Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Перечинської РДА Закарпатської області та орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 03 серпня 2009 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Перечинського районного суду від 02 червня 2014 року шлюб між подружжям було розірвано. Фактично шлюбні стосунки припинено з моменту розірвання шлюбу, вона з дітьми проживає окремо, спорів стосовно місця їх проживання ніколи не виникало. Весь час після розірвання шлюбу відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні; на сьогоднішній день діти батька не пам'ятають, не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки після розірвання батьками шлюбу він жодного разу їх не бачив. Теперішнього її чоловіка - [PERSON] діти називають батьком і він відповідно ставиться до них з батьківською теплотою та турботою і в майбутньому має намір їх всиновити. Крім того, вищевказаним судовим рішенням з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, від сплати яких він також ухиляється. Оскільки зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов'язків, у зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, подали спільну заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили такі задовольнити, посилаючись на обставини позову. У судове засідання відповідач також не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, подав суду нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки та сина. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання - органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без участі органу опіки та піклування, при цьому підтримавши висновок органу про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. У судове засідання представник органу опіки та піклування Перечинської РДА Закарпатської області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання також не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. У судовому засіданні встановлено, що батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданими виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 29 березня 2010 року та 08 квітня 2011 року відповідно (а. с. 9-10). Також встановлено, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а саме взагалі не відвідує дітей, не проявляє батьківської турботи щодо них, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та навчанням, а також матеріально не забезпечує доньку та сина і не виділяє жодних коштів на їх утримання. Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що стверджується також висновком опікунської ради Перечинської міської ради Закарпатської області від 23 травня 2018 року, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов'язків та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач повністю відсторонився від виконання батьківських обов'язків і не проявляє відносно дітей щонайменшої турботи, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо його дітей, а саме сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved