Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто», в якому просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 38520,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2015 вона звільнилася з посади начальника відділу реєстрації та обліку управління врегулювання страхових подій та контролю виплат публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто» за власним бажанням згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України. Причиною звільнення була тривала невиплата відповідачем заробітної плати. Станом на 04.09.2015 за відповідачем утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 21 138, 11 грн. Оскільки відповідач досі не розрахувався з позивачем, станом на 05.02.2015 відповідач повинен відшкодувати на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 38 520,00 грн. Під час розгляду справи позивач двічі змінила позовні вимоги, просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні спочатку станом на 22.04.2016 в розмірі 57 960,00 грн., а потім станом на 07.06.2016 в розмірі 68 400,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та та не заперечувала винесення заочного рішення судом в разі відсутності відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.09.2015 позивач звільнилася з посади начальника відділу реєстрації та обліку управління врегулювання страхових подій та контролю виплат публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-авто» за власним бажанням згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.13). Причиною звільнення була тривала невиплата відповідачем заробітної плати. Станом на дату звільнення позивача за відповідачем утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 21 138,11 грн., яка не була виплачена позивачу за час роботи, що підтверджується довідкою № 735 від 08.09.2015 (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Разом з тим, з позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку та не виплачено по цей час заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Відповідачем здійснено розрахунок середньоденної заробітної плати відповідно до вказаного Порядку, розмір якої становить 360,00 грн. З урахуванням того, що відповідач не провів з позивачем повний розрахунок у день звільнення, то відповідно до положень ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за період з 05.09.2015 по 07.06.2016 у розмірі 68 400,00 грн. Також, в порядку, визначеному ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved