Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів в обгрунтування якої посилається на те, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.11.2020 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Постановою Луганського апеляційного суду від 25.07.2019 р. змінено рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.05.2019 р. в частині зменшення розміру стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач вказує, що на теперішній час її матеріальний стан змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку зі зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] з 1/6 на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.10.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, 26.11.2021 р. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є безпідставними та необгрунтованими. Зазначив, що з нього на підставі рішення Слов`яносербського районного суду Луганської області від 06.07.2011 р. у справі №2-637/2011 на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку. До відзиву надав довідку про доходи та копію виконавчого листа та зазначив, що сплачувати аліменти в більшому розмірі, як просить позивачка, він не має можливості. Вважає, що позивачкою не надано належних, допустимих, переконливих і достовірних доказів на підтвердження того, що об`єктивно існують підстави, визначені чинним законодавством, для збільшення розміру аліментів. Просив залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.11.2020 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.6). Постановою Луганського апеляційного суду від 25.07.2019 р. змінено рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.05.2019 р. в частині зменшення розміру стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.8-10). Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України\~суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин першої та шостої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до пункту 3 статті 129\~Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Разом з тим, усупереч вимог статей 12, 81 ЦК України, позивачка не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Доводи позивачки про те, що витрати на дитину зросли та раніше визначеного судом розміру аліментів їй не вистачає на утримання дитини, суд не приймає до уваги, оскільки такі обставини у відповідності до вимог ст.\~192\~СК України не є підставою для зміни розміру аліментів. А думка позивача щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання свого сина в більшому розмірі носить характер припущення, так як нічим не підтверджена. Враховуючи, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів погіршення матеріального чи сімейного стану позивача, покращення матеріального чи сімейного стану відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них,\~або виникнення інших обставин, які відповідно до вимог ст.\~192\~СК України є підставою для збільшення визначеного судом розміру аліментів, тому позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої дитини слід залишити без задоволення за безпідставністю вимог. Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , проте суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, оскільки вона є необгрунтованою та не узгоджується з приписами ст. 53 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed