Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до ЛМР про визнання незаконним та скасування протоколу, зобовязання до вчинення дій, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником обєкта нерухомого майна гаражу загальною площею 19,7 кв.м., за адресою м.Львів, вул.Кооперативна, 4. Ухвалою ЛМР їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0059 га. на вул.Кооперативна,4 у власність для обслуговування гаража за рахунок земель житлової та громадської забудови. Вказаною ухвалою її зобовязано забезпечити через спеціалізовану землевпорядну організацію виготовлення проекту землеустрою та подати міській раді на затвердження. Однак, в процесі підготовки вказаних вище документів, виникла необхідність узгодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами, проте останні відмовилися. У звязку із такою відмовою позивач звернулася до узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів, надавши усі необхідні документи. Проте, узгоджувальна комісія протоколом №3 від 15.04.2016 року відмовила позивачу у погодженні меж між земельними ділянками на вул.Кооперативній, 4 та вул.Кооперативіній, 6. Позивач вважає, таке рішення безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що обєкт нерухомого майна перебуває у користуванні позивачки та є її приватною власністю, рішення узгоджувальної комісії має рекомендаційний характер і спрямоване на мирне врегулювання земельних спорів. Просить суд визнати незаконним і скасувати протокол засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 15.04.2016 року №3 в частині розгляду звернення [PERSON] від 28.03.2016 року №3-С-12227-1104; зобовязати узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів ЛМР розглянути по суті звернення [PERSON] від 28.03.2016 року №3-С-12227-1104 та погодити межі між земельними ділянками на вул.Кооперативній, 4 та вул.Кооперативній,6 у м.Львові; вирішити питання про судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Крім того, просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів ЛМР має рекомендаційний характер. Вказане рішення комісії не порушує права позивача, оскільки він не позбавлений можливості звернутися до органу місцевого самоврядування з питанням узгодження меж земельної ділянки. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача, який не з'явився у судове засідання на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником обєкта нерухомого майна гаражу загальною площею 19,7 кв.м., за адресою м.Львів, вул.Кооперативна, 4, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11). Ухвалою ЛМР №4469 від 19.03.2015 року (а.с.7) [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0059 га. на вул.Кооперативна,4 у власність для обслуговування гаража за рахунок земель житлової та громадської забудови. Вказаною ухвалою її зобовязано забезпечити через спеціалізовану землевпорядну організацію виготовлення проекту землеустрою та подати міській раді на затвердження. 13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до голови узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів (а.с.8) з метою погодження меж земельної ділянки на вул.Кооперативна,4 у м.Львові. Згідно з витягом з протоколу №3 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 15.04.2016 року (а.с.6), було ухвалено відмовити [PERSON] у погодженні межі між земельними ділянками на вул.Кооперативній, 4 та вул.Кооперативній,6; юридичному управлінню Львівської міської ради звернутися до суду щодо скасування Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (будівля гаража на вул.Кооперативній, 4). Вказане рішення було прийнято на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 14.06.2010 у справі №2-4085/07 за позовом прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування рішення Шевченківського районного суду від 08.06.2007 року. Відповідно до п. «в» ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу. Згідно зі ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Захист права громадян на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: \~визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України). З урахування положень вказаних вище норм закону, спір вирішується судом у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування, а протокол узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів від 15.04.2016 року, яким [PERSON] відмовлено у погодженні меж між земельними ділянками на вул.Кооперативній, 4 та вул.Кооперативній,6 не є органом місцевого самоврядування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправність рішення узгоджувальної комісії, оскільки таке було винесено в межах її компетенції. Також, суд враховує рекомендаційний характер відповідного рішення, та те, що його наявність не позбавляє позивача права звернутися до органу місцевого самоврядування щодо погодження меж земельних ділянок, або до суду для вирішення земельного спору, а відтак в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю його вимог.

Outcome: dismissed