Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб із яким було розірвано 09.01.2019 року. Так, у вказаній квартирі окрім неї також зареєстрований і відповідач, проте який з 30.03.2018 року у ній не проживає, його місце знаходження їй не відоме, його особисті речі у квартирі відсутні. Факт реєстрації відповідача в належній позивачеві квартири створює останній певні незручності, оскільки позивач має намір продати квартиру, окрім того на відповідача нараховуються комунальні платежі, які позивач сплачує самостійно. У зв`язку з чим позивач вимушена була звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник третьої особи до судового засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач - це її хрещена дочка, яку вона знає 25 років. Відповідача теж знає, проте з 2018 року жодного разу не бачила. Зазначила, що коли останній раз бачила відповідача, то він обіцяв поїхати. Зараз вона доглядає за квартирою та знає, що речей відповідача у квартирі немає і до квартири він не приїздив. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивача знає приблизно 20 років, дружать. Відповідача також знає, він колишній чоловік позивача, якого вона останній раз бачила 30.03.2018 року. Зауважила, що з того часу жодного разу відповідача не бачила. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №74698463 від 02.12.2016 року, позивач є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.9-12,13). На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.01.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне « Щербань » (а.с.14). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.15, 20). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік встановлена судом на підставі показань свідків. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, таким чином, є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved