Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30 квітня 2016 року померла її мати [PERSON] Григорівна.Після її смерті залишилось спадкове майно -будинок та присадибна земельна ділянка розташована за адресою вул.Єсеніна, 16 с.Мар»ївка, Компаніївського району, Кіровоградської області. Зазначають, що [PERSON] є спадкоємицею майна після смерті чоловіка [PERSON], вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом однак не зареєструвала у встановленому законом порядку. Після смерті матері [PERSON] спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. При зверненні позивача до державного нотаріуса Компаніївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно [PERSON], а саме житловий будинок розташований за адресою вул.Єсеніна, 16 с.Мар»ївка, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність державної реєстрації права власності домоволодіння та присадибної ділянки на [PERSON]. У зв»язку з тим, що державний нотаріус Компаніївської ДНК не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернулася з даним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою вул.Єсеніна, 16 с.Мар»ївка, та присадибну земельну ділянку. Ухвалою суду від 22.02.2017 залучено до участі у справі у якості третьої особи на боці позивача [PERSON]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON]»ївська сільська рада в судове засідання не зявилися, надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю Представник третьої особи Компаніївська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що приходиться позивачеві рідним братом та спадкоємцем [PERSON], позовні вимоги визнає, не заперечує права спадкування [PERSON] житлового будинку, оскільки після смерті матері вона доглядає за будинком та присадибною ділянкою. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], яка померла 30 квітня 2016 року; копію свідоцтва про смерть батька - [PERSON], який помер 02.05.1999; копії свідоцтв про народження [PERSON], згідно якого матірю позивача зазначено [PERSON]; копію свідоцтва про шлюб згідно якого позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з «Пиріг» на «Радчук»; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Компаніївської ДНК від 18.11.2016 виданої [PERSON]; копії свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]П на імя [PERSON]; висновок про вартість майна від 29.11.2016; довідкою з БТІ від 05.09.2016, згідно якої житловий будинок розташований за адресою вул.Єсеніна, 16 с.Мар»ївка, Компаніївського району, Кіровоградської області зареєстровано за [PERSON]; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку згідно якого [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку вул.Єсеніна, 16 с.Мар»ївка. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Позивачу було відмовлено державним нотаріусом Компаніївської ДНК у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності домоволодіння та присадибної ділянки на [PERSON] (а.с.18). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Досліджуючи матеріали спадкової справи № 71/2016 заведеної після смерті [PERSON], судом встановлено, що спадкоємцями першої черги є [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою суду від 22.02.2017 залучено до участі у справі у якості третьої особи на боці позивача [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] та надав пояснення, з яких вбачається, що він відмовляється від прийняття спадкового майно після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивач, здійснила дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами) після смерті [PERSON], тому її позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати сплачені позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved