Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 30.01.2015 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 90. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від спільного проживання з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали суперечки і сварки, часто вони не могли прийти до згоди по багатьом питанням сімейного життя, відповідач сім`ю матеріально не забезпечує, зловживає спиртними напоями, не бажає зберегти шлюб. Шлюбні відносини вони не підтримують понад три місяці. Позивач зазначає, що шлюб існує формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, спір про поділ майна відсутній. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 25.09.2020 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У\~наданий в\~ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2015 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 90 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.1), які просить стягнути з відповідача. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved