Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 27.07.2016 року між нею та відповідачем було укладено нотаріально оформлений договір позики, за умовами якого вона передала у власність позичальнику кошти в сумі 14 000 грн., які позичальник зобов`язувався повернути в строк до 27.10.2016 року. На дату звернення до суду зобов`язання позичальника щодо повернення коштів, залишились не виконаними. Таким чином, відповідач заборгував позивачу кошти в сумі 171 580,23 грн. Оскільки позичальник прострочив виконання зобов`язань за вищевказаним договором, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь вказану заборгованість. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання на 02.03.2020 та 07.05.2020 не з`явився, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. 27.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір позики грошей. Згідно п. 1 вказаного Договору позики грошей відповідач передав позивачу 14 000 грн. Відповідач зобов`язується повернути позику в повному обсязі в строк до 27.10.2016. Свої зобов`язання позивач виконала в повному обсязі, що підтверджується договором позики від 27.07.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. Судом встановлено, що зобов`язання позичальником щодо повернення коштів залишились не виконаними. Згідно п. 4 вказаного Договору позики грошей позикодавець зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також один процент від суми позики за кожен день прострочення. Станом на 25.10.2019 року сума боргу відповідачем не повернута. 12.06.2019 року на адресу відповідача було направлено претензію про повернення грошових коштів, однак жодної відповіді отримано не було. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 4 Договору - у випадку коли Позичальник не поверне суму позики в строк, він зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 процент від суми позики за кожен день прострочення. Так, відповідач мав сплатити позивачеві 14 000 гривень 27.10.2016 року. Так, строк стягнення заборгованості за 27.10.2016 р. - 25.10.2019 р. Інфляційні нарахування: 4560,23 гривні. Відсотки : 1% - 140 гривень. Кількість днів - 1093 дні. Всього: 153 020,00 (сто п`ятдесят три тисячі двадцять) гривень 00 копійок. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики від 27.07.2016 року строк грошові кошти не повернув. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики, вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості ґрунтуються на вимогах закону, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою суду від 11.02.2020 року задоволено заяву позивача про відстрочення судового збору до ухвалення судового рішення, який слід за результатами розгляду справи стягнути з позивача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved