Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, обґрунтувавши його тим, що 30.05.1998 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини кооперативної квартири № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні. Вказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя її батьків, так як пайовий внесок за вказану квартиру був сплачений в період їх шлюбу. Власником іншої ? частини квартири є її мати [PERSON] Відповідно до заповіту від 22.08.1994 року батько заповідав їй належну йому частину квартири, однак спадкових прав в нотаріальній конторі не оформила. 31.10.2005 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини кооперативної квартири № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні. Відповідно до заповіту від 22.08.1994 року мати заповідала їй належну частину квартири. Після звернення до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті її батьків, їй було розяснено, що для оформлення спадщини необхідно надати правовстановлюючий документ на квартиру. Однак, надати цей документ неможливо, оскільки її батьки не оформили свідоцтво про право власності на квартиру. Пайовий внесок за квартиру батьками був сплачений в повному обсязі. Просить визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні, що належала [PERSON], який помер 30.05.1998 року, та на ? частину квартири № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні, що належала [PERSON] Мотрі Іванівні, яка померла 31.10.2005 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позові.\~\~\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала, вважала позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.03.1946 року по день смерті [PERSON] (актовий запис № 15 від 16.03.1946 року, зареєстрований Комишанською селищною радою Херсонської області, актовий запис про смерть від № 2042 від 01.06.1998 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон). Батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (актовий запис про народження № 65 від 07.09.1949 року). [PERSON] помер 30.05.1998 року, про що зроблено актовий запис № 2042 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона. Згідно довідки про смерть від 01.11.2005 року № 314 [PERSON] Мотря Іванівна померла 31.10.2005 року, про що зроблено актовий запис № 3914 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції. На підставі ордеру № 697, виданого виконавчим комітетом міської Ради депутатів трудящих м. Херсона від 08.12.1975 року [PERSON] та членам його сімї [PERSON] Мотрі Іванівні, [PERSON] надано право на заняття кв. № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні. При житті [PERSON] та [PERSON] зробила заповідальні розпорядження, а саме належні їм частини трикімнатної квартири № 37, що знаходиться по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні вони заповіли своїй доньці [PERSON]. Відповідно до довідки ЖБК «Електрон» від 18.02.2016 року № 07, балансова вартість вказаної вище квартири з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2010 року складає 32118,00 грн. Квартира виплачена повністю станом на 01.01.1991 року, заборгованості немає. Згідно технічного паспорту на квартиру № 37 по вул. Івана Богуна (Ілліча), 72 в м. Херсоні станом на 05.04.2016 року вбачається, що документ, який підтверджує право власності [PERSON] є реєстраційне посвідчення від 20.01.1999 року за № 4769. Згідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, в редакції 1969 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час його шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Отже, спірна квартира належала спадкодавцям на праві спільної сумісної власності. Статтями 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкодавець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідок ОСББ «Електрон-72» № 65 від 12.02.2016 року та № 146 від 15.07.2016 року на день смерті [PERSON] та [PERSON] разом з ними за адресою м. Херсон, вул. Івана Богуна (Ілліча), 72, кв. 37 була зареєстрована [PERSON] Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] проживала разом із спадкодавцями на день їх смерті і фактично прийняла спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном. Окрім того, подала до нотаріальної контори у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини не має. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі витрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва пр. право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як розяснив Пленум ВСУ в п. 3 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судове практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину визнається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлена можливості реалізувати право на одержання спірного майна, оскільки спадкодавці за життя не оформили відповідно до закону право власності на квартиру при тому, що стали власниками кооперативної квартири, сплативши станом на 01.01.1991 року пайові внески за неї. За таких обставин, зареєструвати таке право за померлим відповідно до норм чинного законодавства України не можливо. Третьою державною нотаріальною конторою відмовлено (лист № 428/01-16 від 13.07.2016 року) позивачу у видачі свідоцтва про право власності за заповітом, у звязку із відсутністю у спадкодавця документа на спадкову квартиру. Враховуючи викладене, та встановлені судом обставини справи, відсутність документа про право власності спадкодавців на спірну квартиру, що позбавляє нотаріальну контору можливості видати спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину. Оскільки, сумнівів того, що квартира за адресою: вул. [PERSON] (Ілліча), 72 у м. Херсоні, належала спадкодавцям [PERSON] і [PERSON] Мотрі Іванівні відсутні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1235, 1268,\~1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 22 КпШС України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved