overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила та просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 800 (вісімсот) гривень, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином - [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до [INFO]. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач допомогу на її утримання не надає, хоча працює, але без офіційного влаштування, і має можливість допомагати їй. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Наполягає на заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис №50 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Ця обставина підтверджується Свідоцтвом про народження дитини та довідкою з місця проживання (а.с.3,6) та відповідачем не оспорюється. Разом з тим, у даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір допомоги, яку вона отримує від держави, не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.75 СК України, право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює та має таку можливість, але ухиляється від виконання свого обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила, у якому просить розірвати шлюб, укладений 16 березня 2007 року між нею та відповідачем, який зареєстрований Інгулецьким відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №38. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 06 вересня 2014 року, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї став факт зловживання відповідачем спиртними напоями, різні погляди на життя, втрата почуття любові і поваги. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Майновий спір та спір про утримання дитини між сторонами відсутній. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 16 березня 2007 року, який зареєстрований Інгулецьким відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №38 (а.с.3). Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4 ). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачем зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 06 вересня 2014 року. На примирення позивач не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. У зв`язку з такими обставинами суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений ним з поважних причин. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача позов визнала. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. 1 грудня 2009 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.9, 11). На день смерті останньої та протягом шести місяців після її смерті за адресою її проживання з нею ніхто не був зареєстрований (а.с.10). Згідно довідки нотаріуса від 28 вересня 2016 року (а.с.13) убачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Листом нотаріуса від 28 вересня 2016 року (а.с.14) позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у звязку з пропуском ним встановлено законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає йому прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просив розірвати шлюб між сторонами, який 20 вересня 2008 року зареєстрований виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 125. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви убачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. На примирення позивач не згодна. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачем. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже як встановлено у ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Крім цього, оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у розмірі 551,20 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила: 1. розірвати шлюб укладений між сторонами, що був зареєстрований 19 вересня 1998 року Іванівською сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 18. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб між сторонами розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.9), [PERSON], [INFO] (а.с.10). Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже як встановлено в ході розгляду даної справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються з судового збору в розмірі 487,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила виділити їй в натурі 3/4 частини житлового будинку № 39, що розташований за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, вул. Вишпільська. Позов мотивує та обґрунтовує тим, що вона є власником 3/4 частини названого житлового будинку і у позасудовому порядку вирішити дане питання з власником іншої 1/4 частини будинку не може. Сторони в судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про такий розгляд, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. \~ \~ \~ \~Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач згідно свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.8, 10) є власником 1/2 та 1/4 частини житлового будинку № 39, що розташований за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, вул. Вишпільській. Право власності заявника на вищевказані частини будинку зареєстровано (а.с.9, 11). Інша 1/4 частина вказаного нерухомого майна, як кореспондує автор позову, належить відповідачу. 11 грудня 2003 року на імя позивача виготовлено технічний паспорт на вищевказаний будинок (а.с.12-14). \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються наступними нормами матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Кодексу). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч. 1 ст. 364 Кодексу). Враховуючи встановлені обставини справи та норми матеріального закону, які регулюють дані правовідносини, суд вважає що є всі підстави для задоволення позову і, таким чином, виділення позивачу в натурі належної їй на праві власності частини вищевказаного житлового будинку. Окрім цього, оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 487,20 гривень та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 гривень, а всього 1\~117,20 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 327 в будинку № 69 с. Березівка-1 Житомирського району Житомирської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що оскільки відповідач не користується житлом у продовж тривалого проміжку часу, не платить за комунальні послуги, його реєстрація унеможливлює оформити субсидію на оплату цих послуг. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивач спрямувала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Позивач є наймачем квартири № 327 в будинку № 69 с. Березівка-1 Житомирського району Житомирської області (а.с.6). Відповідач за даною адресою зареєстрований однак не проживає декілька років, що підтверджується довідкою сільської ради та актом обстеження проживання (а.с.7, 10). Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 Кодексу). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки остання є наймачем вищевказаної квартири, що в ній зареєстрований відповідач, який, в свою чергу, не проживає в даному житловому будинку тривалий час і наявність факту його реєстрації унеможливлює позивача у здійсненні своїх певних соціальних прав. Окрім цього, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України,з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за розгляд даної справи, понесені та документально підтверджені останньою. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, будинком № 144 по вул. Тетерівська в с. Левків Житомирського району Житомирської області. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивач подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча належним чином і завчасно були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. На підставі вищевикладеного, відповідно положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено проводити слухання справи в заочному порядку. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку № 144 по вул. Тетерівська в с. Левків Житомирського району Житомирської області (а.с.9-11). За даною адресою, згідно картки прописки (а.с.8) та довідки сільської ради (а.с.12), серед інших, зареєстрований відповідач. Згідно акту про фактичне проживання від 27.11.2014 року (а.с.7), відповідач на протязі останніх двох років за вищевказаною адресою не проживає. Також даний факт підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с.31, 33). В обґрунтування позову заявник вказує, що добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, що позбавляє її в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй нерухомим майном. Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені відповідачем та підлягають судовому захисту. Іншого досліджено та відповідно встановлено судом не було. Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки остання є власником житла, що в ньому зареєстрований відповідач, який, в свою чергу, не проживає в даному житловому будинку тривалий час, що є підставою для повного задоволення вимог позивача. Окрім цього, з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судові витрати за розгляд даної справи, понесені та документально підтверджені останньою. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визначити її додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважає, що строк, встановлений законом, був пропущений нею з поважних причин. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, а також остання не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання представника відповідача, належне сповіщення останнього про її розгляд, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. 30 серпня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.7-9). За життя, а саме 30 січня 1995 року, [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла онуку [PERSON] (а.с.12), який, в свою чергу, заявою від 25 жовтня 2016 року (а.с.16) повідомив нотаріуса, що встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ним пропущено свідомо, спадщину після її смерті він не прийняв і не претендує на неї. 25 жовтня 2016 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала позивач (а.с.17). Постановою нотаріуса від 25 жовтня 2016 року (а.с.18) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їй прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved