Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], Могилів-Подільської міської ради про визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] року померла її рідна мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському (стара назва [ADDRESS]). Дану частку будинку її мати отримала у власність на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1931 року, посвідченого Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою, що придбала для неї - на той час неповнолітньої [PERSON], її опікун [PERSON]. Державна реєстрація даного домоволодіння була проведена спочатку 09 січня 1935 року в Могилів-Подільському житлоуправлінні міськомунгоспу за №253, а в 1951 році проведена перереєстрація на право власності за її матір'ю за №3713, згідно висновку Могилів-Подільського міського житлоуправління від 11 серпня 1951 року. Як зазначила позивач в позовній заяві, те що її мати є власником 1/4 частини домоволодіння за вказаною адресою підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.03.2007 року. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері, інших спадкоємців немає. Спадщину після смерті матері прийняла фактичним шляхом, оскільки проживала разом з нею по [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському як до дня її смерті так і після до 1995 року. Мати позивача [PERSON] народилася в с. Бронниця Могилів-Подільського району 28 жовтня 1921 року, однак ні свідоцтво ні книги актових записів не збереглися, згідно довідки Державного архіву Вінницької області. В 1942 році мати позивача зареєструвала шлюб з [PERSON] в с. Дзигівка Ямпільського району та прийняла його прізвище «[PERSON]», саме в їх сім'ї [INFO] року народилася позивач [PERSON]. Однак, як зазначила позивач, свідоцтво про реєстрацію шлюбу її батьків не збереглося із-за подій Великої Вітчизняної Війни. З даного приводу вона звернулася до суду про встановлення факту належності її матері правовстановлюючого документу. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 05 липня 2013 року було встановлено юридичний факт, що правовстановлюючий документ, а саме: договір купівлі-продажу від 02 червня 1931 року на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]) в м. Могилеві-Подільському, посвідчений Державною нотаріальною конторою на ім'я «[PERSON]», з проведенням державної реєстрації права власності від 09 січня 1935 року за №253 та проведенням в 1951 році перереєстрації даного домоволодіння за №3713 на ім'я «[PERSON]», дійсно належить [PERSON]. Однак, нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з порушенням вимог діючого законодавства. А тому позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння за [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, викладене в позовній заяві підтвердила. Суду пояснила, що опікун її матері не претендувала на 1/6 частину, яка зазначена в договорі купівлі-продажу, тому в подальшому за [PERSON] та [PERSON] здійснювалася реєстрація по 1/4 частині домоволодіння. Інші документи, крім договору купівлі-продажу, з того часу не збереглися. Представник відповідача Федоренко Є.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що матері позивача [PERSON] дійсно належала 1/4 частина домоволодіння за [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському, і яку позивач успадкувала фактичним шляхом після смерті матері. Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав: [INFO] року померла рідна мати позивача [PERSON] (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському (стара назва [ADDRESS]), що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.03.2007 року, та довідкою Могилів-Подільського КП МБТІ від 27.03.2013 року (а.с.15,16). Позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] Спадщину після смерті матері позивач прийняла фактичним шляхом, проживаючи на час її смерті та до 1995 року в домоволодінні [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському, що підтверджується довідкою квартального комітету №2 «Вокзальний» від 12 грудня 2013 року (а.с.5). Інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою квартального комітету №2 «Вокзальний» за №5 від 15 січня 2014 року (а.с.25). Вище зазначене підтверджується також витягом зі спадкової справи (а.с.39-45). Однак, при зверненні позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у його видачі, так як було встановлено розбіжності та невідповідність даних у договорі купівлі-продажу та інших документах щодо частки домоволодіння, яка успадковується, та відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, що вбачається з постанови Могилів-Подільської міської нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 листопада 2013 року (а.с.7). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 02 червня 1931 року, посвідченого Державною нотаріальною конторою м. Вінниці, [PERSON] через представника продала [PERSON] половину належного їй домоволодіння, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожній по 1/6 частині домоволодіння (а.с.17). Однак, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи за [PERSON] та [PERSON], починаючи з 1939 року, проводилася реєстрація по 1/4 частині домоволодіння за кожною. Щодо по-батькові «[PERSON]» позивач пояснила, що на той час по-батькові «[PERSON]» записували в скороченому варіанті «[PERSON]». Як пояснила позивач, [PERSON] та [PERSON] були тітками та опікунами неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, 02 червня 1931 року опікун [PERSON] придбала для неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], у власність половину домоволодіння [ADDRESS] (стара назва [ADDRESS]) в м. Могилеві-Подільському. Однак, в договорі купівлі-продажу зазначено по 1/6 частині домоволодіння за кожною, можливо тому що [PERSON] була їх опікуном проте не претендувала на частку в домоволодінні. Суд, враховуючи викладене, вважає, що [PERSON] було придбано для [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожній, що підтверджується подальшою реєстрацією часток в домоволодінні. Державну реєстрацію права власності проведено в Могилів-Подільському житлоуправлінні міськомунгоспу 09 січня 1935 року за №253. В 1951 році в Могилів-Подільському міському житлоуправлінні проведена перереєстрація на 50 % даного домоволодіння на підставі заключення про реєстрацію домоволодіння від 11 серпня 1951 року за №3713 на ім'я «[PERSON] і [PERSON]» (а.с.18). Згідно договору купівлі-продажу від 06 лютого 1952 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] належну їй 1/4 частину домоволодіння (а.с.31-32), яку вони в подальшому подарували онуку - [PERSON], що підтверджується договором дарування від 29 листопада 1991 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.08.2007 року (а.с.36,37). Позивач в судовому засіданні пояснила, що її мати після одруження змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», однак, як вбачається з листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 23.04.2013 року №4604-3.1-34, актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1942-1944 роки у відповідних архівах не виявлено, книги реєстрації актів про шлюб за відповідні роки не збереглися (а.с.34). З листа Державного архіву Вінницької області від 08.05.2013 року №06-781/7 вбачається, що метричних книг актових записів про народження громадян по с. Бронниця Могилів-Подільського району Вінницької області за 1921 р. в архіві на зберіганні немає (а.с.33). Згідно з ч.1 та 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України у разі якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство. Згідно вимог ст. 549 ЦК України (ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в користування чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про її прийняття. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 р.) позивач фактично вступила у володіння і користування спадковим майном, а тому, враховуючи вище викладене, а також те, що представник відповідача не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] в м. Могилеві-Подільському (стара назва [ADDRESS]), що належала її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі ст. 316, 328, 1216, 1261, 1296 ЦК України, ст. 549 ЦК України (ред. 1963 р.), та

Outcome: approved