Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі мають сина [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач проживає окремо та не надає належного матеріального забезпечення своєму сину та дружині, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала . Відповідач позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сторони з вересня 2015 року проживають окремо. Позивач з чотирьохмісячною дитиною повернулася жити до батьків в с. Томилівка, а з грудня 2015 року проживає за адресою : [ADDRESS]. Дане підтверджено довідкою ф.№3 (а.с.6) та поясненнями сторін. Встановленим є те, що відповідач проживає за адресою : [ADDRESS]. Дане підтверджено довідкою територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області (а.с.12) та поясненнями відповідача. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має періодичні підробітки та має мінливий дохід. Зі слід відповідача, його щомісячний дохід становить 3500 грн. Позивач суду пояснила, що є інвалідом та її щомісячний дохід складається з пенсійного забезпечення в розмірі 1590 грн. та соціальних виплат на дитину. Квартиру де вона проживає разом з дитиною утримують батьки позивача. Позивач зазначила, що дитина близько трьох місяців хворіє, та отримує лікування, яке є досить коштовним, що підтверджується чеками на придбані ліки. За останні півроку відповідач придбав для дитини один раз памперси, декілька раз купив суміш дитячого харчування і надав 500 грн. На даний час позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, але погодилася в судовому засіданні мирно врегулювати спір, домовитися з відповідачем на взаємних поступках щодо суми утримання їхньої дитини. Відповідач заперечуючи пояснення позивача вказав, що протягом останнього півроку неодноразово купував дитині суміш дитячого харчування і надав зі своїми батьками для лікування дитини 2 000 грн., а не 500грн. Відповідач категорично відмовився від добровільної домовленості щодо суми на утримання дитини і зазначив, що спроможний сплачувати, лише, 500 грн. щомісяця в рахунок аліментів. При вирішенні даної справи суд виходив з наступного. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В даному випадку, встановлено, що відносини сторін унеможливлюють будь-яку домовленість щодо утримання їхньої дитини. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, на стягнення аліментів має право той з батьків на чиєму утриманні перебуває дитина. Сторони в судовому засіданні визнали, що їх син з вересня 2015 року зареєстрований і проживає разом з позивачем. Сторони визнали, що їх дитина потребує лікування та додаткових витрат. Відповідач в судовому засіданні визнав, що має нефіксований і нерегулярний дохід, який, за словами відповідача, становить близько 3500 грн. на місяць. З наданих суду пояснень відповідача вбачається, що, фактично, [PERSON] не заперечує надання матеріальної допомоги своєму сину, але заперечує, розмір аліментів, бажає, щоб розмір аліментів був мінімальним. При цьому суд звертає увагу, що законодавець визначаючи, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, - не визначив обов'язку прирівнювати розмір аліментів до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, тобто до мінімального розміру, оскільки у кожному випадку розмір аліментів визначається судом з урахуванням потреб дитини, можливостей батьків, інших обставин. Відповідач не підтвердив розміру свого доходу, не подав належних доказів своїх заперечень, не довів, чому слід встановити розмір аліментів в тій сумі, яку він бажає надавати. Заперечення відповідача з приводу розміру аліментів є необґрунтованими та безпідставними. Отже, при визначенні розміру аліментів, суд врахував окреме проживання батька й дитини, стан здоров»я як відповідача так і позивача, яка є пенсіонером по інвалідності, врахувано стан здоров'я дитини сторін, яка хворіє, потребує лікування. Також, суд врахував матеріальне становище платника аліментів, зокрема, враховано те, що [PERSON] має мінливий дохід, та не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Обставин, що мають істотне значення чи підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів не виявлено. Судом враховано, що відповідач добровільно, іноді, надає матеріальну допомогу дитині, однак задля постійного захисту прав та інтересів малолітньої дитини в повсякденному житті, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позову, та визначає розмір аліментів в 1500 грн. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 551,20грн. , відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved