Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 13 листопада 2008 року вони з уже померлим чоловіком [PERSON] та відповідачем уклали договори довічного утримання. Згідно договору нею разом з чоловіком відповідачу була надана земельна ділянка розміром ,01096га за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Комінтерну,будинок №3, яка належала їм на підставі Державного Акту про право власності на земельну ділянку, та на підставі договору про поділ спільного майна подружжя, посвідченого нотаріально 19.09.2008 року. Відповідач [PERSON] брав на себе зобовязання здійснювати за нею та за чоловіком догляд (утримання), в тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну в грошовому еквіваленті 500 грн. (тобто по 250 грн. на кожного). Крім того, із нею та з померлим чоловіком відповідач в той же день уклав окремі договори довічного утримання згідно яких вони передали йому власність житловий будинок з надвірними будівлями (кожний свою частину) за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Комінтерну, будинок №3, який належав їм на підставі договору про поділ спільного майна подружжя, посвідченого нотаріально від 19.09.2008 року. Згідно договору із нею відповідач брав на себе зобовязання довічно утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи, і медичну, має грошовий еквівалент 250 грн. Крім того, відповідач був зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги. З моменту укладання договору до цього часу відповідач ніколи свої зобовязання відповідно до умов договору не виконував належними чином. Внаслідок переживань за такий обман, з ними людьми похилого віку її чоловік помер. Вона залишилася на самоті. Ніякого забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи медичну немає. Навпаки, відповідач з дружиною взагалі намагається скоротити їй віку, тобто просто знищити. До неї застосовували фізичну силу, били з приводу чого вона зверталася до міліції. Наслідки її звернення до міліції зараз їй невідомі. Вона погано ходить з палицею та майже нічого не бачить. Позивач просить розірвати договір довічного утримання укладений мною [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 2008 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1096 га, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Комінтерна, 3, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі 1-2543. Розірвати договір довічного утримання укладений мною [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 2008 року про передачу у власність [PERSON] 34 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Комінтерна, 3 та посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської нотаріальної контори Київської області [PERSON] 13.11.2008 року. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.У послідуючому позивач двічі у судове засідання не з»явилась,про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином,у зв»язку з чим суд закінчив розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у позові відмовити. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечити відчужувана утриманням та (або) доглядом. В силу ст..748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до ст.344 цього Кодекса. Згідно ч.3, ч.4 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувана, не підлягають поверненню. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спільного майна подружжя, який було нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1-2142 (а.с.5). 13 листопада 2008 року позивачка та відповідач уклали договір довічного утримання, відповідно до якого остання передала у власність набувача належну їй на праві власності 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою смт. Ворзель, вул. Комінтерну, 3, а відповідач взяв на себе зобовязання довічно утримувати (доглядати) її. Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами у розмірі 250 гривень на місяць, які будуть надаватися Відчужувану щомісячно до 10 числа поточного місяця, а також зберігати в його безкоштовному довічному користуванні всю вищевказану частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель.(а.с.6) 13 листопада 2008 року аналогічний договір довічного утримання було укладено також між відповідачем та її чоловіком [PERSON], який передав відповідачу [PERSON] належну йому на праві власності 1/2 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою смт. Ворзель, вул. Комінтерну, 3, а відповідач взяв на себе зобовязання довічно його утримувати (доглядати). Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами у розмірі 250 гривень на місяць, які будуть надаватися Відчужувану щомісячно до 10 числа поточного місяця, а також зберігати в його безкоштовному довічному користуванні всю вищевказану частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель (а.см.7). За умовами договорів набувач майна також повинен був сплачувати комунальні послуги в терміни, встановлено договорами про надання таких послуг . Договори нотаріально посвідчено та внесено в реєстри. Крім того,було встановлено,що 13 листопада 2008 року між [PERSON], її чоловіком [PERSON] з однієї сторони і [PERSON], з другої сторони, було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №1-2543 відповідно до умов якого вона зі своїм чоловіком передали у власність відповідачу належну їм на праві особистої власності в рівних частинах земельну ділянку площею 0,1096 га. (кадастровий номер 3210945600:01:076:0042), що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Комінтерну, 3. В свою чергу, відповідач взяв на себе зобов'язання довічно утримувати (доглядати) її та [PERSON] Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами у розмірі 500 гривень на місяць, які будуть надаватися відчужувачам щомісячно до 10 числа поточного місяця, а також зберігати в їх безкоштовному довічному користуванні всю вищевказану земельну ділянку (а.с.7-8) 14 травня 2008 року [PERSON] оформила «ПАСПОРТ до « Договору довічного утримання», в якому визначено відносини між набувачем і власником 14 частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки. Зокрема, у даному паспорті відчужувач [PERSON] вказала свої анкетні дані, причини в потребі укласти договір, параметри житлового будинку, прописані особи, побажання відчужувана, а також - що їй відомо правові наслідки підписання договору довічного утримання (перестає бути власником), що оплата послуг «доглядальника» здійснюється з суми рентних платежів або з суми одноразового платежу за рахунок відчужувана, що вона бере на себе зобовязання після підписання договору довічного утримання не реєструвати нікого в житловий будинок (своїх дітей, родичів, інших осіб, побажання щодо ритуального обряду, зазначила, що з кандидатурою набувача - [PERSON] ознайомлена та дає згоду на підписання з ним договору довічного утримання. Під кожним з розділів [PERSON] поставила особистий підпис ( а.с.23-24). На даний час [PERSON] помер . Як видно з матеріалів справи [PERSON] 13 листопада 2013 року отримали від [PERSON] грошові кошти у суммі 20000 грн. в рахунок одноразової виплати за договорами довічного утримання №1-2537, 1-2543, що підтверджується її особистою розпискою (а.с.22). Також,у судовому засіданні було встановлено,що позивач у 2014р зверталась до суду із позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання.Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.03.2014 р позивачу у позові було відмовлено.Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16.06.2014р рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.03.2016р залишено без змін. Позивач не надала до суду жодного доказу на підтвердження тих фактів,що відповідач по справі після 2014р,а саме після розгляду справи судом, не виконує умови договорів довічного утримання від 13.11.2008р,які були укладені між позивачем та відповідачем.Позивач у судовому засіданні підтвердила той факт,що вона отримує щомісячно від відповідача грошові кошти.Дані обставини підтверджуються у судовому засіданні копіями фіскальних чеків(а.с.20-21),відповідно до яких відповідач щомісячно пересилає позивачу по 510-538гр.Також,у судовому засіданні встановлено,що відповідач сплачує комунальні послуги,що було встановлено оглянутими у судовому засіданні книжками по оплаті комунальних послуг. Щодо протиправних дій відповідача стосовно позивачки,на які посилається позивачка у своїй позовній заяві,то з даного приводу в матеріалах справи відсутні будь-які докази. Враховуючи викладене,суд вважає позов [PERSON]А безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст. 755,756 ЦК України ,

Outcome: dismissed