Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина, [PERSON] , та призначити її піклувальником дитини. В обґрунтування даного позову позивач посилається на те, що, вона є матір`ю відповідачки [PERSON] , та бабусею [PERSON] , батьки якого ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, батьківського піклування та будь-якої турботи до дитини не виявляють. Оскільки батьки дитини фактично самоусунулись від обов`язків по вихованню дитини, вона взяла на себе усі питання щодо виховання та утримання дитини. На підставі зазначеного просить суд позбавити відповідачів батьківських прав, та призначити її піклувальником дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, а також письмову заяву, у якій зазначила про те, що позов визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради висловив думку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки останні свідомо ухиляються від утримання та виховання дитини. При цьому, позивач фактично опікується та утримує дитину, у зв`язку з чим є наявними підстави для призначення позивача піклувальником неповнолітнього онука. Залучений судом до участі у справі прокурор в судовому засіданні зазначив про те, що, позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі свої батьківські обов`язки не виконують, при цьому свідомо ухиляються від утримання та виховання дитини. Відповідно до положення ст.171 СК України, судом заслухано думку неповнолітнього [PERSON] , який в судовому засіданні суду зазначив про те, що, тривалий час мешкає разом із бабусею - позивачкою [PERSON] , яка його виховує та піклується про нього. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про народження, виданого 10.11.2004р. відділом РАЦС Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї, наданої 23.05.2018р. ТОВ «ЄРЦ КП», неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї, наданої 23.09.2018р. ТОВ «ЄРЦ КП», неповнолітній [PERSON] , [INFO] , фактично мешкає без реєстрації за місцем проживання своєї бабусі - позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як випливає з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; при цьому, на час розгляду даної справи є засудженим, та, відбуває покарання у Державній установі «Дніпровська виправна колонія №89». Згідно інформації, наданої КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», лікуванням та профілактикою здоров`я неповнолітнього [PERSON] займається його бабуся [PERSON] . Згідно характеристики, наданої Комунальним закладом «Середня загальноосвітня школа №9» Кам`янської міської ради, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є учнем 9-А класу даного навчального закладу. За час навчання [PERSON] проживав разом із бабусею [PERSON] , яка відвідувала батьківські збори, та займалась вихованням онука. Мати та батько дитини жодного разу навчальний заклад не відвідали; шкільним життям дитини не цікавилась. Згідно інформації, наданої на запит суду Кам`янським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] під соціальним супроводом даного центру не перебували. Згідно довідки, наданої КЗ «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР, відповідач [PERSON] на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала. Згідно довідки, наданої КЗ «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР, відповідач [PERSON] знаходився на обліку лікаря-нарколога з 2013р. з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності. Як зазначено в Акті обстеження умов проживання, складеного 11.02.2019р. співробітниками служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, неповнолітній [PERSON] тривалий час мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачкою, та її родиною. Умови проживання неповнолітнього [PERSON] задовільні; позивач створює необхідні умови для виховання та навчання дитини. Згідно Висновку, наданого 19.02.2019р., Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх неповнолітнього сина, оскільки останні свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Встановлені судом вищевказані обставини, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положення ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно роз`яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно роз`яснень, наданих у п.17 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Як встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності хронічного алкоголізму чи наркоманії відповідачки [PERSON] ; а також душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання відповідачів. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, а саме: батьківського піклування та батьківської турботи до сина не виявляють; станом здоров`я дитини не цікавляться; фізичний та моральний розвиток дитини не підтримують; необхідних умов для навчання та проживання дитині не забезпечують; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Дослідивши, таким чином, докази, наявні в матеріалах справи, та, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що дійсно мали місце обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених нею позовних вимог. Встановивши, таким чином, факт самоусунення відповідачів від виховання сина, та від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно ст.64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Згідно Висновку, наданого 19.02.2019р. Органом опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, останнім було встановлено, що, позивачка [PERSON] , яка є бабусею неповнолітнього [PERSON] , має всі правові підстави бути піклувальником онука, оскільки має умови для проживання та виховання дитини; батьківських прав не позбавлялась, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась. Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що, висновок органу опіки та піклування щодо призначення позивача піклувальником неповнолітнього онука є обґрунтованим, та таким, що не суперечить інтересам дитини. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині призначення позивача піклувальником неповнолітнього онука. На підставі викладеного, суд, враховуючи передбачений ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати дитину та, положення ст.182 СК України,

Outcome: approved