Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитини, до повноліття дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.09.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого народились [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припиненні з червня 2013 року, проживають окремо. Належної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, розмір бажаних позивачем аліментів визначений на її власний розсуд в 1000 грн. на кожну дитину. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, оскільки відповідач працевлаштований та просив стягувати аліменти в розмірі, визначеному законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,19.09.1992 року сторони по справі уклали шлюб, свідоцтво серії IV №401394. 30.09.1999 року від шлюбу сторін народилась [PERSON], свідоцтво серії І-КИ №064668, 19.09.2001 року [PERSON], свідоцтво серії І-КИ 142427. Сторони по справі проживають окремо. Діти проживають разом з матірю, що повністю визнається відповідачем. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає в недостатньому обсязі та несистематично. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України \~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище і дитини, і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно довідки ТОВ «Фаворит Автотранс» від 21.11.2016 року, відповідач працевлаштований водієм з 25.10.2016 року. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей повинен піклуватися про них, утримувати їх, є працездатною та працевлаштованою особою, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дітей щомісяця аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 05.10.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial