Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання та на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проживають окремо. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить суд, стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трирічного віку, а саме, до 01.02.2017 року. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 338717, виданим виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області(а.с.3); від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 553689, виданим виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області(а.с.4); [PERSON] проживає разом с сином за адресою: м.Українськ Донецької області, вул..Енгельса, 5/16, що підтверджується довідкою КП «Імпульс м.Українськ». Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обовязки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі ? частини всіх видів доходів. Крім того, згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або в твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що [PERSON] спроможній сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на дитину та на дружину підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved