Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з АТ «Альфа-Банк» в порядку повернення грошових коштів в сумі 113580,48 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона відповідно до протоколу №404485 проведення електронних торгів стала переможцем та придбала на електронних торгах яке проводило ДП «СЕТАМ» квартиру [ADDRESS] . На виконання зобов`язань позивачем сплачено суму визначену умовами торгів, що становила 119588,40 грн. В подальшому власник квартири звернувся до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів та рішенням Коростенського міськрайонного суду від 14.09.2020 року вимоги були задоволені. При цьому, грошові кошти сплачені позивачем повернуті не були. Державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області тричі направлялася вимога то АТ «Альфа-Банк» з вимогою повернути грошові кошти, однак вони були залишені без уваги. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від третьої особи пояснення не надійшли. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно протоколу № 404485 проведення електронних торгів, позивач [PERSON] стала переможцем та придбала на електронних торгах, яке проводило ДП «СЕТАМ» квартиру [ADDRESS] . Позивач перерахувала 21.05.2019 р. на рахунок виконавчої служби кошти в сумі 113580,48 грн., що визначено було протоколом №404485 проведення електронних торгів від 08.05.2019 року. В свою чергу, вказані кошти в сумі 113580,48 грн. 23.05.2019 року за платіжним дорученням №6904 були перераховані виконавчою службою на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» як реалізація майна боржника. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2020 року визнано недійсними електронні (прилюдні) торги та протокол про проведення прилюдних торгів № 404485 від 08.05.2019 року арештованого майна, а саме однокімнатної квартири - загальною площею 29,8 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та реалізованого по виконанню виконавчого напису №744 виданого 18.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки судом визнано недійсними результати електронних торгів має бути вирішено питання про застосування реституції, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину. При цьому, реституція можлива лише між сторонами правочину, а відтак необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та які у подальшому визнано недійсним. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між держаною виконавчою службою та спеціалізованою організацією. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку №2831/5, з 25 жовтня 2015 року ДП «СЕТАМ» є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом. Отже, у даному випадку, ДП «СЕТАМ» лише надавала послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області самостійно виступав від свого імені на прилюдних торгах як продавець. Відтак, вимоги позивача про стягнення суми безпідставно отриманих коштів у розмірі 113580,48 гривень, сплачених у якості розрахунку за придбане у торгах майно, підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частин першої та третьої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України в цілому визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми наведеної статті мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо. Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов. По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (статті 11 ЦК України). До відсутності правової підстави вказана стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним, скасованим, та інше, або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо. Такі роз`яснення неодноразово були викладені у правових висновках Верхового Суду України. Друга частина статті 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо подає підроблені документи для отримання пільги або здійснює якісь інші неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення). Отже, в цілому, можна зробити висновок, що положення згаданої статті можуть застосовуватися до відносин, передбачених у частині третій, субсидіарно, якщо на підставі положень спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав. Далі, аналізуючи зміст вказаної статті, а також, правовідносини, які утворились між сторонами, суд також виходить із того, що стаття 1212 ЦК України, містить загальні положення про зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. При регулюванні означених відносин, згідно до положень глави 83 ЦК України, суд бере до уваги, що суб`єктами зобов`язань, що виникають з безпідставного збагачення (тобто набувачем і потерпілим), можуть виступати, в тому числі, як фізичні, так і юридичні особи. Особа, що безпідставно отримала (зберегла) майно, повинна повернути його потерпілому. У разі невиконання цього обов`язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку. Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події, поведінки самого потерпілого або третіх осіб (дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, проведення електронних торгів, тощо). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що правова природа набуття Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області коштів у сумі 113580,48 гривень, випливає з дій, пов`язаних із результатами електронних торгів, які визнано недійсними рішенням суду. Між тим, згадані вище кошти було сплачено позивачем на рахунок Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, який в свою чергу платіжним дорученням №6904 від 23.05.2019 року перерахував їх на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» в рахунок реалізації майна боржника (інформація щодо правонаступництва міститься на офіційному сайті https://alfabank.ua). З матеріалів справи вбачається, що Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області тричі було направлено вимогу про повернення коштів на депозитний рахунок відділу у зв`язку з визнання торгів недійсними. Однак, вказані вимоги були залишені відповідачем без уваги. Оскільки, у даному конкретному випадку, підстава, на якій АТ «Альфа-Банк» отримано грошові кошти від позивача (за нерухоме майно реалізоване через систему електронних торгів), відпала, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин статтю 1212 ЦК України, що не суперечить вимогам статті 1213 ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна потерпілому в натурі. Отже, вимога позивача про повернення на її користь сплачених коштів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору 1136,00 грн.

Outcome: approved