overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2010р. по 12.11.2015р. Під час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO] На даний час вона сама займається вихованням дочки та забезпечує її матеріально. Відповідач не надає коштів на утримання дочки. Зазначає, що їй одній важко забезпечувати дитину. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, зменшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. в судове засідання не прибув, подав заяву у якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З оглянутого свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що у сторін є дочка [PERSON] - [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільної дочки з позивачкою не має, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів має сталий дохід, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1998р. до 23.10.2012р. Під час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], 08.05.2003р.н. На даний час вона сама займається вихованням дочки та забезпечує її матеріально. Відповідач не надає коштів на утримання дочки. Зазначає, що їй одній важко забезпечувати дитину. Відповідач працює на шахті та отримує заробітну плату. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON], 08.05.2003р.н. аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, однак подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно 29.02.2016 року в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки. За таких обставин, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 23.10.2012р. встановлено, що розірвано шлюб зареєстрований 27.11.1998р. Великомостівською міською радою Сокальського району, актовий запис №42 між [PERSON] та [PERSON]. З оглянутого свідоцтва про народження серія 1-СГ №293098 встановлено, що у сторін є дочка [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільної дочки з позивачкою не має, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів має сталий дохід, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання в них народився син [PERSON], 13.12.2012р.н. На даний час вона сама займається вихованням сина та забезпечує його матеріально. Відповідач не надає коштів на утримання сина. Зазначає, що їй одній важко забезпечувати дитину. Відповідач працює на шахті та отримує заробітну плату. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], 13.12.2012р.н. аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, зменшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала заяву у якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З оглянутого свідоцтва про народження серія І-СГ №492347 встановлено, що у сторін є син - [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільного сина з позивачкою не має, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів має сталий дохід, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно на дитину, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу, хоча працездатний, матеріально забезпечений, стан здоров'я його задовільний і в нього є всі можливості надавати допомогу. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій суму, оскільки останній не працює, в розмірі 600грн., допустивши рішення до негайного виконання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення аліментів в розмірі 600грн., заперечує, згідний сплачувати аліменти у розмірі 400грн. Посилаючись на те, що він має ряд захворювань у зв'язку з чим проблематично знайти відповідну роботу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що дочка - [PERSON] [INFO], знаходиться на утриманні матері (позивача по справі) (а.с. 6), яка самостійно невзмозі її утримувати, батько дитини ніде не працює, є працездатний та добровільно надавати допомогу відмовляється. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі, а відповідно до середнього заробітку по Черкаській області пол. М.Канів встановлено середню заробітну плату в розмірі 2592грн. Із якої 1/4 частина становить 648грн., а тому суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивача в сумі 600грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача стягуються судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 23.03.2013 року вона позичила [PERSON] 10000 доларів США, які він зобовязувався повернути до 31.12.2015 року, проте у визначені строки позику не повернув. Уточниши позовні вимоги, в звязку в частковим погашенням боргу, просить стягнуто з відповідача 9700 доларів США та судові витрати по справі. Позивачка в судовому засіданні не зявилася, подала заяву про слухання справи за їх відсутності, просить позов задовольнити, не заперечую щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 23.03.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 10\~000 доларів США, що у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України підтверджується розпискою позичальника, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Відповідач не заперечив факту одержання грошових коштів від позикодавця, а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обовязки згідно закону України. Згідно розписки від 23.03.2013 року відповідач зобовязувався повернути позивачу позику до 31.12.2015 року. Відповідач виконав свої зобовязання по поверненню позики частково, а саме повернув 300 доларів США, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 9700 доларів США боргу та 2350 грн. 00 коп. пнесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у розмірі 589264,07 гривень, що складається з 400236,80 гривень основна сума боргу, 157853,08 гривень відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції, 31174,19 гривень відсотки з урахуванням 3% річних від простроченої суми; стягнення заподіяної моральної шкоди у розмірі 10000,0 гривень та понесених судових витрат. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідач взяв на себе зобов'язання по укладенні договору купівлі-продажу квартири, та отримав 18 000,00 доларів США, що по курсу НБУ становить 212 400,00 грн. Однак, договір купівлі-продажу частини квартири відповідач не уклав, та отримані кошти не повернув, що підтверджується копією розписки, що і стало причиною на звернення до суду. В судове засідання представник позивача подала заяву про слухання справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача борг в сумі 212 400,00 грн., та покласти на відповідача судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно відповідач взяв на себе зобов'язання по укладенні договору купівлі-продажу квартири, та отримав 18 000,00 доларів США, що по курсу НБУ становить 212 400,00 грн. Однак, договір купівлі-продажу частини квартири відповідач не уклав, та отримані кошти не повернув, що підтверджується копією розписки наявної в матеріалах справи. Згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зобов'язаний повернути позивачці кошти, що підтверджується копією розписки наявної в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким що ґрунтується на вимогах закону. Крім того, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають понесені ним судові витрати в сумі 270,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідач мала повернути грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. позивачу до 18.09.2013р., що підтверджується копією розписки. Однак у зазначений строк відповідач грошові кошти не повернула, а лише 20.10.2013р. повернула на рахунок позивачки 300,00 грн., що і стало причиною на звернення до суду. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача борг в сумі 2 700,00 грн., 40,39 грн. 3% річних, 51,67 грн. інфляційних нарахувань, та судові витрати в сумі 243,60 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно відповідач зобов'язана повернути грошові кошти в сумі 2 700,00 грн. В підтвердження даної домовленості відповідачем була написана розписка, що підтверджується її копією наявної в матеріалах справи. Згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти, у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст.1047 ЦК України, визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно зобов'язана повернути позивачці кошти, що підтверджується копією розписки наявної в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частинні стягнення з відповідачки на користь позивачки 2 700,00 грн. заборгованості підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким що ґрунтується на вимогах закону. В частинні заявлених позивачем позовних вимог, щодо стягнення з відповідачки на користь позивачки 40,39 грн. 3% річних, та 51,67 грн. інфляційних нарахувань, суд вважає що слід відмовити, оскільки позов в цій частинні є необґрунтованим. Крім того, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають понесені нею судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя компенсації вартості Ѕ частини автомобіля марки «RENAULT» моделі «MEGANE», 2010 року випуску, VIN-код № [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , у розмірі 73549,10 гривень. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Volkswagen Polo», 2001 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , у розмірі 55428,0 гривень. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. В позовні заяві посилається на те, що 08 травня 2012 року між нею та відповідачем був укладений договір № 0152/2012 про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, за умовами якого вона внесла на депозит відповідача грошові кошти в розмірі 6000 грн. Строк дії договору - до 08.05.2013 року. 20 травня 2013 року був укладений договір і на депозитний рахунок внесено 7376 грн. з урахуванням процентів попереднього договору з терміном дії до 13 місяців та виплатою 23% річних. Після закінчення строку дії договору відповідач в добровільному порядку ані суму депозиту, ані суму внесених відсотків позивачу в добровільному порядку не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь суму депозиту - 7376 грн., суму нарахованих процентів - 1840,56 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Позивач в судовому засіданні проти винесення заочного рішення не заперечує. Дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року між сторонами по справі був укладений договір № 0388/2013 про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, за умовами якого позивач вніс грошові кошти на депозитний рахунок відповідача на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 7386, 53 грн. на строк 13 місяців з виплатою 20,5% річних щомісяця. До теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу суму депозиту та сплачених відсотків. Суд вважає вказані дії відповідача неправомірними, оскільки останній не виконав свої зобов`язання за договором внесення вкладу, не повернув вклад за вимогою вкладника, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму вкладу - - 7376 грн., суму нарахованих процентів - 1840,56 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved