Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнень остаточно просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 972000грн., в якості штрафу, а також збитки в розмірі 32500грн, посилаючись на порушення умов попереднього,щодо відчуження в майбутньому нерухомого майна: житлового будинку [ADDRESS] та завдання збитків за продаж кухонного гарнітуру. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона позовні вимоги в частині стягнення збитків за безпідставне використання майна в сумі 491173,48грн., залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали просили відмовити в їх задоволенні. Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи судом встановлене наступне. [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 18.09.2008 року за №5382 набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] 15.01.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений поперед договір, за умовами якого сторони домовилися щодо укладення в майбутньому до 31.12.2010 року договору купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася продати, а [PERSON] придбати житловий будинок [ADDRESS] за 2 454 000,00 грн., що еквівалентно 330 000,00 доларів США. При цьому сторони погодили наступний порядок розрахунків: при підписанні посвідченні попереднього договору покупець сплачує суму авансу в розмірі 654400 грн.. що є еквівалентно 80000 дол. США, а решту 1799600 грн., що є еквівалентно 220000 дол. США,. 31.12.2012 року. Пунктом 2.2 вказаного договору передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань, передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі авансу ; протягом 2 днів після 31.12.2012 року. Аналогічна відповідальність передбачена для продавця у разі порушення саме ним своїх зобов'язань і п. 2.5. договору, яким також встановлено обов'язок вказаної сторони повернути в такому випадку суму авансу. Сторонами не заперечувалося в судовому засіданні, що укладення основного договору купівлі-продажу не відбулося у визначений попереднім договором строк. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 3 грудня 2013року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення грошових коштів позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на користь позивача аванс за вказаним попереднім договором в сумі 654400,00грн. В задоволенні решти позовних вимог, а саме стягнення штрафу в розмірі 654400,00грн. за не невиконання продавцем умов попереднього договору та грошових коштів сплачених в якості погашення кредитної заборгованості відповідачки [PERSON] в сумі 573600,00грн. відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 березня 2014року вказане рішення залишено без змін, при цьому в обґрунтуванні висновків щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 654400,00грн., колегія суддів погодилася з висновками суду про те, що позивачка не виконала зазначене зобов'язання в обсязі та строки визначені договором, у тому числі, й у спосіб передбачений ст. 537 ЦК України, зазначивши, що саме з вини [PERSON] не відбулося укладення основного договору. Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 627 ЦК України вказано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч.ч. 1,2,3 ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Ч.ч 1,2 ст 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. На думку суду, враховуючи що попередніми судами встановлено винуватість дій [PERSON] щодо не укладення основного договору, а сторони домовилися за умовами дійсного на момент розгляду справи, нотаріально посвідченого, попереднього договору про застосування штрафних санкцій до особи винної у невиконанні зобов'язань, передбачених даним договором, при цьому розмір штрафу передбачений в сумі авансу тобто 654400,00грн., то за таких обставин в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача про стягнення суми штрафу в сумі 972000грн,що еквівалентно на момент розгляду справи 80000 дол. США так як розрахунки в договорі визначені в національній валюті - гривні. Також на думку суду не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення збитків, заподіяних, як зазначено позивачем, за наслідком продажу кухонного гарнітуру вартістю 35000грн., оскільки позивачем не доведено в судовому засіданні причинно-наслідковий зв'язок між діями саме відповідача по справі та завданням збитків, в той час як встановлено в судовому засіданні відповідачка взагалі не проживала в даному будинку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають грошові кошти в розмірі 654400 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно від задоволеної частини позовних вимог судовий збір в розмірі 2241,80 грн. Також не підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., оскільки суду не надано належних відомостей надання правової допомоги саме в розмірі 5000грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial