Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить захисти її право власності квартиру та виселити відповідача з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є власником частини квартири № 22 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16: в ? частині на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16 червня 1995 року Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, в ? частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 08 січня 2003 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області після смерті матері [PERSON] Інша ? частина квартири, як спадкового майна залишилась відкритою, оскільки спадкоємець [PERSON] померла і свої спадкові права не оформила. Позивач своє право власності на частину квартири отриману у спадщину зареєструвала Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 січня 2003 року, реєстрова книга 1, № 4/22, але житловим приміщенням не користувалась і проживала в [INFO]. Відповідач без дозволу позивача вселилась в належну позивачу квартиру і проживає там без реєстрації місця проживання. Оскільки житло в якому проживає позивач в теперішній час прийшло у непридатний стан і не відповідає санітарним нормам, вона бажає проживати в належній їй квартирі, але відповідач добровільно звільняти житло не бажає тому позивач звернулась до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити з задоволенні заявлених вимог та пояснив, що його довіритель також є співвласником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], і тому має право користуватись його частиною. Представник третьої особи Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких заяв та клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане 16 червня 1995 року, Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, власниками вартири № 22, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16, зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], яка померла 17 жовтня 1996 року, Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 08 січня 2003 року, на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з ? частини квартири № 22 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом і в порядку набувальної давності та визнано недійсним в 1/12 частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 08 січня 2003 року, реєстр № 3-9, [PERSON] на 1/4 частину двокімнатної квартири № 22, житловою площею 33,20 кв.м, загальною площею 49,30 кв.м, в житловому будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 17.10.1996 року; за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину двокімнатної квартири № 22, житловою площею 33,20 кв.м, загальною площею 49,30 кв.м, в житловому будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 17.10.1996 року; в задоволенні позовної вимог про визнання права власності на 1/6 частину двокімнатної квартири в порядку набувальної давності відмовлено. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 01 серпня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2018 року залишено без змін. Відповідно до листа № 2817/02-14 від 11.08.2017 року Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області на імя [PERSON], ? частка спадкової квартири № 22 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16, спадкоємиці [PERSON], яка померла 30.11.2000 року залишена відкритою. З 1996 року [PERSON] без реєстрації місця проживання мешкає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить акт, складений депутатом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, довідка № 307 від 14.06.2012 року, що видана Глибоцькою сільською радою Харківського району Харківської області. Суду також надані: технічний паспорт на квартиру № 22 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16; довідка КП «ХРБТІ»; довідка Пенсійного фонду України на імя позивача, що вона є інвалідом ІІ групи; пенсійне посвідчення на імя позивача; свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON], дружині присвоєно прізвище [PERSON]; свідоцтво про смерть [PERSON];, свідоцтво про смерть [PERSON]; фото таблиця. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом права власності, що визначений ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Суд, системно аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні при вирішенні справи вважає, що вимоги позивача про виселення позивача з квартири № 22 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вулиця Молодіжна, будинок 16, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач є співвласником із позивачем спірної квартири і має право на користування частиною належного їй нерухомого майна, тому суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні позову за безпідставністю вимог та розяснює, що вона не позбавлена права звернутись за суду з позовом про визначення порядку користування спільною власністю. Судові витрати суд відносить за рахунок держави, оскільки позивача є інвалідом другої групи і звільнена від сплати судового збору.

Outcome: dismissed