Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000,0 гривень на кожну дитину, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з вересня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час проживання у шлюбі із відповідачем у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між сторонами не розірвано, однак вони проживають окремо. Неповнолітні діти перебувають на утриманні матері, так як проживають з нею. Так, син хворів, потребував додаткових витрат на лікування та реабілітацію. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні дітей. Жодним чином не цікавиться навчанням та духовним розвитком дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стягнення за виконавчими документами з відповідача не здійснюються. Позивачу відомо, що відповідач неофіційно працює на постійній основі у будівельній бригаді і отримує щомісячні доходи у розмірі 16000,0 гривень. Вважає, що відповідач на виконання обов`язку щодо утримання дітей має можливість сплачувати аліменти на утримання дійте у розмірі, що становить 4000,0 гривень на кожну дитину, щомісячно та саме такий розмір аліментів забезпечить мінімальний розвиток дітей з врахуванням потреб в одязі, харчуванні та забезпеченням навчання. Враховуючи те, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, який не повинен бути менший за прожитковий мінімум, просить стягнути з батька дитини на її користь аліменти на дітей. Відповідач є здоровим, працездатним та має можливість сплачувати аліменти, інших дітей та непрацездатних батьків у нього на утриманні не має. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, саме зазначений вище розмір аліментів забезпечить рівність вказаного обов`язку. Справа поступила до суду 26 грудня 2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21 січня 2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 17 лютого 2020 року відповідачем подано відзив на позов. Вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, так як з моменту народження дітей повністю утримував сім`ю - оплачував комунальні послуги, купляв продукти харчування та все необхідне для дітей, у тому числі оплачував повністю лікування сина на момент його захворювання. Водночас, позивач не надає жодних доказів, які б підтверджували, що діти перебувають виключно на її утриманні. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведені позивачем обставини, що його місячний дохід становить 16000,0 гривень не відповідає дійсності, оскільки відповідач не має основного місця праці. Проте, не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Просить суд при ухваленні рішення суду врахувати, що не має офіційного доходу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 17 лютого 2020 року позов підтримала з підстав наведених вище. Додатково зазначила, що з вересня 2019 року відповідач проживає окремо. [PERSON] продовжує хворіти та потребує лікування. Відповідач працює неофіційно, має стабільний дохід, який становить близько 700 доларів США. Водночас, позивач неофіційно працює на трьох роботах та її середній сукупний дохід становить 6000,0 - 7000,0 гривень. З вересня 2019 року відповідач перестав брати участь у вихованні та утриманні дітей, саме тому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів, починаючи з цього періоду. Син відвідує басейн, проходить курс лікування після хвороби, все це потребує додаткових коштів. В судове засідання 05 березня 2020 року позивач та її представник не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Крім цього, представник позивача у попередньому засіданні надала пояснення щодо суті заявлених позовних вимог, а тому суд вважає за доцільним завершити розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на дітей у розмірі по 1500,0 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Вважає, що саме такий розмір аліментів на утримання дитини буде достатнім та пропорційним з врахуванням того, що батьки несуть рівний обов`язок щодо утримання дітей. Крім цього, зазначив, що у вересні давав позивачу кошти на дітей. Враховуючи зміну в особистих відносинах позивача, з жовтня він безпосередньо купляв все необхідне для дітей, проте не припиняв про них дбати як батько. Отримує дохід, який не є стабільним, так як робота у нього сезонна. З 20 січня 2020 року проживає окремо від дружини та дітей, однак оплачує комунальні послуги у квартирі, де живе позивач з дітьми. Просить врахувати викладені обставини при ухваленні рішення суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила частково та просила суду врахувати доводи, викладені ними у відзиві на позов та наданих поясненнях у судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.8), у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 122. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.26), у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 03. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з матеріалів справи малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 17 грудня 2019 року, виданої ОСББ «Кільцева-9» (а.с.6). Судом встановлено, що позивач працює неофіційно та її сукупний дохід становить близько 7000,0 гривень. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив частково та позовні вимоги визнав в частині стягнення на користь позивача аліментів на дітей у розмірі, що складає 1500,0 гривень, щомісячно, на кожну дитину, з врахуванням пропорційного обов`язку щодо участі батьків у вихованні дітей. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, для працездатних осіб: з 01 січня 2020 року становить 2102 гривні. При визначенні розміру аліментів, окрім потреб дітей та можливості надання допомоги самою матір`ю, суд враховує матеріальний стан відповідача, те що він є здоровою та працездатною особою, однак, приходить до висновку про те, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним та таким, що не відповідає рівню матеріального забезпечення відповідача. Слід врахувати, що сторони, як батьки дітей, мають рівні обов`язки в їх утриманні, а покладення обов`язку на відповідача сплачувати аліменти у завищеному розмірі може призвести до невиправданих фінансових витрат та спричинення матеріальної скрути відповідача. Твердження позивача про те, що діти потребують додаткових витрат на утримання у зв`язку із навчанням та відвідуванням відповідних гуртків, що розвивають, то такі не беруться до уваги судом, оскільки розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення та відповідно до ст.185 СК України. Така вимога позивачем не заявлена. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Як вбачається із матеріалів справи, позивач пред`явила позов про стягнення аліментів на дітей - 26 грудня 2019 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2019 року (а.с.10) та вхідним штампом Личаківського районного суду м.Львова за № 27366. Крім цього, суду не надано жодних доказів того, що [PERSON] вживала заходи щодо отримання аліментів, але не могла їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати. Судом не береться до уваги покликання позивача про необхідність стягувати аліменти з вересня 2019 року (час коли сторони почали проживати окремо), оскільки дане твердження суперечить ст.191 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягувати аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,0 гривень на кожну дитину, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 26 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дітей та відповідає гарантованому законом розміру аліментів на утримання дітей, а тому позов слід задовольнити частково. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 гривень судового збору.

Outcome: partial