Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до [INFO] - досягнення повноліття [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.11.1995 року сторони зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 03.11.1995 року між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Малиновської районної Ради народних депутатів м. Одеси зроблено актовий запис за №741 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім'ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили після розірвання шлюбу прізвища залишити без змін. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Позивачка вимагає стягнути з позивача аліменти на утримання дітей, двоє з яких неповнолітні та до досягнення ними повноліття, та на третю дитину, яка є повнолітньою але навчається, та до досягнення нею 23-х років. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Згідно з вимогами ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка наполягає на стягненні аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову. Щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме на [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є студентом третього курсу ОНПУ, що підтверджується довідкою від 16.10.2015 року. Згідно п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, який стягується з боржника, не повинен перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати цієї особи. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, а саме [PERSON], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 14.01.2016 року, на період закінчення навчання дитини але не довше, ніж до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO]. Стосовно стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], суд враховує наступне. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, правовідносини по стягненню аліментів на підставі ст. 199 та ст. 180 СК України є різними (неповнолітня та повнолітня дитина), тому суд задовольняє вимоги позивачки частково. Тому суд, враховуючи вищезазначене, а також матеріальне становища відповідача, те що він є дієздатною та працездатною особою, на його утримані немає інших дітей, непрацездатних батьків, будь-яких зобов'язань за іншими виконавчими документами, вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 14.01.2016 року, та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а з [INFO] по 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Також, суд враховує той факт, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів в такому розмірі. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14.01.2016 року. Судовий збір за розірвання шлюбу у розмірі 551 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Судовий збір за стягнення аліментів у розмірі 551 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь держави. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial