Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з 29.08.2009 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, непорозуміння один одного, необґрунтовані підозри, недовіри. Фактично шлюбні стосунки між ними закінчилися у січні 2019 року. Спільних інтересів більше не мають, спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам тому вона не має бажання бути з чоловіком. Просить суд її позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у разі неявки до суду відповідача без поважної причини не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.32). Відповідач, а ні в підготовче засідання, а ні в судове засідання - не прибув, повідомлявся за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області. (а.с.17,19;20;29). Суд направляв відповідачу повідомлення про виклик в судове засідання на 09.10.2019 року, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за відсутністю адресату» (а.с.21). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Окрім поштового повідомлення, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи на 09.10.2019 року шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України.(а.с.28). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих ним не було. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендацією R (84) 5 Комітету міністрів державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.32). Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши заяву позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 22.02.2012 року.(а.с.7). Від шлюбу у сторін народилися діти донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] , виданим 12.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] , виданим 22.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області.(а.с.8;9). Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки це фізично не можливо, так як відповідач з нею не підтримує стосунків з січня 2019 року. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дітей. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається « [PERSON] ». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved