Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,4744 га, що знаходиться на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, як на спадкове майно за законом. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але суду подано письмову заяву сільського голови Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області Добрянської Т.Й. № 92 від 11.05.2018 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.14). За життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,4744 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] від 20 березня 2001 року (а.с.18) . З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що заповіту тітка не склала. Крім того, після її смерті вона знайшла лише копію державного акта на право приватної власності на землю. Нею було подано оголошення у газету щодо втрати державного акта, однак, згідно повідомлення редакції районної газети «Голос відродження» відгуків на оголошення про втрату державного акта не надходило. На даний час вона має намір щодо оформлення спадкових прав, однак, не може звернутись у нотаріальну контору, оскільки відсутній оригінал державного акта. Інших претендентів на спадщину немає, оскільки її баба [PERSON], яка вступила в управління, користування та володіння спадковим майном, померла [INFO]. Її батько [PERSON] також помер [INFO]. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки згідно із довідкою Суховільської сільської ради № 314 від 26.03.2018 року на момент смерті проживала із померлою [PERSON] (а.с. 15) Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто, покійна особа не може набувати будь-яких прав, в тому числі і права власності на пай. Враховуючи дану обставину, користуватися правами і нести обов'язки можуть лише громадяни, які не мають статусу померлого. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивачу звертатися в суд з даним позовом.

Outcome: approved