Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернулася в жовтні 2019 р. до Яремчанського міського суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] - відповідача по справі. [INFO] її батько [PERSON] помер. Згідно заповіту [PERSON] від 19.09.2011 року, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на час смерті і на що він за законом матиме право, батько заповів позивачу. Спадкоємцями за законом після смерті батька були позивач та її мати - відповідач [PERSON] . На момент смерті батька, з ним у будинку проживала та була зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , але остання відмовилася від обов`язкової частки у спадщині. Спадкове майно, власником якого на час смерті був батько позивача складається із житлового будинку загальною площею 43,6 м2, житловою - 19,4 м2 та господарської будівлі - сараю. 24.09.2019 року позивач звернулася до Яремчанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину в зв`язку з тим, що вона звернулася із вказаною заявою після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] , тим самим пропустивши строк для прийняття спадщини. Поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує те, що після смерті батька її мати знемогла, тривалий час хворіла, потребувала стороннього догляду. В зв`язку з цим позивач була змушена доглядати за матір`ю і весь час знаходитися біля неї. Крім того, після смерті батька позивач перебувала в стані стресу, тривалої депресії та апатії до всього, що відбувалося навкруг. Також, знаючи, що є заповіт батька на її користь, вважала, що вона і так вже прийняла спадщину і така належить їй. Позивач вважає причини пропуску поважними, тому просить визначити за нею додатковий строк в 2 місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач 1 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до яких позовні вимоги визнає повністю та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала суду заяву, за змістом якої покладається на розсуд суду при вирішенні даного питання, просила справу розглянути без участі представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-11). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який згідно заповіту від 19.09.2011 року заповів все своє майно позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією Витягу зі спадкового реєстру, копією заповіту [PERSON] від 19.09.2011 року та копією Витягу зі спадкового реєстру про реєстрацію заповіту (а.с. 12-15). Відповідач [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині, що підтверджується копією будинкової книги, копією довідки Микуличинської сільської ради від 06.06.2018 року №1911 та копією заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині (а.с.16-25). Згідно постанови державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори від 24.09.2019 року за вих. №545/02-31 позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що остання звернулася із вказаною заявою після закінчення шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] , тим самим пропустивши строк для прийняття спадщини (а.с.26). Позивач просила в позовних вимогах суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] в два місяці для прийняття спадщини. Причини пропуску обґрунтовує тим, що після смерті батька її мати знемогла, тривалий час хворіла, потребувала стороннього догляду. В зв`язку з цим позивач була змушена доглядати за матір`ю і весь час знаходитися біля неї. Крім того, після смерті батька позивач перебувала в стані стресу, тривалої депресії та апатії до всього, що відбувалося навкруг. Також, знаючи, що є заповіт батька на її користь, вважала, що вона і так вже прийняла спадщину і така належить їй. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. У справі, яка розглядається судом, спадкоємець за законом своєчасно спадщину не прийняв через певні перешкоди-перебування в стані стресу та депресії та хворобу матері. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про підставність вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.1266, 1268, 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України та

Outcome: approved