Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить поставити рішення яким визнати за нею право власності на 30/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що за час свого життя її бабуся склала заповіт на її ім`я. При зверненні з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є розбіжності у правовстановлюючому документі на право власності бабусі, де вказана частка будинку, а в заповіті вказано квартиру [ADDRESS]. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.35,37). Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.70). Відповідач - Болградська міська рада Одеської області про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.35). Представник міської ради за довіреністю направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, та визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с.68). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , виданим на підставі запису акту про смерть №261 складеним Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.34). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй 30/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності спадкодавця на будинок підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.03.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі №322. Дане свідоцтво було зареєстровано в КП «Болградське БТІ» 15.03.1994 року (а.с.9). З даного свідоцтва слідує, що [PERSON] успадкувала за заповітом 30/100 часток житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно довідки КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» за № 59 від 04.03.2019 року вбачається, що за матеріалами інвентарних справ та реєстрових книг КП «Болградське БТІ» станом на 31.12.2012 року: «Право власності на 30/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 322 від 14.03.1994 року» (а.с.10). При житті спадкодавець склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 04.11.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 10234, яка заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що при оформленні заповіту нотаріусом було допущено помилку, і вказано що предметом договору є квартира, хоча в дійсності [PERSON] успадкувала 30/100 часток житлового будинку, про що свідчать відомості наявні в КП «Болградське БТІ», технічний паспорт на житловий будинок, та співпадає адреса об`єкту нерухомості, а також інші характеристики: загальна площа, житлова площа, кількість житлових кімнат, тощо. З матеріалів спадкової справи №102/2018, надісланої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 09 жовтня 2018 року до нотаріуса звернулася [PERSON] , онучка померлої [PERSON] . Нотаріусом було відмовлено спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що відсутня реєстрація права власності та правовстановлюючий документ, який підтверджував би належність квартири спадкодавцю (а.с.39-67) і це є перешкодою для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене, позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, а саме 30/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належну спадкодавцю, тобто [PERSON] , померлій [INFO]. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved