Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку кожного - її та її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири [ADDRESS], рівною та як 1/2 частку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 26.07.1980 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Під час їхнього шлюбу, згідно Свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 20.08.1999 року, ними була набута вказана квартира. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини вона звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що частки співвласників квартири не визначені та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, але також надала письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, позивач та [PERSON] з 26.07.1980 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.12). Згідно Свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 20.08.1999 року, під час шлюбу позивача та [PERSON], позивачем була набута квартира [ADDRESS] (а.с.7). Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем (а.с.7-11). [INFO] [PERSON] помер (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вказаної квартири (а.с.7). З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що частки співвласників квартири не визначені та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду (а.с.14). Виходячи з положень статей 22 та 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Таким чином, судом установлено, що вказана квартира була набута позивачем у період зареєстрованого шлюбу з [PERSON], тому така у відповідності до положень ст.ст. 22, 28 КпШС України є їхньою спільною сумісною власністю і частка кожного з подружжя у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 частки, оскільки судом не знайдено підстав для відступлення від начала рівності часток. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved