Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із позовом про визнання права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO]. Підтримуючи в судовому засіданні позов , позивач пояснює, що зазначений будинок належав їх батькам , після смерті яких в будинку проживав її брат [PERSON] з дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. Брат зловживав алкогольними напоями в зв'язку з чим дружина розірвала їх шлюб та разом з сином пішла з цього будинку в 1991 році, після чого створила нову сім'ю і її другий чоловік , за згодою брата , усиновив його сина. В зв'язку з цим позивач вважає, що колишня дружина та син брата втратили зв'язок зі спадкодавцем та спадковим майном. В той же час вона , як спадкоємець за законом після смерті брата, своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Кілійського р-ну надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву про згоду з позовом та розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача , дослідивши надані докази та розглянувши позовну заяву в межах позовних вимог , суд вважає позови такими , що підлягають частковому задоволенню. Згідно матеріалів технічної інвентаризації технічного паспорту , виданого Кілійським МБТІ та РОН , по [ADDRESS] є житловий будинок , право власності на який не зареєстровано. Згідно даних по господарської книги № 7, особового рахунку [NUMBER] за 1991 - 1995 роки , будинок по [ADDRESS] , відносився до колгоспних дворів, до складу якого входили : - станом на 01.01.1989 року : [PERSON], 1931 року народження, голову двору, яка померла в квітні 1990 року , [PERSON] , 1960 року народження , помер в 2013 році, син голови двору, [PERSON] , 1966 року народження , невістка. - станом на 16 квітня 1991 року : [PERSON], 1960 року народження, помер в 2013 році, голова колгоспного двору являвся членом колгоспу «Україна» , [PERSON], 1966 року народження , дружина, яка проживала в цьому будинку з 1988 року по 1994 роки , [PERSON], [INFO], син , який проживав в цьому будинку від дня народження до 1994 року. Майнові правовідносини членів колишнього колгоспного двору були врегульовані нормами ЦК УРСР (1963 р.) Згідно ч.1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності (ст. 112 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір часток члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Судом встановлено , що [PERSON] та [PERSON] раніше не виділялися їх частки в спільному майні колгоспного двору відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦК УРСР , їх частки не зменшувались , а також в їх виділенні не відмовлялося відповідно до ч.3 ст. 123 ЦК УРСР. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не були визнані такими, що втратили право на частку в майні колгоспного двору на підставі ст. 126 ЦК УРСР. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 20 від 22.12.1995 року, положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини , які виникли після введення в дію цього Закону ( за 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше , застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : а) право власності на майно , яке належало колгоспному двору , і збереглося після припинення його існування , мають ті члени , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовується з 1 липня 1990 року. Таким чином встановлено, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] мали в рівних частках, тобто по 1/3 частки, голова двору [PERSON], який помер [INFO], його дружина [PERSON] та їх син [PERSON], які станом на 16.04.1991 року являлися членами колгоспного двору. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з належної йому 1/3 частки житлового будинку. Спадкоємець першої черги - син [PERSON] в силу ч.1 ст. 1269 ЦК України є таким, що не прийняв спадщину. Згідно свідоцтв про народження , свідоцтва про укладення шлюбу, позивач [PERSON] є сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , тобто відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги. Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведено спадкову справу. Видача позивачу свідоцтва про право на спадщину неможлива в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок. Таким чином встановлено, що позивач , яка є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , але отримати свідоцтво про право на спадщину не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів , тобто встановлена підстави для визнання її право на 1/3 частку житлового будинку в порядку спадкування.

Outcome: partial