Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з 22 листопада 2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено з січня 2013 року, і з цього часу сторони разом не проживають, спільно господарство не ведуть. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачем, і знаходяться на її утриманні. Коштів на належне утримання дітей у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому, позивач звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, та постановити заочне рішення (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, (а.с. 14 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення). Ухвалою суду від 30.10.2013р. було доручено Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області допитати відповідача по суті позовних вимог. 25.12.2013р. матеріали судового доручення повернуто без виконання у зв,язку з повторною неявкою відповідача (а.с.18-25). Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001 року (а.с.3). Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), батьком яких є відповідач. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Коштів на утримання дітей в позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання дітей від відповідача (а.с.1). Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає (а.с.1). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 08.10.2013 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved