Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.07.05 року перебуває у шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні у позивача. Вказувала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 частині від заробітку (доходу) щомісячно починаючи із дати подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей, а також аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.07.05 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітні діти знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей та на її утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі по 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та 1/6 на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved