Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 22.10.2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного сімейного з відповідачем проживання, позивач народила доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.03. 2014 року зареєстрований між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2013 року, з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO] стягнено аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.13 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] р. та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. З травня 2013 року фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею. З цього часу року відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, повністю припинив спілкування з дитиною, не приймає участі у її вихованні та навчанні, не цікавиться її життям та інтересами, не проводить з дитиною вільного часу не маючи для цього жодних перешкод. Дитина знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці №1 за адресою: м. Кіровоград, вул. Шевченка, 36 та позивач здійснює нагляд за станом здоров`я дитини. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, він зловживає спиртними напоями, має схильність до агресії, під час спільного сімейного проживання, відповідач намагався застосувати до позивача фізичну силу. З урахуванням вищевикладених обставин позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач до суду надала заяву, відповідно до якої справу просила розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, надала згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи надав до суду заяву, згідно з якою просив справу розглянути без його участі, висновок органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав - підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в тому числі й через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути на підставі наявних доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2014 року, шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції У Кіровоградській області, актовий запис № 610, між сторонами розірвано. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 12.12.2012 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2013 року, з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO] стягнено аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.05.13 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментам від 14 квітня 2015 року № 2185/7, здійсненого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан І. Л., за станом на 01.04.2015 року загальна сума боргу по аліментам відповідача на користь позивача на утримання дитини склала 7 960, 38 грн., які відповідачем на сплачено, про що свідчить також довідка відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 10.03.2015 року. У відповідності до довідки комунального закладу «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда», [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], знаходиться під наглядом КЗ «ЦПМСД №1 м. Кіровограда». Забезпечує лікування та догляд, піклується про здоров`я дитини мати - [PERSON] з моменту її народження. Відповідно до довідки КП ЖЕО№2 від 30.12.2014 року № 2451, [PERSON], [INFO], проживає з [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з листом Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 17.12.14 року № 865/4, позивач не отримувала аліменти від відповідача. Згідно з висновком органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 25.02.2015 року, № 1217/49-05-24, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як встановлено з висновку органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 25.02.2015 року, № 1217/49-05-24 відповідачеві роз'яснювалися його батьківські права та обов'язки, а також відповідальність, передбачена законом за ухилення від їх виконання. Відповідачеві надавався час для погашення заборгованості по аліментам, звернення до органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради з питання вирішення спору щодо участі у вихованні дочки [PERSON], але зазначені питання відповідачем не вирішені. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно ст. 180 СКУ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення матері або батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор , а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, обставини викладені у позовній заяві є доведеними, а вимоги позову обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved