Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення коштів за депозитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2008 року вона уклала договір № 259 з Кредитною спілкою Експресія» про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок з виплатою відсотків під 29% річних кожного місяця терміном на 6 місяців. Вона здійснила сплату у розмірі 12000 грн. Відповідачем було сплачено їй за перші три місяці кошти у розмірі 286,03 грн., 295,57 грн. та 286,02 грн. після чого виплати припинились. Вона звернулась до спілки з вимогою повернути їй кошти, але отримала відмову. В подальшому позовні вимоги уточнила та просила стягнути депозитного вкладу з інфляційними в розмірі 43362,76 грн. з відповідача [PERSON] та розпорядника майна спілки [PERSON] В судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, 02 квітня 2008 року позивач уклала договір № 259 з Кредитною спілкою Експресія» про залучення внеску (вкладу) члена спілки на депозитний рахунок з виплатою відсотків під 29% річних кожного місяця терміном на 6 місяців. [PERSON] здійснила сплату у розмірі 12000 грн. спілкою було сплачено їй за перші три місяці кошти у розмірі 286,03 грн., 295,57 грн. та 286,02 грн. після чого виплати припинились. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2017 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], КС «Експресія» про стягнення коштів за депозитним договором в частині позовних до кредитної спілки «Експресія» закрито у звязку із ліквідацією кредитної спілки та відсутності правонаступників. Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника) або кредитора, крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу. Таким чином, з урахуванням того, що КС «Експресія» ліквідована (запис про державну реєстрацію припинення від 15.12.2015 р. № 10261170010001369), виконання зобовязань на іншу юридичну особу не покладено, зобовязання укладені [PERSON] від 02 квітня № 259 є припиненими. Звертаючись до суду з позовом про стягнення коштів, в уточненій позовній заяві, позивач [PERSON] просить стягнути кошти за договором про залучення внеску (вкладу) члена спілки з [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працював на посаді головного бухгалтера спілки та діючи від її імені уклав з [PERSON] вищевказаний договір. [PERSON] згідно з відомостями ЄДРПОУ ліквідатор спілки. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Між тим, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували вину вказаних відповідачів у невиконанні зобовязання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих на вимогах закону та не доведених належними і допустимим доказами.

Outcome: dismissed