Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду і просить розірвати шлюб між нею та\~ [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 295, а також стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору. Посилається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають сина, який проживає із нею та перебуває на її повному утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Через це між сторонами постійно виникають сварки, що негативно впливає на душевний стан сина. Відповідач не розуміє її, як дружину, не рахується з її думкою, проблемами сімї не переймається. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного і з січня 2017 року подружні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають різні бюджети. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання направив заперечення, в якому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає та просить шлюб між ним та позивачем розірвати. Зазначає, що на даний час він офіційно працює та отримує стабільний дохід, але просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, зазначаючи, що він матеріально допомагає сину та переказує кошти через „Ощадбанк. Твердження позивача, що син перебуває лише на її утриманні вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки він хоче постійно бачитися з сином, але бачиться з ним лише стільки, скільки дозволяє позивач, Крім того, останнім часом син почав емоційно віддалятися від нього і позивач всіляко перешкоджає їх зустрічам. В судовому засіданні відповідач підтримав свою позицію, зазначену у письмових запереченнях. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення даного позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 123108 вбачається, що сторони 01 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 295 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 253250, виданого 10 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.6). Сімейне життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя. Через це між ними постійно винили сварки, що негативно впливає на душевний стан сина. Відповідач не розуміє її, як дружину, не рахується з її думкою, проблемами сімї не переймається. Все це призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного і з січня 2017 року подружні стосунки між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають різні бюджети. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, визнання позову в частині розірвання шлюбу відповідачем, суд дійшов переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження\~ сімї стали неможливими, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою\~ стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із довідки виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вбачається, що на утриманні позивача знаходиться син [PERSON], що підтверджується актом № 204 від 25 травня 2017 року депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області (а.с.8, 10). З довідки КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради „Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги № 391 від 26 травня 2017 року вбачається, що дитина [PERSON] за станом здоровя на диспансерному обліку не перебуває (а.с.9). Позивач зазначила, що дитина має проблеми зі здоров»ям та потребує лікування, однак належних та допустимих доказів цьому не надала. Позивач на даний час не працює. Відповідач [PERSON] офіційно працює та отримує заробітну в середньому розмірі 6400 гривень щомісячно. З виписок по карткових рахунках позивача та відповідача вбачається, що на рахунок позивача щомісячно, починаючи із січня 2017 року, надходили грошові кошти в розмірі: січень 2017 500 грн., лютий 2017 1000 грн., березень 2017 1000 грн., квітень 2017 1000 грн., травень 2017 1300 грн., червень 2017 1200 грн. Відповідач [PERSON] зазначив, що кожного місяця надсилав вищезазначені кошти на утримання сина. Позивач [PERSON] спочатку спростовувала факт отримання цих коштів, за виключенням суми 1300 гривень, однак після дослідження письмових доказів, зокрема виписок по карткових рахунках, підтвердила факт отримання коштів. Вирішуючи спір з приводу розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, має регулярний та стабільний дохід і може утримувати неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років; матеріальне становище відповідача, стан його здоров»я, стан здоров»я дитини, відсутність на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб, надання допомоги дитині щомісячно. Приймаючи до уваги вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку призначити аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо перебування на його утриманні дідуся, оскільки належних та допустимих доказів цьому надано не було, останній, зі слів самого ж відповідача, отримує пенсію. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 88 ЦПК України витрати на користь держави та судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial