Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення доплат до заробітної плати, індексу інфляції та суми морального збитку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Наказом Генерального директора №44 від 23.03.2015 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків юрисконсульта відділу юридичного департаменту. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 07.07.2015 року зазначений наказ було визнано незаконним та таким, що підлягає скасуванню. За період дії наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани - з 23.03.2015 року по 21.10.2015 року їй безпідставно та незаконно не доплачувалась заробітна плата, а саме преміальна її частина. Так як підставою невиплати премії був наказ, який в подальшому судом був визнаний незаконним, просить стягнути з відповідача на її користь невиплачені доплати (премії) до заробітної плати за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року по 1985 грн щомісячно, що в загальній сумі становить 15880 грн. Крім того, на підставі незаконного наказу їй не була виплачена премія за травень 2015 року в розмірі 1000 грн, яка виплачувалась всім працівникам, крім позивача. Оскільки відповідно до ст.95 ч.5 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку, то сума індексу інфляції по невиплаченій премії за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року включно становить 889 грн 47 коп. Відповідач також не розрахувався з нею за останній день її хвороби (13.10.2015 року) згідно лікарняного листа, сума боргу за яким становить 162 грн 44 коп. Крім того, внаслідок незаконної невиплати премії та морально-психологічного впливу на неї з боку керівництва відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що за захистом порушених прав їй довелося звернутися до суду, що вимагало додаткових зусиль та часу та заподіяло душевних страждань. Крім того, винесенню наказу про дисциплінарне стягнення передували приниження і тиск з боку безпосереднього керівника - начальника юридичного департаменту, що завдавало їй образи і глибоких моральних страждань. Суму моральних збитків вона оцінює в 50000 грн і просить стягнути з відповідача на свою користь. Всього просить стягнути з відповідача премію в розмірі 16880 грн, інфляційну складову боргу в сумі 889 грн 47 коп, борг по лікарняному листу в сумі 162 грн 44 коп та моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Представники відповідача проти позову заперечували і пояснили, що позивач була прийнята на роботу із визначенням окладу без встановлення почасово-преміальної системи оплати праці, а премія відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку може бути виплачена за добросовісне виконання посадових обов'язків та значні професійні досягнення. В період з березня 2015 року по жовтень 2015 року працівники юридичного відділу преміювались за виконання важливої роботи, результати якої вплинули на економічні показники підприємства (правова експертиза важливих договорів, в тому числі зовнішньоекономічних, витребування значної суми дебіторської заборгованості, майнових активів підприємства (філій), тощо). Позивач у зазначений період такої роботи не виконувала, в зв`язку з чим підстав для її преміювання не було. Щодо виплат за листком непрацездатності за період з 08.10.2015 року по 13.10.2015 року, то п'ять днів позивачу було оплачено відповідно до розрахункового листа за жовтень 2015 року. Щодо одного дня було подано 20.10.2015 року заявку-розрахунок до Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та після здійснення фінансування відповідач 26.10.2015 року переказав на рахунок позивача в банку суму лікарняних за один день тимчасової непрацездатності в розмірі 124 грн 91 коп. Також вважають безпідставними вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки сам факт оголошення їй догани без будь-яких матеріальних стягнень не відноситься до випадків заподіяння моральної шкоди. Крім того, даний наказ скасований судом. Твердження позивача про упереджене до неї ставлення з боку керівництва вважають надуманими . Просять в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши позивача, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу №122-л від 09.10.2012 року позивач була прийнята на роботу до відповідача на посаду юрисконсульта відділу юридичного департаменту з 09.10.2012 року з посадовим окладом 4753 грн 41 коп згідно штатного розпису та випробувальним терміном три місяці ( т.1, а.с.91). Наказом №02-шр від 02.01.2013 року було внесено з 02.01.2013 року зміни в штатному розписі ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія», зокрема, введено посаду юрисконсульта відділу юридичного департаменту з посадовим окладом 5950 грн - 1 щтатну одиницю (т.1, а.с.92). Згідно наказу №1/1-л від 02.01.2013 року в зв'язку з організаційно-штатними змінами позивачу встановлено з 02.01.2013 року посадовий оклад 5950 грн згідно штатного розпису ( т.1, а.с.93). П.8.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ВАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» передбачено можливість застосування до працівників підприємства заохочень за добросовісне виконання посадових обов'язків, значні професійні досягнення у вигляді оголошення подяки, нагородження цінним подарунком, видачі премії (т.2, а.с.50-55). Згідно наказів №1/1 від 08.01.2015 року, № 17 від 30.01.2015 року, №32 від 27.02.2015 року позивач серед інших працівників АТ «УГМК» була премійована за високі показники у роботі та сумлінне виконання своїх посадових обов'язків ( т.3, а.с.20-32 ). Відповідно до наказів №54 від 25.03.2015 року, № 68 від 24.04.2015 року, №85 від 29.05.2015 року, №106 від 30.06.2015 року, №120 від 31.07.2015 року, №143/1 від 31.08.2015 року, №159 від 30.09.2015 року, №180/1 від 30.10.2015 року були премійовані працівники АТ «УГМК» за високі показники у роботі та сумлінне виконання своїх обов'язків (т.1, а.с.121-155). Позивач у зазначений період премійована не була. Заробітна плата позивачу в зазначений період виплачувалась в розмірі. встановленому штатним розписом, що підтверджується довідкою №12/16 від 29.02.2016 року та копіями розрахункових листків за березень- жовтень 2015 року (т.1, а.с.116-120). Наказом №44 від 23.03.2015 року позивачу було оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків юрисконсульта відділу юридичного департаменту ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» (т.1, а.с.42). Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 07.07.2015 року визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» №44 від 23.03.2015 року про притягнення [PERSON]. юрисконсульта відділу юридичного департаменту про притягнення до дисциплінарної відповідальності (т.1, а.с.19-23). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27.10.2015 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.10.2015 року залишено без змін. В період з 08.10.2015 року по 13.10.2015 року позивач знаходилась на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АГЧ №462660 (т.1, а.с.108,109). За перших 5 днів по лікарняному листу нараховано 812 грн 21 коп, за останній 6-й день -162 грн 44 коп за рахунок Фонду соціального страхування (т.1, а.с.110). Сума в розмірі 812 грн 21 коп сплачена позивачу в жовтні 2015 року згідно розрахункового листка за жовтень 2015 року (т.1, а.с.111). Інша сума в розмірі 162 грн 44 коп, що оплачується за рахунок ФСС, та за вирахуванням обов'язкових податків та зборів становить 124 грн 91 коп, була перерахована на рахунок позивача в ПАТ «Альфа-банк» 26.10.2015 року (т.1, а.с.112,114,115, т.2, а.с.36). Наказом №79-л від 20.10.2015 року позивача звільнено з роботи із займаної посади з 21.10.2015 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку із скороченням штату (т.1, а.с.94). Відповідно до ст.97 ч.ч.1,2 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними ) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Судом встановлено, що колективний договір відповідачем не укладався, профспілковий комітет у відповідача відсутній (т.2, а.с.11). Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача Герелес Л.В., на підприємстві діє почасова система оплати праці, якою не передбачено виплату премії працівникам, в зв'язку з чим локальний нормативний акт щодо преміювання відповідачем не приймався. Разом з тим Правилами внутрішнього трудового розпорядку передбачено преміювання як вид заохочення (поза системою оплати праці). Преміювання позивача в період до березня 2015 року було пов'язане з тим, що вона займалася виконавчими провадженнями, справами про відшкодування дебіторської заборгованості, отримувала витяги з Державного реєстру юридичних осіб для участі в тендерах на закупівлю і продаж металопродукції, що було важливо для підприємства. Починаючи з березня 2015 року виконувана позивачем робота не відзначалася високими показниками, в зв'язку з чим премія їй не нараховувалась. За таких обставин факт позбавлення премії, як складової заробітної плати позивача в зв'язку з накладенням дисциплінарного стягнення не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача премії з урахуванням індексу інфляції. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення оплати за листком непрацездатності, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу суму лікарняних за період з 08.10.2015 року по 13.10.2015 року в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Факт порушення відповідачем прав позивача в зв'язку з винесенням незаконного наказу №44 від 23.03.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення встановлено рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 07.07.2015 року, та відповідно до ст.61 ЦПК України не потребує доказування. Судом встановлено, що в зв'язку із винесенням протиправного наказу позивач зазнала моральних страждань, що викликані приниженням, образою та погіршенням стосунків в колективі. Для відновлення порушених прав вона була змушена була звернутися до суду, витрачала свій час та докладала зусиль для підготовки до судових засідань, перебувала у постійному нервовому напруженні. Розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд оцінює в 15000 грн та вважає за необхідне стягнути зазначену суму з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved