Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, за час якого у них народилася спільна дитина. Вказала, що наразі не працює, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні дитину, яку їй важко самостійно утримувати. У звязку з наведеним просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні вимог позивача. В обгрунтування відзиву зазначив, що він у даний час не працює та не має доходів, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу (а.с. 38-40). У судове засідання зявилися позивач, відповідач та представник відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримала свої вимоги. Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2017 року був зареєстрований шлюб сторін (а.с. 2). 27 грудня 2017 року у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] (а.с. 3), яка проживає разом з позивачем (а.с. 7). Позивач працює у ТзОВ ВОГ РИТЕЙЛ на посаді оператора заправних станцій. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2018 року за винятком аліментів становить 6727,68 грн (а.с. 8). Як убачається з трудової книжки відповідача останній не працює з 31 серпня 2015 року (а.с. 42). За відомостями з автоматизованої системи документообігу суду 30 липня 2018 року Житомирським районним судом Житомирської області під час розгляду справи № 278/2042/18 було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2018 року до повноліття [PERSON], [INFO]. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). За змістом ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч.ч. 1-2 ст. 80 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, зважаючи на те, що: відповідач є працездатною особою; на утриманні непрацездатних осіб, крім спільної дитини, не має; тому, на переконання суду, має можливість надавати матеріальну допомогу. Відтак суд вважає за потрібне стягувати з відповідача на утримання позивача аліменти, що буде справедливим, добросовісним та розумним. Однак, зважаючи на те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання спільної дитини сторін в розмірі 1/4 частини його заробітку, суд вважає за потрібне задовольнити вимоги позивача частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У даному випадку позов пред'явлено 11 липня 2018 року (а.с. 14). За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача має бути стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн та витрати на правову допомогу в сумі 200 грн (а.с. 11-13).

Outcome: partial