Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на утримання спільного майна в сумі 5714,89 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони є власниками по 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Кошти за сплату комунальних платежів сплачує тільки позивачка, відповідач обовязку по утриманню квартири не несе. З січня по червень 2013 року [PERSON] не проживав в спільної квартирі та позивачем було сплачено в зазначений період грошові кошти на утримання житла та оплату комунальних послуг: телефон та Інтернет 949,97 грн. (договір укладений на ім'я відповідача); теплопостачання 1685,16 грн; комунальні послуги по утриманню будинку 355,26 грн; користування водопостачанням 286,17 грн; користування електричною енергію 192,54 грн.; користування газом 20,23 грн. Всього на загальну суму - 3487,33 грн. В 2015 році відповідач не мешкав в спільної квартирі взагалі та мною особисто були сплачені грошові кошти: теплопостачання 3141,77 грн.; комунальні послуги по утриманню будинку 592,10 грн; користування водопостачанням 528,97 грн.; користування електричною енергію 680 ,77 грн.; користування газом 266,04 грн. Всього на загальну суму - 5216,25 грн. Також позивач зазначає, що нею в період з 2013 року по 2015 рік було сплачено за користування домофоном 163,50 грн. Таким чином вона вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язаний компенсувати їй витрати на управління, утримання та збереження спільного майна, за 2013 рік: телефон та Інтернет 949,97:2 = 474,99 грн.; теплопостачання 1685,16 : 2 =842,58 грн (наявний будинковий лічильник); комунальні послуги по утриманню будинку 355,26 : 2 = 177.63 грн ; користування водопостачанням 286,17 : 4 = 71,54 грн (наявний квартирний лічильник); користування електричною енергію 192,54: 4 = 48,14 грн (наявний квартирний лічильник); користування газом 20,23:4 = 5,06 грн (наявний квартирний лічильник). Всього - 1619,94 коп. За 2015 рік: теплопостачання 3141,77:2 =1570,89 грн.; комунальні послуги по утриманню будинку 592,10:2=296,05 грн.; користування водопостачанням 528,97:4 =132,24 грн. користування електричною енергію 680,77:4=170.19 грн. користування газом 266,04:4=66,51 грн. Всього - 2286,37 грн Користування домофоном: 139,50+24,0= 163,50:2=81,75 коп. Всього на загальну суму (1619,94 + 2286,37 +81,75) 3988,06 коп. Враховуючи індекс інфляції на 2015 рік, 143,3%, то сума по відшкодування витрат складає 5714,89 грн(3988,06*143,3%/100). На підтвердження понесених витрат позивачем надано суду копії квитанції на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 4-50). Також просила стягнути судові витрати, що складаються із судового збору, витрат на проведення копіювання документів та витрат на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково в судовому засіданні представник позивача пояснив, що здійснюючи розрахунок заборгованості відповідача позивачем було враховано також той факт, що оскільки разом із позивачем проживає їх спільна дитина, відповідач має сплачувати 1/4 частину комунальних послуг також і за неї. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 3106 грн 97 коп., в іншій частині позову просив відмовити. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи сторони є власниками 1/2 часток квартири № 124 [ADDRESS] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.06.2015 року, яке залишене в силі ухвалою від 23.09.2015 року. (а.с. 51-52). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2013 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. В поданих 23.05.2016 року запереченнях відповідач частково визнав борг за 2013 рік: - за телефон та інтернет 474,99 грн.; теплопостачання 842,58 грн.; послуги по утриманні будинку. Щодо користуванням водопостачанням, електроенергією та газом то відповідач зазначає, що у квартирі встановлені лічильники і користування даними ресурсами здійснюється виключно [PERSON] За 2015 рік відповідачем було визнано борг за користування домофоном за період з 2013 по 2015 роки у розмірі 40,88 грн.; 1570,89 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання. Відповідно до наданих відповідачем суду копій квитанції 14.01.2015 року ним було сплачено: 94,72 грн. за водопостачання; 59,21 грн. квартплати; 35,89 грн. за телекомунікаційні послуги; 9,82 грн. за газопостачання та 24,00 грн. за користування домофоном (а.с. 79, 80, 81, 82, 83). 15.01.2015 року відповідачем було сплачено 44,41 грн. за користування електроенергією (а.с. 84) та 28.11.2015 року ним було сплачено 330 грн. квартплати (а.с. 85). Цей факт підтверджується квитанціями. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищенаведене позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню в рахунок відшкодування витрат на утримання спільного майна грошові кошти у сумі 3106,97 грн. У задоволенні позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача частини витрат на утримання спільного майна 1/4 частини, яка розрахована позивачем як частка, що підлягає відшкодуванню за користування комунальними послугами їх спільної дитини, що проживає із позивачем слід відмовити, оскільки дана позовна вимога не підлягає задоволенню з підстав зазначених у позові, крім того слід зазначити, що із відповідача на користь позивача рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2013 року стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини, які в свою чергу і є компенсацією витрат одного із батьків. Також суд враховує, що відповідач в квартирі не проживає, квартира обладнана лічильниками газу, електроенергії, води, а отже не споживає ці послуги. Щодо стягнення інфляційних втрат, до зобовязання щодо утримання спільного майна відповідач несе перед підприємствами, що надають відповідні послуги, отже в разі виникнення заборгованості відповідача перед ними, останні мають право скористатись правом щодо стягнення інфляційних. Оскільки позивач не повідомляла відповідача про те, що нею було добровільно сплачено відповідні кошти за комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території, не зверталась до відповідача з вимогою сплатити ці кошти, отже відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат. Крім того із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, оскільки вимоги задоволені на 54,37 %, підлягає стягненню судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 843 грн 39 коп. (1551,20х54,37%), витрати на копіювання документів не відносяться до судових витрат, крім того не доведено, що ці витрати в розмірі 90 грн (а.с. 74) позивач понесла виключно на копіювання документів по даній справі на вказану суму, а отже не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial