Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить Визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування кімнатою житловою площею 13,8 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. Зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник Харківської міської ради [PERSON] з» явився позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення по справі , наданий позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі Відповідачка повторно до суду не з'явилась , хоча була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, вислухавши поясненні представника Позивача, судом встановлено наступне. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу. Згідно зі ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені даною нормою, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. ЗО Житлового кодексу УРСР відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду тощо. Відповідно до рішення 26 сесії Харківської міської ради 2 скликання від 25.12.1997 року «Про комунальну власність [ADDRESS] в м. Харкові відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Згідно зі ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. З метою реалізації громадянами гарантованого Конституцією України права на житло, комплексного регулювання відносин по забезпеченню громадян, які проживають в місті Харкові, житловими приміщеннями, у тому числі тих, які потребують соціального захисту, здійснення громадського контролю та гласності при встановленні черговості на отримання житлової площі, її розподілу, належного обліку звільненого житла та укріплення законності в галузі житлових відносин рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09 затверджено «Тимчасове положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові». Питання пов'язані з обліком та розподілом ізольованих житлових приміщень, у тому числі з частковими комунальними зручностями, вирішуються Харківською міською радою та її виконавчим комітетом відповідно до діючого законодавства України. Таким чином, саме Харківська міська рада, як власник житлового будинку по вул. Старошишківській, 12 у м. Харкові, має всі необхідні підстави для подання даної позовної заяви. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.07.2007 року № 188 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», житл'овий фонд був переданий з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста Харкова в господарське відання КП «Жилкомсервіс»*. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судовому розгляду підлягають спори, зокрема, про втрату права на жиле приміщення. За даними КП «Жилкомсервіс» у кімнаті, житловою площею 13,8 кв.м., трикімнатної неприватизованої комунальної квартири [ADDRESS], зареєстрована за місцем проживання [PERSON], [INFO]. Заборгованість за оплату квартирної плати станом на 01.10.2013 року складає 424,01 грн. Відповідно до акту КП «Жилкомсервіс» від 13.09.2013 року [PERSON] за вказаною адресою не проживає останні дев'ять років. Згідно з ст. 51 Житлового кодексу Української РСР жиді приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створеної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована за місцем проживання відповідач по справі, але фактично в ній не проживає протягом дев'яти років, тобто понад шість місяців, що унеможливлює вселення до неї інших наймачів у відповідності до діючого житлового законодавства України. Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved