Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить встановити факт проживання її однією сім'єю з [PERSON] та [PERSON] в період з 18.07.1997 року по 18.01.2011 року. В обґрунтування позовної вимоги посилається на те, що [PERSON] і [PERSON] є батьками відповідача. З 18.07.1997 року, після укладення шлюбу з [PERSON], вони проживали разом з його батьками однією сім'єю в будинку, що знаходиться в [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. У вказаному будинку вона продовжує проживати і на даний час. Проживаючи більше п'яти років однією сім'єю разом із [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] вона набула право на спадкування їх майна, як спадкоємець четвертої черги. Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] та [PERSON] є необхідним для звернення до суду з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування та оформлення спадкових прав. В судовому засіданні, позивач пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві уточнила вимоги пояснивши, що [PERSON] померла [INFO], а тому з нею, однією сім'єю вона проживала лише до смерті останньої, а з [PERSON] проживала до [INFO], тобто до його смерті. В зв'язку в цим просила встановити факт проживання її однією сім'єю з [PERSON] та [PERSON] в період з 18.07.1997 року по 14.07.2009 року, а з 14.07.2009 року по [INFO] проживання однією сім'єю з [PERSON]. Представник позивача підтримав позицію довірителя та пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі вказавши, що дійсно з моменту укладення шлюбу проживав з позивачем однією сім'єю разом із своїми батьками в будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та належав останнім. Поряд з цим він пояснив, що незважаючи на те, що вони з позивачем проживали в одному будинку з його батьками, однією сім'єю вони не були, мали окремі бюджети, вели окреме господарство. Також відповідач наголосив, що з 25.10.2002 року позивач знялась з реєстрації у вищевказаному будинку та періодично проживала в іншому невідомому для нього місці. Представник відповідача підтримала позицію довірителя, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача їх представників, показання свідків та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Аналізуючи наведену норму суд вважає, що від встановлення факту проживання позивача однією сім'єю, не менше як п'ять років, із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON], до часу їх смерті, залежить виникнення її права на спадкування майна останніх, а відповідно даний факт, що має юридичне значення підлягає встановленню в судовому порядку. Сторонами визнано і в силу вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню та обставина, що позивач 18.07.1997 року, після укладення шлюбу з відповідачем, який є сином [PERSON] і [PERSON], вселилась до будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де проживали останні. Відповідно до показань [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитаними в судовому засіданні в якості свідків, після укладення шлюбу позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] разом із батьками останнього до їх смерті. Позивач продовжує проживати у вказаному будинку на даний час. Вони проживали, як одна сім'я, спільно вели господарство, позивач доглядала за батьками відповідача до їх смерті. [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] та [INFO] відповідно, що підтверджено свідоцтвами про смерть, серія [NUMBER] та серія [NUMBER] від 26.07.2013 року. Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки - складають сім'ю. Враховуючи, що [PERSON] перебуваючи у шлюбі з [PERSON], з 18.07.1997 року постійно проживала, вела спільне господарство з [PERSON] та [PERSON], а після смерті [PERSON] продовжувала проживати спільно з [PERSON], до його смерті, в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що вказані особи були пов'язанні спільним побутом і мали взаємні права та обов'язки, а відповідно проживали у вказаний період однією сім'єю. За таких обставин суд вважає, що факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] проживала в період з 18.07.1997 року по 14.07.2009 року однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON], а з 14.07.2009 року по 18.01.2011 року проживала однією сім`єю з [PERSON] доведений, а відповідно позов підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні та документально підтвердженні судові витрати. На підставі ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України,

Outcome: approved