Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 27 травня 1995 року у відділі записів актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому Волинської області, актовий запис №520. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 1995 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27 листопада 2003 року народлження, сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сімю. Упродовж спільного проживання відповідач не дбає про добробут сімї, не цікавиться вихованням дітей, їх потребами, нехтує сімейними цінностями. Неодноразові спроби позивача спонукати відповідача змінити своє ставлення до сімї, дітей та до позивача, позитивних наслідків не дали. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги, тому подальше спільне проживання з відповідачем позивач вважає неможливим. Позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 27 травня 1995 року у відділі записів актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому Волинської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 27 травня 1995 року у відділі записів актів громадянського стану Ковельського міськвиконкому Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №265446 від 27 травня 1995 року. Згідно даних свідоцтв про народження серії 1-ЕГ №016317 від 13 січня 1998 року та серії 1-ЕГ №121578 від 12 грудня 2003 року, сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові. Рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для неповнолітніх дітей сторін Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Судові витрати позивач прохає залишити за сторонами. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved