Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання недійсним державного ак-ту, визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння. Вимоги мотивовано тим, що [INFO] після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,17 га, розташовану на терито-рії Семенівської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори було встановлено відсутність правовстановлюючого документа спадкодавця на належну йому на момент смер-ті земельну ділянку. Як виявилося, 05.01.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір застави земельної ділянки та рішенням суду від 16.11.2007 року за [PERSON] визнано право власності на вказану землю. [PERSON] був виданий державний акт серії [NUMBER]. 15.07.2009 року апеляційним судом скасовано рішення Каховського міськрайонного суду від 14 листопада 2007 року. За вказаних обставин позивач просила визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] від 10.07.2008 року на право приватної власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, пло-щею 6,17 га, розташовану на території Семенівської сільської ради, та витребувати її з неза-конного володіння [PERSON] Представник позивачки в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розгля-нути без його участі, на задоволенні позову наполягав. Не заперечував проти ухвалення заоч-ного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідо-млявся в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено: Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка сільськогосподарського призна-чення, площею 6,17 га, розташована на території Семенівської сільської ради Каховського району. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 16.11.2007 року визнано дійсним дого-вір застави земельної ділянки, укладений 05.01.2007 року між [PERSON] (заставо-давець) та [PERSON] (заставодержатель), предметом якого є земельна ділянка площею 6,17 га, розташована на території Семенівської сільської ради. За [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 6,17 га, розташовану на території Семенівської сільської ради, у межах згідно з планом, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 10.07.2008 року [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 6,17 га, розта-шовану на території Семенівськоїсільської ради Каховського району. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.07.2009 року рішення Кахов-ського міськрайонного суду Херсонської області від 16.11.2007 року скасовано, справу на-правлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 25.08.2009 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним залишено без розгляду. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до повідомлення, в провадженні Каховської районної державної нотаріаль-ної контори знаходиться спадкова справа № 94/2017, відкрита після смерті [PERSON] 16.05.2017 року були зареєстровані заява про прийняття спадщини від [PERSON] та зая-ва про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] на користь його матері - [PERSON] Інші спадкоємці не зверталися. Згідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове вико-нання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єди-ного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстра-ції, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним ( ст.220 ч.1 ЦК України).Відповідно до положень ч.2 ст. 215 ЦК України у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, згідно вимог п.15 Перехідних положень розділу Х Земельного кодексу Ук-раїни, до набрання чинності Законами України про державний земельний кадастр та про ри-нок земель не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних діля-нок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського вироб-ництва, земельних ділянок, виділених в натурі ( на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Частиною 3 п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що угоди ( у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або ін-шим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених п. «а»та «б»цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Отже на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно до положень Земельного кодексу України було заборонено. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Всупереч цим вимогам відповідачем набуто право власності на зазначену земельну ділянку на підставі договору, який є нікчемним, тобто згідно ст.216 ч.1 ЦК України не ство-рив для сторін юридичних прав та обов'язків. Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Таким чином, суд вважає можливим визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], витребувавши її на користь власника. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що на лежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом померлого, спадщину прийняла у встановленому законом порядку - це є підставою для визнання за нею права власності на спадщину.

Outcome: approved