Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. На підтвердження свого позову зазначив, що його дід - [PERSON] та баба - [PERSON], перебували у шлюбі з 22.08.1953 року. За час сумісного проживання вони збудували житловий будинок та господарські будівлі і споруди на відведеній для цього Петропавлівською селищною радою в установленому законом порядку земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] в смт. Петропавлівка. Після завершення будівництва садиби вони все життя спільно в ньому проживали та спільно ним володіли, користувались та розпоряджались, тобто таке майно перебувало у них у спільній, сумісній власності, але в силу різних причин державна реєстрація їхніх прав ними за життя на таку садибу проведена не була. Окрім того [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею - 6.480 га, розташовану на території Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області на підтвердження чого отримав Державний акт. [INFO] року [PERSON] помер. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у повному розмірі, але свідоцтво про право на спадщину за законом отримала тільки на земельну ділянку. [INFO] року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] мав би бути її єдиний син [PERSON], але він помер [INFO] року. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкоємцем після смерті баби в порядку спадкової трансмісії є позивач [PERSON], який належним чином звернувся до державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, але нотаріус йому мотивовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, чим порушив його право на належне оформлення спадщини. Надає до суду письмові докази, які свідчать про належність спадкового майна саме спадкодавцям, що в свою чергу надає йому безапеляційне право на оформлення такого майна на його користь. На підставі ст. ст. 392, 1225, 1216 - 1219, 1223, 1261, 1270 ЦК України, лист Головного Управління юстиції в Дніпропетровській області від 15.04.2010 року, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 прохає задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити їх у повному розмірі. Представники відповідача до судового не зявились, надали письмову заяву, якою позовні вимоги визнали у повному розмірі, проти їх задоволення не заперечували. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обємі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], були подружжям, та дідусем і бабусею позивача [PERSON], що підтверджується їхнім свідоцтвом про шлюб, а родинні відносини свідоцтвом про народження позивача та його батька [PERSON]. За час шлюбу вони збудували житловий будинок та господарські будівлі і споруди на відведеній для цього Петропавлівською селищною радою в установленому законом порядку земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] в смт. Петропавлівка та після завершення будівництва яких вони все життя спільно в ньому проживали та спільно ним володіли, користувались та розпоряджались, тобто фактично вони були співвласниками такої садиби, але без юридичного визначення свого права. [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею - 6.480 га, розташовану на території Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області на підтвердження чого отримав Державний акт. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Згідно ч. 1 ст. 529, ч. 1 ст. 548, ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у повному розмірі, доказом чого є свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1335 від 27.11.2002 року, згідно якого на її користь перейшла земельна ділянка раніше належна [PERSON] та на яку вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки :[NUMBER]. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] мав би бути її єдиний син [PERSON], але він помер [INFO] року, що підтверджується його свідоцтвом про смерть. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] являється його єдиний син [PERSON], - позивач, отже він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)». Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Позивач належним чином до державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, шляхом винесення мотивованої постанови, згідно постанови нотаріуса позивачу потрібно довести факт родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] так як написання прізвищ на українській мові у його паспорті та свідоцтві про смерть спадкодавця не співпадають ([PERSON] [PERSON]). Позивачем такі порушення було виправлено шляхом отримання нового паспорту на підставі свідоцтва про народження та інших документів, та до суду надано новий паспорт. Окрім того нотаріус зазначив, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, які входить до складу спадщини. Згідно абзацу 12 листа Головного Управління юстиції в Дніпропетровській області від 15.04.2010 року щодо порядку вчинення нотаріальних дій у разі смерті власника нерухомого майна і як наслідок правовстановлюючий документ на таке майно у власника відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Згідно п. 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 : якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, або якщо первинна реєстрація нерухомого майна не була проведена, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності не визнається представниками державних органів та нотаріату в звязку з відсутністю у Позивача повного обєму правовстановлюючих документів на таке майно, що і призвело до подання цього позову до суду. На підтвердження належності на праві спільної, сумісної власності спадкодавцю та її покійному чоловікові садиби [ADDRESS] в селищі міського типу Петропавлівці Дніпропетровської області позивачем до суду надано наступні письмові доказі, які судом визнано допустимими: свідоцтво на забудову садиби в сільській місцевості відповідно до якого [PERSON] в 1970 році було надано дозвіл на будівництво садиби саме за вище вказаною адресою; довідки Петропавлівської селищної ради відповідно до яких саме [PERSON] визначено власником такого садиби [ADDRESS] в селищі міського типу Петропавлівці Дніпропетровської області; технічний паспорт наданий на імя [PERSON] на садибу, що є обєктом спадщини, тобто такі докази свідчать про беззаперечну належність садиби [PERSON], а свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 1335 від 27.11.2002 року, про те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка. На підтвердження належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки позивачем до суду в якості письмових доказів, що судом визначено допустимими, надано: ксерокопія державного акту виданого на чоловіка спадкодавця;свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого земельна ділянка перейшла у спадок від [PERSON] до його дружини [PERSON]; ксерокопія державного акту виданого на користь [PERSON] відповідно до якого визначено, що його виготовлено на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON]; довідка управління держземагенства у Петропавлівському районі відповідно до якого визначено, що державний акт виготовлений на користь [PERSON] на цей час залишається чинним та іншим особам його у приватну власність передано не було. Всі вище перелічені письмові докази підтверджують належність спадкодавцю [PERSON] садиби [ADDRESS] в селищі міського типу Петропавлівці Дніпропетровської області та земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :[NUMBER], що в свою чергу дає всі підстави для спадкування за законом всіх обєктів позивачем [PERSON] та відповідно визнання за ним права власності на них. Щодо судового збору суд враховує, що при зверненні до суду Позивач сплатив судовий збір . В судовому засіданні представник Позивачки прохає суд не стягувати вказані витрати з відповідача а віднести їх на рахунок позивача. На підставі вищезазначеного, враховуючи ст. ст. 392, 1225, 1216 - 1219, 1223, 1261, 1270 ЦК України, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 та

Outcome: approved