Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 10 листопада 2015 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Віл шлюбу у них є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач їй частково допомагає, однак це повністю не задовольняє потреби дитини. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала суду заяву вхід. № 1260 від 22 лютого 2018 року про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Клопотань не заявила. Відповідач [PERSON] [PERSON] Ага огли в судове засідання не зявився, надав суду заяву вхід. № 1261 від 22 лютого 2018 про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, а просить суд стягувати із нього аліменти на утримання доньки у сумі 930 гривень. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомили про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи було встановлено, що 20 грудня 2009 року в селі Дзигівка, Ямпільського району, Вінницької області народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] до [PERSON] [PERSON] Ага огли ( копія свідоцтва про народження серії І-АМ № 346519 (а.с.4). Із довідки виданої виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 19 лютого 2018 року встановлено, що [PERSON] має на утриманні доньку [PERSON]. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний мінливий дохід, а також того, що він не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи його стан здоровя, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач позовні вимоги визнав частково та не заперечує сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 930 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає помірним та адекватним, але дещо завищеним, і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача у сумі по 1000 гривень щомісячно, так як обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Суд приходить до висновку, що й мати має нести певні витрати на утримання та розвиток своєї неповнолітньої дитини. І тому, саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну доньку. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх часткового задоволення. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 12 грудня 2017 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 12 грудня 2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved