Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до Мар'їнського районного суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею, право власності на житловий будинок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Своє звернення вона обґрунтовує неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.(Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії додана до позовної заяви). У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, у якій вона вказує, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. У судове засідання відповідачі не з'явились, від відповідачів надійшли заяви в яких зазначено, що проти задоволення позовних вимог вони не заперечують та просять розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши надані позивачем докази, матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У той же час відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, про що свідчать заяви . [INFO] року помер [PERSON], про що 19.01.2000 року виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 02, відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER]. Після смертіСолопко [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку А-1 з прибудовою а-1 та ганком ак (загальна площа будинку - 64,5 кв.м, житлова площа - 30,2 кв.м) та госпбудівель: сарай В-1, гараж Г-1, сарай Р-1, погріб п-1 вбиральня Д-1, колодязь к, літній душ Л-1, паркан №2, за адресою: [ADDRESS], що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності , виданого Катеринівською сільською радою 23 грудня 1992 в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст.529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року були, дружина [PERSON], померла [INFO] року, доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON], фактично прийняла спадщину, однак не оформила її належним чином. [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], були спадкоємцями, першої черги за законом після смерті [PERSON] померлої, [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст.1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. У відповідності до вимог ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. З огляду на вимоги ст.392 Цивільного кодексу України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Аналізуючи викладене , беручи до уваги надані докази, та викладені обставини суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved