Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.11.2016 року. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, котрий матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину. Позивач на судовий розгляд справи не з`явилась, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний, що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03.11.2016 року. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] , підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК\~України,\~при\~визначенні\~розміру аліментів\~суд\~враховує,\~зокрема,\~стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище\~дитини,\~стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище\~платника\~аліментів,\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~рухомого\~та\~нерухомого майна,\~грошових\~коштів,\~доведені\~стягувачем\~аліментів витрати\~платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~СК\~України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Також відповідач не надав суду доказів, що неповнолітні діти перебувають на його утриманні. Оскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, а тому зобов`язаний утримати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір\~аліментів суд\~бере до\~уваги,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як батька,\~так і\~матері,\~тому приходить\~до висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~ та\~стягувати з\~відповідача в\~користь позивача\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей в\~розмірі \~по 1100\~гривень на\~кожну дитину\~щомісячно і\~до досягнення\~дітьми повноліття. Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітніх дітей. Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітніх дітей та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов пред`явлений 02.07.2019 р., тому саме з цього дня слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved