Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, яким просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суду не повідомив, в минулому судовому засіданні приймав особисто участь, суду надав вичерпні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позивачка не надає йому можливості бачитись з дитиною. Суд, виходячи з припису п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, зважаючи на думки позивача, прокурора, представника служби у справах дітей, вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача. Прокурор прокуратури Комінтернівського району Одеської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області повністю підтримав позовні вимоги, підтримав висновок органу опіки та піклування. Заслухавши думки та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: 29.11.2011 року Комінтернівським районним судом Одеської області був розірваний шлюб, укладений 31.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] Від цього шлюбу [INFO] народилась [PERSON], що встановлено судом згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис про народження № 37, де в графі «Батько» зазначений [PERSON], в графі «Мати» зазначена [PERSON]. На виконання рішення Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 2-760, 15.02.2011 року був виданий виконавчий лист, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 30.11.2010 року, до повноліття дитини, тобто до [INFO]. 13.09.2011 року [PERSON] вироком Комінтернівського районного суду Одеської області засуджений до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробувальним терміном на один рік, за вичинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, складений 10.01.2014 року начальником відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, зі змісту якого судом встановлено, що станом на 10.01.2014 року заборгованість [PERSON] становить 23 461,15 грн. Суд звертає увагу, що з часу присудження аліментів на утримання дитини, за наведеним розрахунком заборгованості, відповідач жодного разу аліменти не сплачував. В судовому засіданні відповідач пояснював суду, що аліменти не сплачував, оскільки позивач не надавала йому можливості приймати участі у вихованні та утриманні дитини. Крім того, відповідач пояснив суду, що офіційно не працює. Судом надавалась відповідачу можливість подати докази, що підтверджують сплату аліментів на утримання дитини, проте такі докази з власної ініціативи відповідачем надані не були. З наявного у справі акту обстеження житлово- побутових умов від 09.07.2013 року вбачається, що дитина проживає з матір'ю, батько допомоги не надає, житлові умови- задовільні. Допитаний в судовому засіданні свідок - [PERSON] підтвердив суду факт того, що батько дитини не приймає участі у вихованні та утриманні дитини взагалі, фактично з моменту народження . В матеріалах справи міститься висновок опікунської ради Комінтернівської селищної ради Одеської області, який підтриманий представником служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] Встановивши дійсні правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким ці правовідносини врегульовані: У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісного батька. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання дитини, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікуванні дитини, не вживав заходів щодо належного утримання дитини (що повністю доведено матеріалами справи), а твердження відповідача про перешкоджання позивачкою у побаченні з дитиною, суд вважає неспроможними, оскільки цей факт, крім пояснень відповідача, не підтверджений жодними доказами. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки -[PERSON], [INFO], тому суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до цієї дитини, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до своєї дитини. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, в зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved