Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду зазначивши, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 26 липня 2013 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Заявляючи про\~розірвання шлюбу,\~позивач посилається\~на те,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося через\~відсутність взаєморозуміння\~між ними,\~що призвело\~до фактичного\~припинення шлюбних\~відносин.\~Починаючи з\~2015\~року подружжя\~стали проживати\~окремо.\~Зазначаючи,\~що спору\~про поділ\~майна \~немає,\~позивач просить\~ розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем, залишити їй прізвище без змін «Роговець». В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що вони з відповідачем спільно проживали до 2015 року, коли відповідач переїхав жити до м. Миколаївка Слов'янського району Донецької області. З часу припинення сумісного прооживання, [PERSON] сина не відвідує, його життям та здоров'ям не цікавиться, участі у вихованні та матеріальному за не приймає. На цей час позивач має намір укласти шлюб та створити іншу сім'ю, бо проживає із співмешканцем, вагітна. [PERSON] посилається, що шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження недоцільне. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що спільно не проживають більше трьох років, подружніх стосунків не підтримують, кожен з подружжя має фактично іншу сім'ю. Спору, щодо поділу майна не має, та не заперечує, щоб дитина проживала разом з матір'ю. За рішенням суду він сплачує аліменти на утримання дитини. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 322596, сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2013 року у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 39 ( а.с. 7). Подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 559420, виданим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 60 від 10 грудня 2013 року, а.с.8 Спору про поділ майна сторони не мають. Суд приймає до уваги, що подружжя фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, не спілкуються та мають інші сім'ї. Позивачка вагітна. Суду надана нотаріально завірена заява співмешканця позивачки [PERSON] про визнання себе батьком ненародженої дитини [PERSON]. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо біля трьох років. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують. За таких обставин реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Дитина проживає разом з матірю, знаходитьтся на її утриманні. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України , суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved