Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою та просила суд визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 червня 2005 року матері [PERSON], на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, житловою площею 53,6 кв. м., загальною площею 43,4 кв.м., та надвірні будівлі, що є підставою для реєстрації за мною права власності на частину будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02 червня 2005 року матері [PERSON], на ? частку земельної ділянки, площею 0,280 га., розташованої за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 03 травня 2015 року батька [PERSON], на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, житловою площею 53,6 кв. м., загальною площею 43,4 кв.м., та надвірні будівлі, що є підставою для реєстрації за мною права власності на частину будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 03 травня 2015 року батька [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,280 га, розташованої за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, обґрунтовуючи тим, що звернувшись до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на частку нерухомого майна на імя спадкодавця відсутні. [PERSON] вказує, що вона є спадкоємицею першої черги за законом, після смерті своєї матері [PERSON], померлої 02.06.2005 року, крім того [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, після смерті [PERSON], померлого 03.05.2015 року. У звязку із вищевикладеним [PERSON] вимушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представник Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивач є спадкоємицею відповідачка по справі [PERSON] (прізвище до шлюбу «Попович») [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (прізвище до шлюбу «Попович») [PERSON]. Їхні батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1963 року (свідоцтво про одруження серії VI-УР №158809 видане Миколаївським відділом ЗАГС с. Миколаївка Криничанського району Дніпропетровської області 08 грудня 1963 року, актовий запис №51. На підставі рішення 15 сесії 21 скликання Орджонікідзевської сільської ради народних депутатів від 10 грудня 1993 року [PERSON] було передано земельну ділянку №312 по вул. Центральній в с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП ДН 038331 виданим 15 червня 1999 року головою Орджонікідзевської сільської ради народних депутатів. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, госп. споруд 0,250 га, ведення підс. госп. 0,030 га.(а.с.14) За час спільного життя, [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями на виділеній їм під забудову земельній ділянці, площею 0,280 га, розташованій за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Житловий будинок має загальну площу 53,6 кв.м., житлову площу 43,4 кв.м. Розташований житловий будинок на земельній ділянці, площею 0,280 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, площею 0,250 га, ведення підсобного господарства, площею 0,030 га. 02 червня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №030617 виданим Виконкомом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 03 червня 2005 року, актовий запис №25.(а.с.19) Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки та на ? частину будинку 312 по вул. Центральній у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були [PERSON] та доньки померлої [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері, а [PERSON] звернувся із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON]М.(а.с.125) 23 липня 2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON], усе належне йому на момент смерті майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1762.(а.с.97) 03 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується про смерть серії І-КИ №624104 виданим виконавчим комітетом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13.(а.с.20) Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину земельної ділянки та на ? частину будинку 312 по вул. Центральній у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом та спадкоємицею за заповітом (а.с.97). [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. [PERSON] звернулась до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]І.(а.с.63) У 2015 році державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2015 року було задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02 червня 2005 року, на ? частину земельної ділянки за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області та на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Центральна, 312 у с. Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області.(а.с.28-31) У червні 2016 року постановою державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], померлої 02 червня 2005 року, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на частку нерухомого майна на ім'я спадкодавця. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно були втрачені, дана обставина позбавляє [PERSON] можливості отримати спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved