Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Вашківецької міської ради, треті особи без самостійних вимог, державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 12.04.2015 року та постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], Спадкову справу за № 57491856 було зареєстровано у Вижницькій державній нотаріальній конторі 26.05.2015р. Спадкову масу, після померлого складає житловий будинок с.Волока, вул. Станівецька, 5 Вижницького району Чернівецької області з належними до ноього господарськими спорудами та земельна ділянка, площею 0.50 га , що знаходиться на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Позивач прийняла спадщину після померлого шляхом звернення у встановлений законом 6-місячний термін до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відається) у зв'язку з тим, спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої на вищевказану земельну ділянку, про що складено відповідну постанову. Просила визнати за нею [PERSON], 1965р.н., с.Шепіт, Путильського гайону, Чернівецької області право власності житловий будинок с.Волока, вул. Станівецька, 5 Вижницького району Чернівецької області з належними до нього господарськими спорудами та земельну ділянку, площею 0,50 га , що знаходиться на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи. В адресованій суду заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Вашквецької міської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Треті особи [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованих суду заявах позовні вимоги визнають на спадщину не претендують та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер 12 квітня 2015 року що підтверджується актовим записом про смерть №26 від 14 квітня 2015 року в Свідоцтві про смерть серії I- МИ №145557. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Волока, вул. Станівецька, 5 Вижницького району Чернівецької області та земельна ділянка, площею 0.50 га , що знаходиться на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області. Спадкоємцями за законом першої черги крім позивача є її брати , а сини померлого [PERSON], та [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, де була заведена спадкова справа № 136/2015 року, що знаходиться у провадженні державного нотаріуса [PERSON] однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом винісши відповідну вих. №1252/02-31 від 05 грудня 2015 року, в зв»язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів та відсутністю кадастрових номерів у вказаній земельній діляці. Відповідно п.п. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог Інструкції № 31 «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам № 28 від 15 квітня 1993 року та діяла на час видачі вищевказаного державного акту, присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю на той час не було передбачено. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за заповітом чи за законом незалежно від черги. Згідно ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved