Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідачів покликаючись на те, що [INFO] року помер її дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на належний йому на праві власності житловий будинок в [ADDRESS]. На день смерті із спадкодавцем в одному будинку без реєстрації проживала позивач із сином, а також відповідач [PERSON], яка являється її мамою та дочкою покійного [PERSON] Оскільки заповіту складено не було, позивач бажає прийняти спадщину за законом так як вступила в управління та володіння спадковим майном. На підставі наведеного просить суд визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування після смерті діда. В судове засідання позивач не прибула, однак суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак суду надано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник відповідача Свитазівської сільської ради в судове засідання не прибув, однак на адресу суду надійшла заява від сільського голови про розгляд справи без їхнього представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно рішення Сокальського райвиконкому від 19.01.1989р. №19 будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить колгоспному двору гр. [PERSON] Як встановлено з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] р. у віці 78 років. Із довідки від 30.06.2017р. №216 видано виконкомом Свитазівської сільської ради Сокальського району встановлено, що у будинку [ADDRESS] проживав до дня смерті і був зареєстрований [PERSON], також з ним постійно проживали: [PERSON] - дочка; [PERSON] - онука; [PERSON] - правнук. Із технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений Червоноградським МБТІ 03.08.2017р. на ім'я [PERSON] встановлено житловий будинок по [ADDRESS] побудований до 1917 року, загальною площею 58,0кв.м. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON] та бажає прийняти будинок із господарськими будівлями і оформити своє право належним чином. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 1261, 1262, 1263, 1264 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають право діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз'яснено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved