Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до [PERSON] з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.09.2015 р. вона позичила відповідачу гроші в сумі 15400,00 грн., які відповідач зобов`язалась повернути: у термін до 30.09.2015 р. - 5000,00 грн., до 15.10. - 5000,00 грн. до 01.11 -5400,00 грн. У разі несплати відповідач зобов`язалась сплатити штраф у розмірі 1% суми боргу за кожен день несплати боргу. Свої зобов`язання відповідач не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду і просить стягнути з неї суму боргу - 15400,00 грн., неустойку - 162470,00 грн, три проценти річних - 1335,00 грн., а всього стягнути 179205,00 грн. та судові витрати у справі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, вимоги позову підтримав в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач, який належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, правом на подання відзиву на позов не скористалась. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] відповідно до наданої розписки від 20.09.2015 р., отримала від [PERSON] в борг кошти в сумі 15400,00 грн., зобов`язалась повернути у повному обсязі наступним чином: у термін до 30.09.2015 р. - 5000,00 грн., з 30.09.2015 р. по 15.10.2015 р. - 5000,00 грн., у термін з 15.10. по 01.11.2015 р. 5400,00 грн., що становитиме повну суму. У разі несплати чи несвоєчасної спалим боргу зобов`язується додатково до суми заборгованості сплатити штраф у розмірі 1% за кожен день прострочення (несвоєчасної сплати боргу) (а.с.4,5). Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК визначає договори та інші правочини. За загальним правилом, визначеним у статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами частини першої статті 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Як зазначає позивач і не спростовує відповідач, до даного часу відповідачем свої зобов`язання не виконані, борг не повернуто, у зв`язку з чим він підлягає стягненню. Згідно статей 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У частині другій статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд прийшов до висновку про те, що відповідач порушив зобов`язання, в зазначений строк суму позики не повернув, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми позики, та 3% відсотків річних, є підставними та обґрунтованими. Дані вимоги ґрунтуються на положеннях закону, яким урегульовано спірні правовідносини, та умовах зобов`язання. Відповідно до розрахунку, представленого суду з боку позивача, заборгованість відповідача за договором позики від 20.09.2015 р. складає 15400,00 грн. основного боргу, 3% річних від простроченої суми позики в сумі 1335,00 грн. Щодо вимоги про стягнення 162470,00 грн. неустойки, судом встановлено наступне. Згідно статей 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи положення вказаної норми, судом приймається до уваги рішення ВСУ від 03.09.2014 р. у справі № 6-100цс14, яким визначено, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Положення ст. ст. 13 та 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Оскільки нарахований позивачем розмір неустойки (штрафу) - 162470,00 грн. значно перевищує розмір основного боргу, суд зменшує його розмір до розміру суми боргу - 15400,00 грн., оскільки це відповідатиме основним завданням цивільного судочинства та дотриманню принципу справедливості, добросовісності та розумності, встановленого п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму основного боргу за договором позики в розмірі 15400,00 грн., 3% річних в розмірі 1335,00 грн. та неустойки в розмірі 15400,00 грн. на загальну суму - 32135,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial