Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її дід [PERSON] був власником будинковолодіння № 76 по вул. Горішна в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 527656 грн. Право власності діда на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Вільшаницької сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті 23.01.1999 р. діда [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON]-А.Д. як спадкоємець за законом першої черги у порядку ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, баба своїх спадкових прав не оформила. 04.01.2012 р. баба позивача [PERSON]-А.Д. склала заповіт, посвідчений секретарем Вільшаницької сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті баби, що настала 11.03.2015 р., позивач прийняла спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак, відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння перешкоджає їй оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. Позивач у підготовче засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що дід позивача [PERSON] був власником будинковолодіння № 76 по вул. Горішна в с. Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області, 1984-1989 років забудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 527656 грн. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Вільшаницької сільської ради, який визнавався в\~якості акту\~органу влади\~(публічного\~акту),\~що підтверджує\~право приватної\~власності.Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Після смерті 23.01.1999 р. діда [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON]-А.Д. як спадкоємець за законом першої черги у порядку ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті 11.03.2015 р. баби [PERSON]-А.Д. позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 04.01.2012 р. секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. Відповідно вимог до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 2638,28 грн. Решту судових витрат слід залишити за позивачем. На підставі наведеного, відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved