Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому посилаючись ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, просить відповідача позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, посилаючись на відсутність піклування про дитину з боку батька після розірвання шлюбу, відсутність намірів відповідача навіть зустрітись із дитиною, незважаючи на рішення органу опіки та піклування, нерегулярну сплату аліментів та навмисне заниження рівня доходів для ухилення від надання допомоги дитині, постійне проживання дитини із нею та неможливість виїхати із дитиною на відпочинок, знущання з боку відповідача до дитини, через що навіть у дитини був нервовий зрив, коли він сказав сину що він чужий, позбавивши їх з дитиною житла він не віддав навіть дитячі речі, відповідач шантажує її дитиною у своїх корисливих інтересах, погрожує, не піклується про розвиток дитини. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на аналогічні обставини, ухилення батька від виховання дитини та психологічне жорстоке ставлення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, подав письмові заперечення на позов, в яких заперечив доводи позову, вважав позов необгрунтованим. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позову, невиконання позивачем рішення органу опіки щодо побачень дитини із батьком, складнощі спілкування через проживання дитини в іншій області, відсутність вини відповідача, сплату ним заборгованості по аліментам. Представник третьої особи органу опіки та піклування Комсомольської районної ради у м.Херсоні в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час і місце слухання справи належно повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень не подав, надіслав суду висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник служби у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області Хребет С.І. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на те, тричі комісія їздила за адресою реєстрації відповідача, однак перевірити житлово-побутові умови не вдалося, оскільки відповідача там не було. Прокурор Козленко А.С. підтримала позов, посилаючись на відсутність піклування про дитину з боку відповідача, ухилення від виконання обов'язків. Свідок [PERSON], будучи сестрою позивача, в судовому засіданні показала, що відповідач два роки не бачився із дитиною, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не знає дня її народження, батьком дитина називає діда, одного разу відповідач сказав сину, що той не його дитина, після чого у дитини була істерика, лікували нервовий зрив. Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача, часто буває у неї в гостях, півтора роки приймає участь у складенні актів про те, що відповідач не займається вихованням дитини, відповідача бачила тільки на фотознімках. Свідок [PERSON] показала, що є хрещеною позивача, яка постійно займається дитиною, відповідач не приймає в цьому будь-якої участі, відповідач не приїздив навіть на день народження дитини, були випадки, коли кричав на дитину. Свідок [PERSON] показала, що підписувала акти про те, що відповідач не займається вихованням дитини, оскільки це робить тільки позивач, дитина називає діда батьком. Свідок [PERSON], будучи матір'ю позивача, показала, що через важкі пологи необхідно було лікувати дитину, але відповідач відмовлявся це робити, посилаючись на певні переконання, коли дитина не давала йому спати він дуже обурювався і кричав на дитину, у дитини є спадкова хвороба від відповідача, з січня 2012 року він не бачив дитину і не приймав ніякої участі у її вихованні, обдурював дитину, обіцяючи приїхати і подарувати іграшки, але цього не робив, через що дитина нервувала, одного разу сказав дитині що вона йому чужа, після чого була істерика, дитина плакала і кусалась, лікували її у невропатолога, який порадив не спілкуватись дитині із батьком, позбавив дитину житла шляхом обману, погрожував та натякав на можливу смерть дитини, батьком дитина називає діда, у встановлений йому органом опіки час він жодного разу не з'явився до дитини, ухиляється від сплати аліментів. Вислухавши позивача, представників сторін та третьої особи, прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 16.11.2012 року, що підтверджується рішеннями судів, паспортами. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина відповідача проживає разом із позивачем [PERSON], яка утримує і виховує її, що підтверджується актом обстеження умов проживання, листом служби у справах дітей, показами свідків, іншими наявними у справі доказами. Дитина має захворювання та потребує домашнього догляду, який здійснює позивач [PERSON], що підтверджується медичною документацією, наказами. Відповідач звертався до міліції, служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровського району м.Херсона із заявами про перешкоджання позивачем зустрічам із сином, що підтверджується заявами, поясненнями. При наданні правової оцінки запереченням відповідача суд враховує, що ці докази не містять достатньо об'єктивних фактів про неможливість виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, викладені в заявах обставини лише формально вказують на спроби відповідача спілкуватись із дитиною, однак не є переконливими зважаючи на сукупність інших доказів по справі, які свідчать про ухилення відповідача від спілкування із дитиною та участі в її вихованні. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 79 від 11.05.2012 року було надано [PERSON] право на спілкування з малолітнім сином кожної 2 та 4 неділі місяця з 11-00 год. до 13-00 год., однак це право він не використовував, що підтверджується витягом із рішення, актами, заявами, листами органу опіки та піклування, показами свідків. Відповідач не займається вихованням дитини, не спілкується із нею, не проживає з дитиною близько 2 років, що підтверджується довідкою Херсонського державного будинку художньої творчості, актами, показами свідків. За рішенням суду із відповідача стягуються аліменти та додаткові витрати на дитину, однак добровільно ці рішення ним не виконуються в межах примусового виконання державним виконавцем здійснювались заходи для виплати заборгованості по аліментам, яка виникла із вини відповідача, хоч він є засновником ТОВ «Укрспецмонтажінвест» та має достатній рівень доходу для утримання дитини, що підтверджується рішеннями судів, витягом із реєстру, довідкою про доходи, довідками про заборгованість по аліментам, фотознімками, довідками ДПС України, МВС України, квитанціями. Частинами 5,6 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 04.08.2014 року виконавчим комітетом Комсомольської районної у м.Херсона ради було виготовлено висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який вмотивовано лише проживанням [PERSON] за межами Комсомольського району м.Херсона, його неявкою до органу опіки та піклування та телефонну розмову із відповідачем, в ході якої він повідомив представнику органу опіки та піклування про сплату аліментів. Суд не погоджується із вказаним висновком, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей про вжиття органом опіки та піклування заходів для обстеження умов проживання дитини, батьків, прийняття до уваги документів, які стосуються справи, вмотивування неприйняття до уваги наданих доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, зокрема і рішення органу опіки і піклування щодо права на спілкування з малолітнім сином. При цьому посилання не неперевірене органом опіки та піклування посилання на сплату аліментів як єдиний вияв виконання батьківських обов'язків суд вважає недостатнім для подібного висновку, оскільки в силу ст.166 СК України обов'язок щодо утримання дитини зберігається навіть за особами, які позбавлені батьківських прав. Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, тому суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно дитини. Доводи про жорстоке ставлення відповідача до дитини не знайшли об'єктивного підтвердження під час судового розгляду. Посилання представника відповідача не неможливість позбавлення батьківських прав із підстав, визначених позовом до настання повноліття дитини суд не приймає до уваги, оскільки вони не узгоджуються із дійсним змістом ст.164 СК України. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач від участі в судовому засіданні ухилився, його представник в судовому засіданні не зміг обґрунтовано спростувати доводи позову, надані позивачем докази та покази свідків, тому суд покладає їх в основу рішення, заперечення проти позову не підтверджуються належними і допустимими доказами, є непереконливими, при цьому доводи позову підтверджуються належними і допустимими доказами, ґрунтуються на законі. Таким чином, вирішуючи спір на засадах диспозитивності і змагальності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі відповідного рішення суду. Відомості про позбавлення батьківських прав слід внести до відповідного державного реєстру. Судові витрати слід стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved