overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, у них постійно виникають сварки, не ведуть спільного господарства, а тому позивач дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і була змушена звернутись до суду з вказаним вище позовом. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідач постійно влаштовує сварки та неодноразово застосовував відносно неї фізичне насилля. Зазначила, що у вересні 2014 року відповідач наніс їй тілесні ушкодження, внаслідок чого було встановлено діагноз закритої черепно-мозкової травми. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Зазначив суду, що вони дійсно з вересня 2013 року припинили шлюбні відносини, їх відновлення він вважає неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №95 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Сторони просили суд не надавати їм строк на примирення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.01.2009 року, мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.01.2009 року, мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6, 11). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року, мають двох спільних дітей - малолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому позивач дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і була змушена звернутись до суду з вказаним вище позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, посилаючись на той факт, що останні калька років їх стосунки з відповідачем почали погіршуватися, все частіше між ними почали виникати непорозуміння, сварки з різних причин, атмосфера в їхній сім`ї стала напруженою. Позивач вказує, що між подружжям зникло почуття поваги та любові один до одного і з вересня 2013 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет, а з січня 2014 року загалом проживають окремо, саме на підставі чого, позивач і дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та повідомив про свою згоду на розірвання шлюбу (а.с.11). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, Позивач наполягла на розірванні шлюбу, Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, надіслав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та повідомив про свою згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року, спільних дітей від шлюбу вони не мають. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, а тому позивач дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і була змушена звернутись до суду з вказаним вище позовом. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Пояснила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з початку липня 2014 року, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається, так як примирення між ними не можливе, сім'я розпалась та існує суто формально. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Зазначив суду, що вони дійсно з початку липня 2014 року припинили шлюбні відносини, їх відновлення він вважає неможливим, а тому відповідач просив суд не надавати їм строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №899 (а.с. 4). Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Сторони просили суд не надавати їм строк на примирення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.1993 року, мають двох спільних доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що сторони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з червня 2014 року, а тому позивач дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем, просив суд не надавати їм з дружиною строк на примирення. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.10.1993 року, мають двох спільних доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4, 5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо з грудня 2012 року, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 р. (а.с.4 ), від шлюбу дітей не мають. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи той факт, що відповідач не просив суд про надання їм з дружиною строку на примирення з метою збереження родини, а зазначив судові, що згоден на розлучення, за таких обставин, суд не вбачає підстав для надання подружжю строку на примирення та дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з травня 2010 року, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив суду, що наміру зберігати даний шлюб він немає, а тому не потребує надання строку для примирення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони не підтримують подружні відносини, а тому вона дійшла до висновку про розірвання шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з вересня 2012 р., а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з 2012 року, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. За час, наданий судом для примирення, сторони подружніх відносин не поновлювали, наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2004 року, дітей від шлюбу у них немає. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому позивач дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і була змушена звернутись до суду з вказаним вище позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином (а.с.16). На адресу суду надійшла заява від відповідача у якій останній просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 17). Судом встановлено, що подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2004р. (а.с.4), від шлюбу дітей у них не має. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спільного господарства та бюджету не ведуть, як вбачається з позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2007 року. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві зазначив суду про свою згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з серпня 2013 року, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Сторони просили суд не надавати їм строк для примирення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2010 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на той факт, що вони не підтримують подружні відносини та проживають окремо з 02.10.2013 року. Крім того, зазначила, що відповідач зловживає алкогольними напоями та застосовує відносно неї фізичну силу, а тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання даного шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2010 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання, між подружжям виникали непорозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив суду, що наміру зберігати даний шлюб він немає, а тому не потребує надання строку для примирення. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного і

Outcome: approved