Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON], Знам'янської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельні ділянки. Вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельні ділянки [NUMBER] площею 4,62 га та [NUMBER] площею 5,31 га на території Іванковецької сільської ради Знам'янського району. Позивач на час відкриття спадщина проживала разом із матір'ю, тим самим прийняла спадщину в силу положень ч. 2 ст. 1268 ЦК України. Відповідач [PERSON], її рідна сестра, після смерті матері спадщину не прийняла, проживала окремо, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. На даний час позивач не може оформити спадкові права внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки - державних актів про право власності спадкодавця на землю, які втрачено, внаслідок чого нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, площа земельної ділянки [NUMBER] у державному акті (копії) дорівнює 6,81 га, що не відповідає фактичним розмірам ділянки. Просила суд визнати недійсним та скасувати вказаний державний акт серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 358 від 26.06.2002 року та визнати за нею право власності на обидві земельні ділянки. В ході судового розгляду позивач вимоги уточнила, з огляду на те, що земельна ділянка [NUMBER] фактично складається із двох частин, а саме земельної ділянки площею 4,62 га та земельної ділянки площею 0,60 га. Відтак, розмір площі земельної ділянки [NUMBER] зазначений у розпорядженні голови РДА та державному акті не відповідає дійсним розмірам земельної ділянки. Просила суд зобов'язати РДА внести зміни до розпорядження від 24.05.2002 року № 186-р у частині визначення розміру площі земельної ділянки [NUMBER], визнати недійсним та скасувати відповідний державний акт на цю ділянку, скасувати його державну реєстрацію та визнати за нею право власності на земельні ділянки. Ухвалою суду від 29.05.2015 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Управління держземагенства у Знам'янському районі Кіровоградської області. Ухвалою суду від 09.06.2015 року затверджено мирову угоду між сторонами, за якою за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку [NUMBER], а за [PERSON] - на земельну ділянку [NUMBER], провадження у справі у частині вимог про визнання права власності на земельні ділянки закрито. Сторони у судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, надали заяви, відповідно до яких представник позивача - позов підтримав, представники відповідача [PERSON], третьої особи - позов визнали, а також просили суд розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача РДА - причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 5,31 га та на земельну ділянку [NUMBER] площею 6,81 га, які розташовані на території Іванковецької сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Вказані земельні ділянки належали останній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25.08.2002 року (кадастровий № [NUMBER]) та серії [NUMBER] від 28.06.2002 року (кадастровий № [NUMBER]) відповідно. Обидва державні акти видані на підставі розпорядження голови Знам'янської РДА від 24.05.2002 року № 186-р. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними сестрами і відповідно спадкоємицями першої черги після смерті матері. Позивач прийняла спадщину в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщина проживала разом із матір'ю, відповідач спадщину не прийняла. Постановою державного нотаріуса Знам'янської районної державної нотаріальної контори Гаврилюк П.П. від 21.11.2014 року № 626/02-31 у видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок відсутності у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за законом. Як вже зазначалось вище ухвалою суду від 09.06.2015 року затверджено мирову угоду між сторонами, за якою за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку [NUMBER], а за [PERSON] - на земельну ділянку [NUMBER], провадження у справі у цій частині закрито. На підставі листа Управління держземагенства у Знам'янському районі від 05.06.2015 року судом з'ясовано, що трудовий колектив КСП ім. Шевченка Знам'янського району на підставі рішення загальних зборів від 16.02.1995 року, протокол № 1, вирішив передати у колективну власність землі, що знаходяться у користуванні господарства. На підставі вказаного рішення був виготовлений проект землеустрою щодо роздержавлення земель комунальної власності. Рішенням виконкому Іванковецької сільської ради народних депутатів Знам'янського району від 25.07.1995 року № 38 «Про передачу земель у колективну власність КСП ім. Шевченка» затверджено проект роздержавлення земель із внесеними змінами та передано у колективну власність КСП ім. Шевченка 7018,3 га. Цим же рішенням зобов'язано КСП ім. Шевченка замовити виготовлення державного акту на право власності на землю в інституті землеустрою. 20.12.1995 року на підставі зазначеного рішення виготовлено відповідний державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER]. До державного акту долучено список громадян - членів КСП ім. Шевченка. 24.05.2002 року на підставі цього державного акту та проекту роздержавлення земель колективної власності головою Знам'янської РДА видано розпорядження № 186-р, у додатку до якого допущено технічну помилку у частині площі земельної ділянки та зазначено, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку [NUMBER] площею 4,62 га. Однак, відповідно до схеми поділу земель колективної власності, земельна ділянка [NUMBER] складається з двох частин, земельної ділянки площею 4,62 га та земельної ділянки площею 0,60 га. При цьому, при видачі головою Знам'янської РДА вищевказаного розпорядження, частину земельної ділянки [NUMBER] площею 0,60 га не враховано. Таким чином у судовому засіданні з'ясовано, що земельна ділянка [NUMBER] фактично складається із двох частин, а саме земельної ділянки площею 4,62 га та земельної ділянки площею 0,60 га. Відтак, розмір площі земельної ділянки [NUMBER] зазначений у розпорядженні голови РДА та державному акті не відповідає дійсним розмірам земельної ділянки. Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом способів. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за можливе зобов'язати Знам'янську РДА внести зміни до розпорядження голови РДА від 24.05.2002 року № 186-р у частині площі земельної ділянки [NUMBER], а також визнати недійсним та скасувати відповідний державний акт на право власності на цю ділянку, водночас скасувавши його державну реєстрацію.

Outcome: approved