Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працює, отримує постійний дохід, тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Просить стягувати з відповідача на утримання аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не манше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач на судовий розгляд справи не з»явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відстуності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, повністю відповідає інтересам сторін по справі та їхніх дітей і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 11.05.2007 р. сторони зареєстрували шлюб. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Із свідоцтв про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] та встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнено. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач працює в ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», отримує регулярний, немінливий дохід, що підтверджується довідкою даного підприємства, видану 20.10.2014 р. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи спосіб виконання [PERSON] обов»язку утримувати неповнолітніх дітей, суд виходить з того, що він працює, має регулярний, немінливий дохід, тому зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей y частці від доходу. Задовольняючи позов суд враховує, що позивач працює, отримує немінливий, регулярний дохід, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, а також бере до уваги визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved