Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за не право на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує наступним. Їй належить право на земельну ділянку площею 2,18га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Тартаківської сільської ради Сокальського району. Оскільки сертифікат на право на вказану земельну ділянку видано сільською радою, а не районною державною адміністрацією, у зв`язку з чим, землевпорядною організацією рекомендовано звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не прибула, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Згідно сертифікату від 24.03.1997р., [PERSON] належить право на земельну частку (пай), загальною площею 2,18га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території с.Тартаків Тартаківської сільської ради Сокальського району. Даний сертифікат видано Тартаківською сільською радою Сокальського району Львівської області. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Листом №29-280-013-7448/2-16 від 27.04.2016р. Державної службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому зазначено, що відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав, суд переконується, що позивачці належить право на земельну частку, однак вона не може реалізувати його з огляду на те, що сертифікат, який посвідчує таке право, виданий сільською радою, а не відповідною районною державною адміністрацією.

Outcome: approved