Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку. Після розірвання шлюбу сторони у справі усно домовились про добровільну сплату аліментів. Відповідач спочатку надавав кошти, а потім став давати один раз на три місяці. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач зовсім не цікавиться дитиною. Оскільки добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, позивач змушена звернутись до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зокрема зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КГ №100620 від 04.03.2010 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved