Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на таке. [INFO] в с.Тимошівка Михайлівського району Запорізької області помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 1 червня 1992 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на який спадкодавця було встановлено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER], виданим Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого була заведена Спадкова справа №234 за 1992 рік, однак постановою державного нотаріуса №658/02-31 від 27 листопада 2019 року їй було відмовило у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в неї документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізькій області 01 червня 1992 року, [PERSON] помер [INFO] , у віці 54 років, про що 01 червня 1992 року складено відповідний актовий запис № 23. (а.с.5). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 13 серпня 1962 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] одружились 13.08.1962 року , запис №34. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . (а.с.5 на звороті). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: домоволодіння по [ADDRESS] , належить [PERSON] , 1/1 частина, приватна форма власності. Загальна площа 73,9 кв.м.; житлова площа 54,9 кв.м.; А 1 - житловий будинок, з ракушняку, обличкований; сарай, 1 Б; сарай 1 В; літня кухня, 1 Г; погріб , 1 п; водопровід, 1; огорожа, 2; на підставі рішення райвиконкому від 14.02.1991 року №65. (а.с.6). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12383894 від 03.11.2006 року, власником домоволодіння по [ADDRESS] , є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності / [NUMBER] / від 03.11.2006 / Михайлівська райдержадміністрація Запорізької області, форма власності приватна, 1/1 частка. (а.с.6 на звороті). У відповідності до довідки №360 від 06.04.2018 року, виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінтентаризаційне бюро», право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно матеріалів інвентаризаційної справа станом на 06.04.2018 року, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 03.11.2006 року. (а.с.7). Згідно довідки № 255 від 09.04.2020 року виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінтентаризаційне бюро», інвентаризаційна вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.04.2020 року, становить 98342,00 грн. (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . (а.с.9). Відповідно до довідки №361 від 06.04.2018 року виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінтентаризаційне бюро», за даними технічної інвентаризації, станом на 28 березня 2018 року, житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , має технічну характеристику: А1 - житловий будинок, загальною площею 65,4 м2, житлова площа 49,4 м2; Б1 - сарай; В1 - сарай; Г1 - літня кухня; Д1 - навіс; П1 - погріб; 1 - водопровід; 2 - огорожа. Зареєстровано:зміну загальної площі з 73,9 м2 на 65,4 м2, житлової площі з 54,9 м2 на 49,4 м2, на підставі абзацу 57; навіс Д1, водопровід 1, огорожа 2, на підставі абзацу 54, пункту 3.2, розділу 3, Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджено наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстровано в МЮУ 10.07.2001 року за №582/5773. (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 27 листопада 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в неї документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11). З копії Спадкової справи 234 за 1992 року вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірна, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved