Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони мешкають окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач не надає добровільної допомоги на утримання позивача, хоча має таку можливість. Просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що потребує матеріальної допомоги. У звязку з тяжким матеріальним становищем вимушена раніше вийти з декретної відпустки, отримує мінімальну заробітну плату. Просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що надавав добровільну допомогу на утримання дитини. Вважає відсутні підстави для задоволення позову, позивачу допомагають батьки сторін, вона працює, дитина знаходиться в садочку. Утримувати позивача не бажає та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2016 року перебувають у шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Сторони спільно не проживають. Відповідно до частини другої, четвертої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні відповідач підтвердив, що будь-якої допомоги на утримання саме позивача він не надавав та не бажає надавати. Також пояснив, що згідно рішення суду з нього стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку, інших утриманців немає. Як встановлено в судовому засіданні відповідач офіційно працевлаштований, є командиром взводу УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, зі слів відповідача розмір його заробітної плати складає 13\~000 грн. Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову посилаючись, що позивач працює та отримує мінімальний розмір заробітної плати, надання позивачу допомоги батьками сторін, оскільки згідно ч. 2 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем у судовому засіданні не надано доказів у розумінні ст.ст.76-79 ЦПК України щодо відсутності у нього матеріальної можливості надання позивачу допомогу у вигляді аліментів. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: approved