Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, 17 лютого 2020 року надавши уточнену позовну заяву, в якій просила усунути перешкоди у користуванні належним будинком та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що в житловому будинку, що належить позивачу, зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] є сином власника житлового будинку. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] добровільно покинув житло, забрав свої речі та на теперішній час не проживає в будинку [ADDRESS] , в будинку відсутні його речі. З реєстраційного обліку у спірному будинку відповідач самостійно не знімається. Наявність зареєстрованого у будинку відповідача створює для позивача перешкоди в розпорядженні своєю власністю, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Відомостей про звернення [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 03.12.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 06.12.2019 року, ухвалою судді від 06.12.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнений позов підтримала і просила його задовольнити. У судові засідання відповідач не з`явився з невідомих причин, хоча своєчасно та належним чином сповіщався про час і місце їх проведення, що підтверджується поштовими конвертами, які направлялися за місцем реєстрації відповідача, але повернулися не врученими з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Відзиву, пояснень щодо позову чи будь-яких заяв та доказів відповідач суду не надав. Частина 7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси, судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою про судові засідання. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.\~76, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №2073, ксерокопією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №186759122 від 30.10.2019 року та копією технічного паспорту на будинок (а.с. 8-10). Відповідач [PERSON] зареєстрований у спірному будинку, що підтверджується ксерокопіями довідок про склад сім`ї від 19.11.2019 №59 та від 22.11.2019 №173, виданих уповноваженим виконавчого комітету Куп`янськ-Вузловської селищної ради Харківської області та оригіналом довідки про склад сім`ї від 14.02.2020 №15-21/1370 виданої відділом державної реєстрації виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області (а.с. 11-12, 38). Відповідно до актів про фактичне місце не проживання громадянина за місцем його реєстрації б/н від 29.11.2019 року та від 12.02.2020 року, складених у складі комісії за участю уповноваженого виконавчого комітету Куп`янськ-Вузловської селищної ради Харківської області та сусідів позивача, затверджених та скріплених печатками, відповідач [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 39). Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За правилами статей 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, в викладених вище обставин і норм закону випливає, що підстави, на ґрунті яких позивач набув своє право власності на нерухоме майно, є незмінними, законними та діючими дотепер. Згідно ч.1, ч.2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сім`ї власника житла понад рік). У даному випадку, будь-яких відомостей про існування підстав збереження за відповідачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , суду не наведено. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, з цього слідує, що в разі тривалого не проживання особи за місцем реєстрації, що становить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, власник цього майна має право заявити вимоги, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Отже, наявні у справі докази свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання відповідача у належній позивачу частині будинку відсутні, він не проживає у будинку, про що свідчать комісійні акти про фактичне не проживання, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімається, а також відсутні підстави для збереження за ним житла. У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що права позивача підлягають захисту, оскільки він, як власник нерухомого майна, згідно вимог статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, має право вільно користуватись і розпоряджатись власністю, однак реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку перешкоджає цьому, що призводить до порушення його прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та задоволення поданого нею уточненого позову. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved