Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до ЖБК «Молодіжний-12» про визнання дії відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Позивач просить визнати неправомірними дії ЖБК «Молодіжний-12», щодо незаконного підвищення вартості спожитих послуг в частині нарахування витрат ЖБК «Молодіжний-12», мешканцю квартири [ADDRESS] - [PERSON]. Також, просить зобов'язати ЖБК «Молодіжний-12» зробити перерахунок вартості спожитих [PERSON] послуг в частині нарахування витрат ЖБК «Молодіжний-12», зменшивши вартість нарахованих витрат з 5,00 грн. за 1 кв. м. до 0,6 грн. за 1 кв. м Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], який перебуває на балансі ЖБК «Молодіжний-12». На адресу позивача від відповідача почали надходити квитанції про сплату комунальних послуг, в яких додатковий обов'язковий платіж, яким є «витрати ЖБК», був збільшений з 0,6 грн. до 5,00 грн. за 1 кв. м. Зазначені дії відповідача щодо підвищення розміру оплати на витрати ЖБК позивач просила суд визнати неправомірними, оскільки відповідач самостійно всупереч положенням Закону України «Про житлово-комунаьні послуги» нараховує додаткові витрати для квартир, які він обрав на власний розсуд. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, також зазначив про те, що обґрунтування позову та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником [ADDRESS] Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі ЖБК «Молодіжний-12». Відповідно до ст.6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ч. 1ст. 8 Закону України «Про кооперацію»). Згідно ст.15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Згідно ст. 16 вказаного Закону виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Як вбачається з наданої суду копії статуту Кооперативу, складеного на підставах Примірного статуту ЖБК, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, й Житлового кодексу України та прийнятого на загальних зборах членів ЖБК «Молодіжний-12» 04 грудня 1997 року, ЖБК «Молодіжний-12» організований з метою забезпечення житлом членів кооперативу, членів їх сімей шляхом будівництва трьох житлових будинків на 256 квартир за власні кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління будинком . Згідно п. 52 Статуту правління ЖБК є виконавчим органом кооперативу, підзвітним загальним зборам членів кооперативу (зборам уповноважених). Правління кооперативу забезпечує дотримання кооперативом та його членами чинного законодавства з питань діяльності кооперативу. Правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у кількості не менше 3 чоловік строком на два роки. Правління обирає зі свого складу голову та його заступників. Голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) та правління. Згідно наявної в матеріалах справи копії протоколу звітно-виборчих зборів ЖБК «Молодіжний-12» від 12 жовтня 2011 року правління кооперативу обрано в новому складі (п. 3 протоколу, а.с. 25-26). Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року позивач звернулась до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України з проханням допомогти у вирішенні питання, щодо несанкціонованого підняття тарифів на комунальні послуги, в частині протиправного збільшення вартості витрат ЖБК. (а.с. 35) 23 листопада 2012 року позивач звернулась до начальника Голосіївського РУ ГУ МВС України у м. Києві з проханням втрутитися в ситуацію, оскільки вважала, що в діях відповідача містяться ознаки злочину, передбаченого приписами ст. 189 КК України. (а.с. 36) 21 лютого 2013 року прокуратура м. Києва направила скаргу [PERSON] за належністю до прокуратури Голосіївського району м. Києва.(а.с. 38) 01 березня 2013 року листом, за вих. № 38-4680-13, прокуратура Голосіївського району м. Києва повідомила, що з метою проведення перевірки в межах компетенції, направила звернення [PERSON] до Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації. (а.с. 39) З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2014 року ЖБК «Молодіжний-12» надано відповідь на адвокатський запит представника позивача, в якій зазначено про те, що збільшення «Витрат ЖБК» стосується лише власників квартир, які здають останні в оренду для суборенди під готельні номери, які заселяються на оду, дві доби через посередництво п. [PERSON](а.с. 54). 15 березня 2013 року Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація надіслала лист за вих. №06-Г-423, в якому було вказано, що виходячи з положень чинного законодавства тарифи на житлово-комунальні послуги можуть встановлюватися органами місцевого самоврядування та органами державної влади. З керівництвом ЖБК «Молодіжний-12» була проведена роз'яснювальна робота в процесі якої було запропоновано скасувати п. 4 протоколу №9 від 14.03.2012 року та в подальшому не приймати рішення, які суперечать чинному законодавству, зокрема постанові КМУ №869 від 01.06.2011 року «Про порядок формування тарифів на утримання будинків та обслуговування при будинкових територій» (а.с. 40) Звернувшись до суду, позивач вказав на неправомірність вказаних дій ЖБК через відсутність правового обґрунтування такого підвищення та здійснення останнього з перевищенням повноважень правлінням ЖБК «Молодіжний-12», визначених статутом кооперативу. Так, згідно ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Згідно ч. 1 ст. 25 зазначеного Закону дохід кооперативу формується з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних і прирівняних до них витрат та витрат на оплату праці найманих працівників. Згідно п. 22 Статуту ЖБК «Молодіжний-12» кошти ЖБК складаються з вступних внесків; пайових внесків; внесків на проведення капітального ремонту жилого будинку; внесків на експлуатацію жилого будинку та утримання прибудинкової території; інших надходжень. Внески на технічне обслуговування будинку і санітарне обслуговування допоміжних приміщень та прибудинкових територій проводяться в розмірах необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, пропорційно загальній площі квартир, займаємих власниками (п. 25 Статуту). За рішенням загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу можуть бути створені спеціальні фонди для цілей, відповідаючих задачам кооперативу (на благоустрій територій, культурно-виховну та спортивно-оздоровчу роботу серед членів та їх сімей, преміювання членів правління, ревізійної комісії та інших членів кооперативу) (п. 26 Статуту). Згідно п. 49 Статуту органами управління житлово-будівельного кооперативу є загальні збори членів кооперативу (збори уповноважених) та правління кооперативу. Загальні збори житлово-будівельного кооперативу є вищим органом кооперативу та, зокрема, приймають рішення про створення спеціальних фондів, встановлюють розміри та строк внесення членами кооперативу внесків у ці фонди, а також порядок їх витрат. Відповідно до п. 53 Статуту правління житлово-будівельного кооперативу, зокрема, забезпечує виконання кооперативом та його членами законодавства України, рішень та розпоряджень Київської міської державної адміністрації з питань діяльності кооперативу та Статуту кооперативу. Отже, аналіз зазначеного дає суду підстави для висновку про те, що «Витрати ЖБК» в даному випадку не є тарифами в розумінні положень постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», на яку посилався позивач при зверненні до суду, а тому приймає до уваги заперечення сторони відповідача з даного приводу, однак, вважає, що перелік «Витрат ЖБК» встановлюється загальними зборами, які мають бути розраховані на певний період з калькуляційною одиницею 1 кв. м, оскільки ЖБК не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому ЖБК не може мати тарифів, тим більше узгоджувати внески на утримання будинків та прибудинкових територій з ким-небудь, крім загальних зборів своїх членів. Тому суд не приймає до уваги тверджень представника відповідача про те, що оскільки п. 49 Статуту не відносить до виключної компетенції загальних зборів повноваження щодо зміни розміру витрат ЖБК, то відповідно до п.п. 18 п. 53 Статуту це питання має вирішувати правління кооперативу. 20 червня 2012 року позивач звернулась з заявою до відповідача з проханням надати рішення кооперативу, на підставі якого, як стверджує відповідач, була збільшена комунальна плата. (а.с. 29) У відповідь на цю заяву, відповідач надав відповідь в якій було вказано, про необхідність надати договір оренди, довідку з податкової. По суті заданого питання, а саме на якій правовій підставі була збільшена комунальна плата, відповіді не надійшло (а.с. 30). Проте, як вбачається з матеріалів справи, правлінням ЖБК «Молодіжний-12» було проведено підняття тарифів «Витрат ЖБК» без посилання на рішення загальних зборів ЖБК на підставі ст. 137 ЖК України, ст. 8 Закону України «Про кооперацію», п. 25 статуту ЖБК «Молодіжний-12», затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, з огляду на факт того, що квартири будинку [ADDRESS] використовуються в комерційних цілях (здаються в оренду мешканцям під офіс чи готель), а обслуговування будинку коштує значних фінансових витрат. Однак, судом встановлено,що факт використання квартир в комерційних цілях ЖБК «Молодіжний-12» в розрізі положень ст. ст. 57-60 ЦПК України не доведено, порядком витребовування доказів, визначеному ст. 137 ЦПК України, останній не скористався. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на обґрунтування підвищення вартості спожитих послуг. Тому, суд приходить до висновку про те, що вказані дії ЖБК «Молодіжний-12» є неправомірними, права позивача - порушеними, через що підлягають захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved