Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем знаходились в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 по 06 грудня 2018 року. Від шлюбних відносин у них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 р. присуджено стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., до повноліття дітей. З часу ухвалення рішення витрати на дітей зросли. Відповідач отримує заробітну плату та кошти з орендної плати за належне йому приміщення. Тому просить суд змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2018 року по справі № 208/3645/18 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причин не явки до суду не повідомив. 18 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року (а.с.8), але шлюб було розірвано 05 листопада 2018 року (а.с.9-13). Від шлюбних відносин у позивача та відповідача народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.14,15). На теперішній час діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом проживання від 06.06.2018 р. (а.с.18). Згідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 р. присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., до повноліття дітей (а.с.20). З часу ухвалення рішення витрати на дітей зросли, відповідач отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз`яснення Пленуму ВСУ, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача необхідно змінити з твердої грошової одиниці на 1/3 частки доходу, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень на користь держави.

Outcome: approved