Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області, є її матір`ю. Крім того, просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну [PERSON] відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 05.07.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 152, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася речами померлої). Посилаючись на неоднакове написання свого по батькові у документах, підтверджуючих родинні відносини з матір`ю, просила задовольнити позов в цій частині. Крім того, в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вище вказане спадкове майно відсутній, просила також визнати за нею право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері. У судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 8). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області одна, заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався, спадщину після її смерті прийняла дочка - [PERSON] , вступивши у володіння та управління спадковим майном (розпорядилась речами померлої), що вбачається з копії довідки В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області від 13.12.2017 № 519 (а.с. 9). З копії свідоцтва про народження від 11.07.1990, виданого російською мовою, вбачається, що [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району народилася « [PERSON] », матір`ю якої зазначена « [PERSON] » (а.с. 6). З копії свідоцтва про шлюб від 12.12.2017 вбачається, що 04.09.1970 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області, є матір`ю позивача у справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із землі колективного сільськогосподарського підприємства «Росія». Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 9). Разом з тим, в оформленні спадкових прав на право на земельну частку (пай) із землі КСП «Росія» на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що видно з постанови нотаріуса від 04.05.2020 № 195/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 16). У той же час, з листа Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 20.02.2018 № 56/169-18 вбачається, що згідно даних «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльскою районною державною адміністрацією членам КСП «Росія» на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, за № 152 в ній значиться запис на право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії [NUMBER] від 05.07.1996 на ім`я [PERSON] (отримано) (а.с. 10). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (1963 р.) - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просила не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved