Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори у якому просила встановити факт проживання ії з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, з 07.06.1995 року та до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до [INFO]; визнати ії спадкоємцем четвертої черги після його смерті, а також визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги; визнати за нею право власності на ? частину легкового автомобіля марки ВАЗ модель 21112, реєстраційний номер кузова [NUMBER]. В обґрунтування позову посилається на те, що в серпні 1992 року вона познайомилась із [PERSON]. Після розлучення із своїм чоловіком [PERSON] згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 23.02.1993 року , з 01.03.1993 року вона разом з [PERSON] почала проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вести спільне господарство, купувати предмети домашнього вжитку. Позов мотивований тим, що [INFO] [PERSON] помер від двобічної плевропневмонії та після його смерті [INFO] вона звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за наслідками чого у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні відносини із померлим, у зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. В підтвердження спільного проживання з померлим посилається на те, що разом із спадкодавцем вона проживала однією сім`єю з 01.03.1993 року по [INFO] в належній їй квартирі [ADDRESS], за час спільного господарства за спільні кошти був придбаний автомобіль марки ВАЗ модель 21112, реєстраційний номер [NUMBER] у 2007 році у зв`язку із чи вона вважає його спільною частковою власністю та просить визнати право власності на ? частини вказаного автомобіля. Крім того, посилається на те, що оскільки вона здійснила поховання померлого, опікувалась та доглядала за ним, то черга ії на спадкування повинна бути змінена та визнано ії право разом із спадкоємцями першої черги. В ході розгляду справи позивач уточнила позов , заявивши вимоги до [PERSON], який є рідним братом померлого, у зв`язку із чим за клопотанням позивачки він був залучений до участі у справі у якості відповідача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, вказавши про те, що померлий [PERSON] проживав разом з позивачкою однією сім`єю не постійно, характер їх проживання був періодичним, з 2002 року по 2003 рік він постійно проживав з ним , а майно під час проживання придбано виключно за кошти померлого від продажу майна їх сім`ї. Відповідач-Дев`ята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надіславши засобами поштового зв`язку клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши позивачку та ії представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві, 25.05.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги після смерті відсутні. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 30.10.2013 року у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся рідний брат померлого [PERSON]- відповідач по справі. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і боку матері. Таким чином судом встановлено, що відповідач є спадкоємцем другої черги щодо майна померлого. Відповідно до частини 1 статті 1264 ЦК України до четвертої черги права на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що крім відповідача із заявою про прийняття спадщини [INFO] звернулась позивач по справі [PERSON] , посилаючись на те, що вона разом з померлим проживала однією сім`єю . Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.2,4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом в таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. В ході судового розгляду позивач послалась на те, що з померлим вона проживала однією сім`єю з 1995 року і до смерті [PERSON] вела з ним спільне господарство за вказаною вище адресою. З відомостей паспортних даних [PERSON] вбачається, що з 1968 року померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та був знятий з реєстрації за вказаною адресою 16.05.2006 року. Відповідно до талону зняття з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою [PERSON] було вказано місце вибуття, яким є адреса реєстрації та проживання позивачки [ADDRESS]. Матеріали спадкової справи містять відомості про те, померлий був зареєстрований в подальшому по [ADDRESS], де розміщується Будинок соціальної опіки для осіб, які не мають постійного місця проживання та відповідно до довідки Центру обліку бездомних осіб від 24.05.2014 року перебував на обліку з 08.10.2009 року по 08.04.2010 рік. Допитані в ході судового розгляду свідки [PERSON], яка була сусідкою померлого по будинку [ADDRESS], [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] та є знайомою [PERSON], [PERSON] сусідка позивачки, [PERSON], яка є знайомою [PERSON] , підтвердили факт їх проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки з 1995 року по день смерті [PERSON], ведення ними спільного господарства, зазначили, що вони перебували у дружніх стосунках з [PERSON] та [PERSON], бували у них в гостях . Свідок [PERSON], яка є знайомою сина [PERSON], підтвердила факт проживання однією сім`єю позивачки з покійним, вказавши на те, що з 2001 року проживала разом з сином позивачки, позивачкою та покійним в квартирі [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2008 року [PERSON] та [PERSON] спільно було придбано житловий будинок в селі Лука, Таращанського району Київської області, що також підтверджує спільність їх проживання та ведення спільного господарства. Підтвердженням близьких стосунків позивачки із померлим є також те, нею були сплачені усі витрати на його поховання, що підтверджується довідкою про одержання праху та Додатком № 1 до Договору - замовлення про оплату ритуальних послуг. З огляду на викладені обставини, суд знаходить вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] більше п'яти років до моменту його смерті обґрунтованими, у зв'язку з чим вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому посилання відповідача на те, що з 2002 року по 2003 рік померлий проживав разом із ним за адресою своєї реєстрації в будинку по [ADDRESS], суд до уваги не приймає, оскільки враховуючи тривалість проживання померлого з позивачкою до моменту своєї смерті, вказана обставина на встановлення такого факту не впливає, оскільки судом беззаперечно встановлено факт спільного проживання на протязі п`яти років до моменту смерті [PERSON], тобто до часу відкриття спадщини. З урахуванням встановленого факту, суд вважає, що за позивачку слід визнати спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], як особу, що проживала з ним однією сім`єю не менше ніж як п`ять років до часу відкриття спадщини. Щодо вимог про визнання за [PERSON] право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги, то суд вважає, що такі вимоги не ґрунтуються на нормах закону, виходячи із наступного. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом як спадкоємців першої черги на підставі ст. 1261 ЦК. Заявивши вимогу про визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги позивач ставить питання про зміну черговості спадкування. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. В даному випадку спадкоємцем за законом , окрім позивачки , є відповідач [PERSON], який є спадкоємцем майна померлого другої черги, а відтак в разі зміни черговості спадкування, позивачка мала би право на спадкування лише разом із спадкоємцями другої черги, оскільки спадкоємці першої черги в даному випадку відсутні, а тому такі вимоги є безпідставними. Крім того, відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України черговість одержання права на спадкування може бути змінена на підставі рішення суду підставами для прийняття якого є встановлення в ході судового розгляду факту здійснення опіки над спадкодавцем, його матеріальне забезпечення, надання будь-якої іншої допомоги, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжи , ремонт квартири; тривале здійснення таких дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан , під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Такі обставини повинні існувати у сукупності. Проте, позивачкою не доведено наявність безпорадного стану померлого, надання йому матеріальної допомоги у зв`язку із таким його станом, або будь-якої іншої допомоги,що має матеріальний вираз, тому суд вважає, що у задоволенні вимог про зміну черговості спадкування слід відмовити. Щодо вимог про визнання права власності на ? частину легкового автомобіля марки ВАЗ модель 21112, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], то суд виходить із того, що з урахуванням встановленого судом юридичного факту, та режиму майна, що було придбано за час спільного проживання, питання щодо прав на нього повинні вирішуватись відповідно до норм Сімейного Кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: partial