Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить виселити [PERSON] із житлового будинку [ADDRESS] . В обгрунтування позову покликається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані та проживають її мати [PERSON] та її брат - [PERSON] . Тривалий час відповідач зловживає алкогольними напоями, в результаті цього регулярно виникають сварки, які згодом переростають у бійки. Неодноразово відповідач наносив тілесні ушкодження їхній матері. Крім цього, змушена переживати за схоронність свого майна, оскільки нею було зафіксовано випадки коли відповідач виносив речі, які належать їй та матері, консервовану продукцію, яка зберігалась на господарці. Також відповідач погрожував спалити даний будинок, шляхом відкриття газу та підпалу, що реально може статися, якщо він матиме доступ до нього. Дані обставини змушували звертатися в Яворівський відділ поліції ГУ НП у Львівській області із відповідними заявами. Відповідач регулярно порушує правила співжиття у будинку, неодноразово висловлювався в її сторону лайкою, не реагує на зауваження, а це в свою чергу робить неможливим подальше його проживання у одному будинку. [PERSON] наніс тілесні ушкоджень її матері [PERSON] , за заявою якої Яворівським РВ ГУМВС України у Львівській області було відкрито кримінальне провадження №12013150350001548 від 27.11.2013 року. В подальшому потерпіла [PERSON] пожаліла сина та провадження було закрито. Однак відповідач не став на шлях виправлення та продовжує зловживати алкоголем, нещодавно довів маму до інсульту, оскільки перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку чим викликав напад. На даний момент мати відійшла від хвороби та потребує спокою, лікування та належного догляду, однак відповідач своїми діями продовжує тероризувати їх. 18 жовтня 2019 року нею було викликано працівників поліції з метою втихомирення відповідача по справі, оскільки він в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство і відверто погрожував спалити будинок разом з ними. Відповідач регулярно порушує правила співжиття у будинку, неодноразово висловлювався в її та матері сторону лайкою, не реагує на зауваження, а це в свою чергу робить неможливим подальше його проживання у її будинку. Враховуючи наведене просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.12.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою суду від 01.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Тимощук О.І. на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] згідно Витягу про реєстрацію прав №32428368 від 10.12.2011 року на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки №441 від 07.03.2014 року, виданої Калинівською сільською радою Яворівського району Львівської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) числиться за [PERSON] . Даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 02.09.2008 року. Відповідно до будинкової книги для прописки громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] , у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з кримінального провадження №12013150350001548, 27.11.2013 року до ЄРДР внесено відомості про те, що невідома особа 26.11.2013 року близько 19 год перебуваючи в будинку [PERSON] , що в с. Калинівка Яворівського району Львівської області, безпричинно вчинила конфлікт із [PERSON] під час якого спричинила останній тілесні ушкодження. Згідно відповіді Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області №10620/11/53 від 04.11.2019 року, відносно [PERSON] , [INFO] , працівниками Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області 18.10.2019 року винесено постанови серії ГАА 770449 за ч. 1 ст. 175 КУпАП, серії ГАА 770450 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження. Окрім цього, 18.10.2019 року було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та скеровано в Яворівський районний суд Львівської області для прийняття рішення по суті. Відповідно до протоколу серії АА №908775 від 18.10.2019 року, [PERSON] 13.10.2019 року близько 17 год за місцем свого проживання, а саме в будинку [ADDRESS] , вчинив відносно своєї сестри [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її стороні нецензурною лайкою. Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №770449 від 18.10.2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №770450 від 18.10.2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, зокрема, його дружина, діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Підстави виселення членів сім`ї (колишніх членів сім`ї) власника будинку передбачені ст.157 ЖК України та ч.1 ст.116 ЖК України. За ст.157 ЖК України членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Частиною 1 ст.116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого житлового приміщення. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19). Судом встановлено, що між сторонами по справі існують неприязні стосунки, відповідач [PERSON] порушує правила співжиття, виносить з будинку речі, які належать позивачу та її матері, проживання відповідача у будинку, що належить позивачу позбавляє її права на розпорядження таким майном згідно вимог ст. 317 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких обставин та доказів, суд, враховуючи інтереси власника житла, принцип розумності та справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відтак, відповідача [PERSON] слід виселити із вищевказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved