Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня по грудень 2010 року. 20 березня 2011 року вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач, однак останній відмовився звернутися до органів РАЦС з заявою про реєстрацію батьківства та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Тому позивач просить суд встановити, що відповідач є батьком [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 25% від усіх видів заробітку та 30% від мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як встановлено у судовому засіданні, 20 березня 2011 року народилася [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 148 /а.с. 48/. Батьком дитини записано [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 260 [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], за результатами експертизи складає не менше 99, 99999% /а.с.82-84/. Відповідно до ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати\~\~та батько\~\~дитини не перебувають у шлюбі між\~\~собою, походження дитини від\~\~батька визначається за заявою матері та батька. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви про батька дитини,\~\~батьківство\~\~щодо дитини може бути\~\~визначене за рішенням суду. Підставою\~\~для визнання батьківства є\~\~будь-які відомості, які засвідчують\~\~походження дитини від певної\~\~особи. Позов про визнання батьківства може бути\~\~поданий матірю. Пунктом 9 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Постанова Пленуму Верховного Суду України» від 15 травня 2006 р. розяснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення батьківства, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів не утримання малолітньої дитини необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини з 08 лютого 2016 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved