Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що до березня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], та відповідач перестав приділяти увагу сім'ї та піклуватися про дитину. Після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо. Виховання дитини та її утримання повністю лягло на плечі позивача. Аліменти на дитину відповідач не сплачує. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не проявляє батьківського інтересу не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не утримує та не надає коштів на їх утримання. Просить суд, винести рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Представник Органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надана висновок виконавчого комітету Селидівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] й [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого потворного відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23 березня 2010 року. Із висновку виконавчого комітету Селидівської міської ради від 29.06.2017 року № 02-24/5-658 встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], вихованням та утримання якої не займається та вважають за доцільне позбавити його батьківських прав. За місцем проживання дитини у матері створено належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, оскільки відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносного своєї неповнолітньої дитини та не надає належної матеріальної допомоги на її утримання, не проявляє до неї батьківської турботи. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved