Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

позивач звернулася до Залізничного районного суду м. Львова з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають спільну дитину, яка проживає разом з позивачем. Відповідач самоусунувся від участі в утриманні дитини, хоча має таку фінансову можливість. Крім того, не бере участі у вихованні та забезпеченні дитини, хоча перешкод позивач в цьому відповідачу не чинить. Вказує, що відповідач працює на посаді головного лікаря стоматологічної клініки «Імплант-Дентал» та має постійний дохід. Зазначає, що не має власного житла та проживає з дитиною на орендованій квартирі. Дитина навчається у Львівському фізико-математичному ліцеї-інтернаті при Львівському національному університеті імені Івана Франка, де навчання є платним. Зазначає, що несе витрати на репетиторів для дитини. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 193 СК України. Залізничний районний суд м. Львова ухвалою суду від 19 червня 2019 року даний позов скерував до Личаківського районного суду м. Львова. 12 липня 2019 року вказаний позов надійшов до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою суду від 15 липня 2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначену таку до судового розгляду. 10 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач вказує, що за домовленістю між сторонами дитина залишилась проживати з позивачем. Вказує, що протягом десяти років брав участь в утриманні дитини, однак не вимагав від позивача доказів наданих коштів для дитини. Вважає, що доказом цього є непред`явлення позову протягом десяти років. Останнім часом позивач почала вимагати кошти для себе, для її особистих потреб. Зазначає, що має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , а тому готовий сплачувати аліменти в розмірі 1000-1500 гривень. 10 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача у якій остання просила задовольнити позов в повному обсязі, оскільки дитина проживає після розірвання шлюбу постійно з позивачем, відповідач участі в її утриманні не приймає, хоча має достатній для цього дохід. Вказує, що будь-яких вимог щодо особистого утримання до відповідача не висловлювала. Запропонований відповідачем розмір аліментів у відзиві не відповідає мінімально встановленому законом. В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали з мотивів викладених у позові та відповіді на відзив, просили такий задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів викладених у відзиві, додатково пояснив, що наявний у відповідача автомобіль є в технічно несправному стані та якщо суд прийде до переконання про підставність позовних вимог щодо стягнення аліментів в частці від доходу відповідача, просив визначити таку в розмірі ј. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2009 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2003 року вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Сторонами визнано обставину, що дитина проживає разом з позивачем по місцю проживання останньої, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина доказування не потребує. З акту ЛКП «Сигнівка» від 4 квітня 2019 року вбачається, що позивач разом з дитиною проживають за адресою [ADDRESS] без реєстрації. З довідки Львівського фізико-математичного ліцею-інтернату при Львівському національному університеті імені Івана Франка № 95 від 15 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі. З представлених позивачем копій квитанцій про оплату за харчування вбачається, що нею щомісячно сплачується 750 гривень за харчування дитини в навчальному закладі (а.с. 16-20). З відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що позивач за період часу з першого кварталу 2018 року по перший квартал 2019 року включно отримала дохід в розмірі 76\~684,57 гривень. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, вид діяльності стоматологічна практика, інша діяльність у сфері охорони здоров`я. З листа Личаківської державної податкової інспекції Личаківського управління головного управління ДПС у Львівській області від 9 вересня 2019 року № 849/10/13-01-55-09-01 вбачається, що відповідач за 2018 рік як платник єдиного податку задекларував дохід від підприємницької діяльності в розмірі 60\~000 гривень. З даних МВС України наданих на запит вбачається, що у власності позивача є автомобіль Infiniti QX70 2013 року випуску, який відповідач набув у власність 15 лютого 2019 року. З інформаційної довідки № 179779706 від 4 вересня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що у власності позивача відсутні об`єкти нерухомого майна. З інформаційної довідки № 179780230 від 4 вересня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відповідач є власником квартири загальною площею 63,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Частина 3 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. З Інтернет сторінки клініки «ІмплантДент» за адресою посилання https://implantdental.lviv.ua, в розділі наші лікарі зазначається, що [PERSON] є головним лікарем і засновником вказаної клініки. Оскільки вказані дані розміщенні в загальному доступі на сайті клініки, головним лікарем і засновником якої є відповідач у справі, що на думку суду не можна було розмістити без відома останнього, а тому суд вважає, що вказані обставини не потребують додаткового доказування. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2010 року вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає регулярно достатню матеріальну допомогу на утримання дитини, доказів протилежного стороною відповідача не представлено, чим ухиляється від виконання обов`язку з утримання неповнолітньої дитини, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років у 2019 році суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Визначаючи суму аліментів судом взято до уваги наявність у відповідача на утриманні другої дитини, доходи сторін, відвідування дитиною навчального закладу, що потребує фінансових затрат з боку батьків дитини, наявність у відповідача у власності нерухомого майна та автомобіля, що на думку суду свідчить про належний матеріальний стан відповідача. Суд критично відноситься до доводів сторони відповідача про несправний стан наявного у відповідача автомобіля, оскільки доказів цього не представлено, а також до малих доходів відповідача, оскільки як встановлено вище останній є головним лікарем і засновником клініки «ІмплантДент», яка згідно з даних розміщених на її Інтернет сторінці знаходиться в центрі міста Львова, за адресою проспект Свободи, 5, надає широкий спектр стоматологічних послуг. Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у процесуальних документах доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 768,4 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial