Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 21.05.2014 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15.01.1996 рок померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказана частка (пай). Після її смерті спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON], який фактично прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав [PERSON], позивачу у справі, яка проживав разом з ним на момент його смерті та прийняла спадщину. Разом з тим отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно вона не може з причини відсутності оригіналу сертифікату на цю земельну частку (пай). Посилаючись на зазначене просила позов задовольнити, судові витрати покласти на неї.\~\~ Позивач в судове засідання не зявилась, справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує. (а.с.35). Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника (а.с.37). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивач є донькою померлого 21.05.2014 [PERSON] та спадкоємцем за складним ним заповітом, посвідченим секретарем виконкому Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області 01.03.2000, зареєстрованого в реєстрі за №8, в якому він все своє майно заповідав [PERSON] - позивачу у справі (а.с.11). 15 січня 1996 року померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована з чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] Спадщину після її смерті прийняв [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном померлої (а.с.7). Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на дату смерті [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із копії сертифікату серії СМ №0231520 вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 3,38 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.9). Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON], який безпосередньо перед смертю своєї дружини [PERSON] проживав разом з нею і є таким, що прийняв спадщину після її смерті, в тому числі на земельну частку (пай), оформила право власності на інше майно батька, однак оформити право власності на вказану земельну частку (пай) не може з причин відсутності правовстановлюючих документів, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування зазаконом, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved