Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом, зазначаючи, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, а пізніше 28 січня 2015 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Салиської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №1, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка має інвалідність відповідно до медичного висновку. В даний час після остаточного припинення сімейно-шлюбних стосунків з 04 листопада 2016 року дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, а також не виконує зобов'язань щодо утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід, хоча відповідач працездатний і може надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій він просить розглядати справу у його відсутність. Позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, а пізніше 28 січня 2015 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Салиської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №1, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка відповідно до медичного висновку є дитиною-інвалідом і вказаний висновок дійсний до 01 грудня 2018 року. Після остаточного припинення сімейно-шлюбних стосунків з 04 листопада 2016 року дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, а також не виконує зобов'язань щодо утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід, хоча відповідач працездатний і може надавати таку допомогу. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку, а ст. 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. На підставі задоволення позову, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, а на користь позивачки, витрати, понесені нею на правову допомогу.

Outcome: approved