Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 04.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2104. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, з червня 2017 року сторони разом не проживають. Окрім того, відповідач не спілкується з донькою, не надає ніякої допомоги. Позивач сама оплачує усі комунальні платежі та сама займається вихованням дитини, утримує її одягає, годує. Крім школи, донька навчається в музичній школі по класу гобоя. Це дуже дорогий та рідкісний інструмент, а для навчання їй необхідно мати два інструменти. Потрібно ще придбати другий інструмент та придбати новий клапан до старого інструмента, який коштує 200 доларів США. Новий інструмент на даний час коштує мінімум 3000 доларів США. Поїздки на музичні конкурси по Україні та за кордон також платні. Окрім того, ще потрібно оплачувати витрати на проживання, харчування, оплату викладача, концертмейстеру, за проїзд, концертні плаття та взуття. Окрім цього в 2019 році позивач лікувала дочці зуби, вартість лікування складає 4985грн. Субсидію по оплаті комунальних послуг позивач не може оформити через те, що відповідач\~ не надає необхідних для цього документів та довідок. Позивач працює секретарем в Івано-Франківській музичній школі № 2 ім. В.Барвінського вже 28 років, зарплата мінімальна і складає менше 4000грн. на місяць. Відповідач фактично не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки з вересня 2018 року. За наведених обставин просить шлюб розірвати, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишити на проживанні з позивачем, стягувати аліменти в її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду пояснила, що щомісячно витрачає на утримання дитини з урахуванням додаткових витрат близько 5-6 тисяч гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів не визнав, зазначив, що не працює та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.01.2004 року (а.с.6) сторони зареєстрували шлюб 04.12.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 2104. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно довідки № 17 виданої 13.02.2019 року Івано-Франківським музичним училищем ім. Д.Січинського [PERSON] Златослава навчається у VII класі школи педагогічної практики Івано-Франківського музичного училища ім. Д.Січинського (а.с.8). Як вбачається з копії будинкової книги та відомостей, виданих згідно будинкової книги\~\~ 12.10.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] (а.с. 19, 21). Однак, в судовому засіданні встановлено, що за зазначеною адресою проживає позивач разом з донькою. Згідно довідки про доходи, виданої Департаментом культури Івано-Франківської міської ради 15.02.2019 року [PERSON] працює в Департаменті культури Івано-Франківської міської ради, музична школа № 2 ім. В.Барвінського на посаді секретаря, середньомісячна зарплата складає 3945грн. (а.с.22). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивач просила не змінювати на дошлюбне. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. В даному випадку суд не вбачає підстав для визначення місця проживання дитини в судовому порядку, оскільки дитина самостійно обрала своє місце проживання разом з матір`ю та спору між сторонами з даного приводу немає. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182\~ СК України\~ при визначенні\~ розміру\~\~ аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне\~ становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне\~ становище платника аліментів; 3) наявність\~\~ у платника аліментів\~ інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,\~ батьків,\~ дочки, сина;\~ 3-1)\~ наявність\~ рухомого\~ та нерухомого\~ майна,\~ грошових коштів; 3-2)доведені\~ стягувачем\~ аліменти витрати\~ платника аліментів, у тому числі на придбання\~ нерухомого\~ або рухомого\~ майна, сума яких перевищує\~\~ десятикратний\~ розмір\~ прожиткового\~\~ мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~\~ аліментів не доведено\~ джерело походження\~ коштів; 4)\~ інші обставини,\~\~ що мають істотне\~ значення.\~ При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано доказів щодо його матеріального становища. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що не може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2019 рік прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON] не працює, інших дітей на утриманні не має. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~ інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісяця, починаючи з 02 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Суд не приймає до уваги доводи позивача про визначення розміру аліментів в сумі 3500 гривень, оскільки обґрунтування такої суми полягає у понесенні позивачем додаткових витрат на утримання дитини, які підлягають стягненню відповідно до норм ст. 185 СК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору та з відповідача на користь держави слід стягнути 768 гривень 40 копійок за вимогу про стягнення аліментів. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial