Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Територіальної громади в особі Олександрійської міської ради про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, що 15 вересня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема на право забудовника на житловий будинок 23 по вул. 1-го Травня, смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області. Державний нотаріус Олександрійської міської нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, оскільки даний будинок не зареєстрований належним чином в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації. Позивач просить визнати за [PERSON], права і обовязки забудовника в порядку спадкування на житловий будинок №43 по вулиці Червоній в місті Олександрії Кіровоградської області, який залишився після смерті [PERSON], померлого 15 вересня 2015 року. Позивач звернулася з письмовою заявою про розгляд даної справи у її відсутність та позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Олександрійського міськвиконкому №288 від 09.04.1962 року [PERSON] побудував новий будинок загальною площею 45,6 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м. Акт готовності відсутній. Номер будинку змінений на підставі рішення Олександрійського міськвиконкому №659 від 12.11.1966 року. Згідно технічного паспорта на будинок №43 по вул. Червоній у місті Олександрії Кіровоградської області виготовленого на замовлення [PERSON] станом на 09.05.2008 року, він складається з приміщень, які розташовані на одному поверсі. 15 вересня 2015 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №211219, виданого 15.09.2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] будував будинок, який не введений в експлуатацію та не зареєстрований в установленому законом порядку та після його смерті залишилося майно. З матеріалів спадкової справи №14/2016 [PERSON] вбачається, що позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою від 24.03.2016 року, приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу відмовила [PERSON] у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова нотаріуса мотивована тим, що житловий будинок №43 по вул. Червоній у місті Олександрія Кіровоградської області в експлуатацію [PERSON] не введено, право власності на житловий будинок належним чином не зареєстровано. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно архівної довідки №1071 від 19.10.2016 року, будинок №43 по вул. Червоній у місті Олександрія Кіровоградської області за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі договору, який посвідчено нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори 26.03.1962 року, р№2-226. Будинок знесений. На підставі рішення Олександрійського міськвиконкому №288 від 09.04.1962 року був побудований новий будинок загальною площею 45,6 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м. Акт готовності відсутній. Отже, новозбудований будинок №43 по вул. Червоній у місті Олександрії кіровоградської області не зданий в експлуатацію, хоча будувався на підставі рішення Олександрійського міськвиконкому №288 від 09.04.1962 року та загальна площа даного будинку становить 45,6 кв.м., житлова площа 25,9 кв.м. Ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Положення ч. 2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному звязку із положенням ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі обєкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації. Вказані норми встановлюють особливий порядок виникнення права власності на новостворене нерухоме майно, яким передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації та державній реєстрації. При цьому, за змістом даних норм, державна реєстрація права власності та державна реєстрація майна (прав власності на майно), яка здійснюється на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», не є тотожними поняттями. Реєстрація речових прав, на відміну від державної реєстрації прав власності, не має правовстановлюючого значення. Згідно із ст. 177 ЦК України до обєктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухомості) належать обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище положень закону, майнові (речові) права на обєкти нерухомого майна виникають з передбачених законом підстав та підлягають державній реєстрації, новостворене нерухоме майно підлягає прийняттю в експлуатацію. Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року розяснив, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Оскільки спадкодавець за життя побудований будинок не здав в експлуатацію та не забезпечив його державну реєстрацію, вирішити питання позивачу у встановленому законом позасудовому порядку, неможливо. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved