Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи, що 30.10.2013р. між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якої вона позичила відповідачу гроші в сумі 245000 гривень, строком до 31.12.2013р. У визначений договором строк відповідач борги не повернула, виплат не здійснює. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 245000грн. та судові витрати на її користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що 30.10.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якої [PERSON] позичила [PERSON] гроші в сумі 245000,00грн. строком до 31.12.2013р., що передбачено розпискою [PERSON], однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто борг. Відповідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.525 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved