Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрований 27.01.2007 року ВРАЦС Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 06 та стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивований тим, що шлюбні відносини сторони припинили через різні погляди на життя, а в позасудовому порядку питання про матеріальне забезпечення їх спільної дитини не врегульовано. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 13,20). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 27.01.2007 року Відділом РАЦС Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 06, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) відповідач записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved