Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2001 р.н., в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Також, в позовній заяві зазначено, що відповідач працездатний, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Власних коштів не вистачає на утримання дитини. Ухвалою суду від 09.04.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано строк відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~\~відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позові адресу. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну\~заяву не надав. У відповідності до\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 30.11.2018 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають дитину неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком дитини дійсно є відповідач [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст.182 цього Кодексу. Як встановлено судом, місце роботи відповідача [PERSON] невідоме. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини та той факт, що місце роботи та дохід відповідача невідомі, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved