Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, в якому зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Сумісне господарство та проживання з відповідачем не ведеться. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Матеріальну допомогу відповідач на її утримання не надає, тому просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення сином трьох років. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не надала заперечень проти заочного вирішення справи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру та акту від 02 лютого 2021 року позивач разом із дитиною [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Із довідки Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління ПП в Дніпропетровській області від 03 лютого 2021 року позивач працює на посаді інспектора патрульної поліції та з 05 вересня 2019 року по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач знаходиться на обліку в Інгулецькому управлінні праці та соціального захисту населення м. Кривий Ріг та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини на сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Управління від 02 лютого 2021 року. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обов`язків чоловіка утримувати свою дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Опікування дитиною певною мірою обмежує можливості працевлаштування особи. Втім, потреба в матеріальній допомозі того з подружжя, хто опікується дитиною, не є вирішальною для існування права на утримання. Відповідно до закону в даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. Право на утримання виникає і тоді, якщо особа є працездатною. Разом з тим, зазначені обставини, безсумнівно враховуються судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено судом, малолітній син сторін проживає з матір`ю, остання не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходу, окрім державної щомісячної допомоги при народженні дитини, не має. Коштів на утримання позивача відповідач не надає. Подання суду доказів того, що дружина - позивач у справі, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідачем не було надано доказів на підтвердження протилежного, відзиву на позов не подав. Також, суду не надано доказів про наявність на утриманні відповідача інших малолітніх дітей, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дружину. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оскільки дитина проживає з позивачем, спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки відповідач має сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу та розмір аліментів, що просить позивач стягнути на своє утримання значно вплине на матеріальне становище відповідача. У відповідності до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позову. Позов пред`явлено до суду 17 лютого 2021 року, тому саме з цієї дати необхідно присудити аліменти. Також підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial