Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та відповідно до останньої редакції уточненого позову від 31.07.2020 року просила суд стягнути з відповідачів по 2232,70 грн. з кожного сплачених нею коштів за житлово-комунальні послуги. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , і кожному з них належить по ј частки квартири. За період з листопада 2017 року по грудень 2018 року позивачем за спожиті послуги з енергопостачання, утримання будинку та прибудинкових територій, спожитий газ, по вказаній квартирі було сплачено 8930,79 грн. Відповідачі, які є власниками по 1/3 частки квартири, комунальні послуги не сплачують. Посилаючись на ст. 322 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вважає, що відповідачі несуть відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, а тому з них на її користь необхідно стягнути у відшкодування по ј частині вартості сплачених нею коштів за спожиті житлово-комунальні послуги. Ухвалою судді від 15.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат - Клименко А.В. , позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Третя особа: [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов відносно стягнення коштів підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності у рівних частинах, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири та реєстраційним посвідченням. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», про встановлення порядку користування квартирою. Зокрема, вказаним рішення суду визначено порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , виділивши у користування [PERSON] кімнату, площею 14,80 кв.м. з балконом, а у користування відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - чотири кімнати, площею 7,4 кв.м., 18,9 кв.м., 9,9 кв.м. та 16,8 кв.м. Місця загального користування залишено у спільному користуванні співвласників. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмолено. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] , належить у рівних частках позивачу та відповідачам, то вони у рівних частках зобов`язанні нести витрати з утримання цієї квартири. Проте, як стверджує позивач у своєму позові, відповідачі за період з листопада 2017 року по грудень 2018 року відмовляються сплачувати свою частку за житлово-комунальні послуги по квартирі, у зв`язку з чим вона самостійно в повному обсязі сплачує вартість житлово-комунальних послуг. Згідно наданих позивачкою рахунків та квитанцій вона в період з листопада 2017 року по грудень 2018 року сплатила за житлово-комунальні послуги 8930,79 грн., а саме: 414,16 грн. - за спожитий газ, 7483,31 грн. - за постачання електроенергії, 1033,32 грн. - за утримання будинку та прибудинкових територій. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189 - VIII визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункти 5, 6 частини 1 статті 1 Закону). Згідно статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189 - VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1, 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189 - VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України). Таким чином, відповідачі, які є співвласниками квартири [ADDRESS] , мають обов`язок нарівні з позивачем, оплачувати вартість житлово-комунальних послуг відповідно до розміру їх частки у праві власності на квартиру, тобто в розмірі ј частки нарахованої та сплаченої позивачкою вартості житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Суд вважає, що позивач отримала право на зворотну вимогу до відповідачів про стягнення з них по ј частки сплаченої неї вартості житлово-комунальних послуг в розмірі по 2232,70 грн. з кожного, оскільки вона в період з листопада 2017 року по грудень 2018 року виконала солідарний з відповідачами обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг по квартирі, сплативши їх вартість в розмірі 8930,79 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 2232,70 грн. з кожного сплачених нею коштів за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також має бути стягнуто сплачений судовий збір в розмірі по 234,93 грн. з кожного.

Outcome: approved