Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2019 року. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, не приймає участі у її вихованні. Дочка знаходяться на повному утриманні позивача. Просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі з відповідача в її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково у зв`язку з тим, що ніде не працює та є інвалідом 2 групи. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Довідкою про склад сім`ї стверджується, що позивач [PERSON] проживає у [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять двоє її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дочки [PERSON] між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що на даний час позивач [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини. Позивач в обґрунтування змісту своїх позовних вимог посилається на те, що дочка повністю знаходиться на її утриманні та вона несе витрати на придбання одягу, продуктів харчування, засобів гігієни для дитини. На підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви додано лише довідку про склад сім`ї від 05 листопада 2019 року № 2133 (а.с.8). В даному випадку позивач належно необгрунтувала зміст позовних вимог, що стосується розміру аліментів та не довела тих обставин на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 2 групи по зору з дитинства довічно. Потребує роботи в спеціально створених умовах. Через групу інвалідності не має змоги належно працевлаштуватись та іншого доходу окрім пенсії по інвалідності він не отримує. Доказів, що у його власності знаходиться будь-яке рухоме чи нерухоме майно від якого він отримує додатковий дохід надано не було. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2020 році, зокрема для дітей віком до 6 років з 1 січня - 1779 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання малолітньої дочки слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб малолітньої дочки та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 560,53 грн. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial