 року по 01.03.2013 року в розмірі 6893 грн. 37 коп., умотивувавши свої вимоги тим, що відповідач на підставі виконавчого листа, виданого 13 березня 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], однак відповідач від сплати аліментів ухилявся, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 5697 грн., тому відповідач повинен сплатити їй пеню, яка за 121 день прострочення склала визначену нею суму, розраховану згідно вимог ст. 196 СК України. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідача пояснив, що нерегулярна сплата ним аліментів була викликана відсутністю у нього постійної роботи, а відтак заборгованість виникла не за його вини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.03.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати щомісяця до повноліття найстаршої дитини (а.с.4, 5). Згідно довідки Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ від 20.02.2013 року у відповідача по сплаті аліментів за період часу з 01.02.2012 року по 01.02.2013 року виникла заборгованість у розмірі 5697 грн. (а.а.с.33, 43). За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Із документів, наданих відповідачем у судове засідання, вбачається, що заборгованість у розмірі 5697 грн., яка виникла з 01.02.2012 року по 01.02.2013 року у зв'язку з нерегулярною сплатою відповідачем аліментів, була обумовлена об'єктивними причинами, а саме невеликим розміром заробітної плати, отримуваної відповідачем у цей період, що не було враховано державним виконавцем при визначенні розміру аліментів, неможливістю відповідача у цей період працевлаштуватися на постійну роботу, а також сплатою відповідачем самотужки кредитних коштів за кредит, взятий ним під час шлюбу з позивачем, що підтверджується копією трудової книжки відповідача, довідками про розмір його заробітної плати, направленням відповідача на працевлаштування, копією кредитного договору та квитанціями про сплату кредитних коштів (а.с.37-52). Отже, у зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed