Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб автомобіль [NUMBER], 1995 року випуску, номер кузова [NUMBER], який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії ВСС №096777 від 13.01.2009. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником вищевказаного автомобіля. В січні 2015 року позивач звернулася до ГУ УМВСУ у Львівській області Управління державної автомобільної інспекції з проханням зняти з обліку та для подальшої реєстрації вказаний транспортний засіб, однак у його задоволенні позивачу було відмовлено у зв'язку з накладенням арешту на транспортний засіб для забезпечення виконання постанови ВДВС [PERSON] РУЮ у Львівській області вих..№2/113-01 від 01.02.2001. Оскільки жодних відомостей про відкриття виконавчого провадження позивач не отримувала, у видачі постанови про закриття виконавчого провадження позивачу було відмовлено, оскільки у [PERSON] відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відсутні архівні дані про вказане виконавче провадження. Враховуючи те, що на належний позивачу транспортний засіб безпідставно накладено арешт, що порушує майнові права позивача щодо розпорядження своїм майно, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сервісного центру у Львівській області МВС України в судове засідання не з'явився. Скерував на адресу суду заперечення на позовну заяву (а.с.29-30). Зазначив, що відповідач не наділений повноваженнями самостійного прийняття рішення щодо скасування накладених державним виконавцем обмежень. Оскільки арешт накладено постановою державного виконавця, даних про скасування такої постанови до РСЦ МВС не надходило, вважає, що рішення про скасування арешту повинно було бути прийняте посадовою особою [PERSON] ВДВС м.Львова. У вирішенні справи покладається на розсуд суду та просить розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника регіонального сервісного центру МВС у Львівській області. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні 04.08.2016 у вирішенні справи поклався на розсуд суду. В наступні судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Разом з тим, начальник [PERSON] ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області надіслав на адресу суду повідомлення про неможливість скерування матеріалів виконавчого провадження, за якими накладено арешт постановою ВДВС №2/113-01 від 01.02.2001 на автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. [NUMBER], оскільки виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Позивач є власником транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. [NUMBER], 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ3AZSB014049, WVWZZZ31ZМЕ222411, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС 096777 (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з картки арешту ТЗ ДНЗ 94743ТВ (а.с.7) на вищевказаний транспортний засіб накладено арешт 02.03.2001 на підставі постанови ВДВС [PERSON] РУЮ №2/113-01 від 01.02.2001. Разом з тим, як вбачається з відповіді начальника [PERSON] ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області матеріали виконавчого провадження, за якими накладено арешт постановою ВДВС №2/113-01 від 01.02.2001 на автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. [NUMBER] знищені за закінченням терміну зберігання. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5, знищенню підлягають тільки завершені у відповідності до вимог законодавства виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились. Наслідки завершення виконавчого провадження визначені Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого арешт, накладений на належне боржнику майно має бути знятий одночасно із закінченням виконавчого провадження про що має бути зазначено у відповідній постанові державного виконавця. Аналогічні норми закріплені і в чинному на даний час Законі України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до ст.40 вказаного закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Враховуючи вищенаведене, оскільки матеріали виконавчого провадження, за якими накладено арешт постановою ВДВС №2/113-01 від 01.02.2001 на автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. [NUMBER], знищені за закінченням терміну зберігання, суд приходить до висновку, що таке виконавче провадження було завершеним у відповідності до вимог законодавства, що мало стати підставою для зняття арешту, накладеного на майно позивача. Разом з тим, судом встановлено, що арешт на належний позивачу автомобіль Фольксваген Пассат, д.н.з. [NUMBER], накладений постановою ВДВС №2/113-01 від 01.02.2001, досі не знятий, що обмежує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб автомобіль [NUMBER], 1995 року випуску, номер кузова [NUMBER], який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії ВСС №096777 від 13.01.2009, є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved