Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що дід позивача [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] з 9 грудня 1967 року, їм належали земельні ділянки на території Михиринецької сільської ради згідно Державних актів на земельні ділянки. [INFO] померла [PERSON], однак після її смерті спадкова справа не заводилася. [INFO] помер [PERSON], після чого за заявою матері позивачки [PERSON] була відкрита спадкова справа, однак [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки [INFO] померла. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Була заведена спадкова справа, і після спливу шестимісячного строку позивач отримала свідоцтво на право на спадщину, з зазначенням в ньому земельної ділянки на підставі Державного акту виписаного на ім'я матері позивачки. Однак після звернення позивачки до нотаріуса у включення до свідоцтва про право на спадщину земельних ділянок, які мати позивачки успадкувала після смерті свого батька [PERSON], отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів. Просила визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, які належали [PERSON] та [PERSON] площею відповідно 1.80 га та 1.83 га. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, подали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутності Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ст.1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 9 грудня 1967 року. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть), [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть). Згідно виписки з господарських книг Михиринецької сільської ради в [ADDRESS] [PERSON] проживала разом із [PERSON] по день смерті. Після смерті [PERSON], за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа № 32/2009, що підтверджується витягом спадкового реєстру та довідкою нотаріуса від 25.04.2014 року. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно свідоцтв про народження та шлюб, позивач є дочкою [PERSON] Згідно витягу спадкового реєстру та довідки нотаріуса від 18.02.2014 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №106/2013, спадкоємцем за законом є [PERSON], якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали [PERSON] та [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно довідки відділу Держземагенства у Теофіпольському районі від 14 квітня 2014 року у книзі записів державної реєстрації на ім'я [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані Державні акти, відповідно серії IV -ХМ № 017961 на право приватної власності на земельну ділянку розміром 1,83 га та акт серії IV - ХМ 017960 на земельну ділянку розміром 1,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Михиринецької сільської ради. Згідно оголошення в газеті від 20 лютого 2014 року, Державні акти на землю на ім'я [PERSON] та [PERSON] були втрачені. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON], яка прийняла спадщину після [PERSON], то за позивачем необхідно визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved