Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 17 грудня 2009 року, актовий запис №373. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося. З часу одруження відповідач щопятниці приходив додому у нетверезому стані, принижував позивача, один раз завдав побої в область голови. Внаслідок такої поведінки відповідач став огидним позивачу, остання боїться перебувати з ним в одній квартирі. Неодноразові розмови з відповідачем щодо неприпустимості такої поведінки жодного результату не дали. Оскільки позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, примирення між сторонами неможливе, шлюб носить формальний характер, тому просила позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засіданні не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив шлюб між сторонами розірвати. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ухвалою суду від 05.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.02.2018. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 17 грудня 2009 року, актовий запис №373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №128419 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно з ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд повинен зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з позовної заяви подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим, що визнано і відповідачем у поданій до суду заяві про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, оскільки подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що є законні підстави для задоволення позову. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що заяву про визнання позову подано відповідачем до прийняття судом рішення у справі, при поданні позову позивачем сплачено 640 грн. судового збору на рахунок №31210206700006, (код отримувача 38007620, код банку отримувача 825014), згідно з квитанцією №42 від 01.12.2017 (а.с.1), а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 320 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 320 грн. судового збору.

Outcome: approved