Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Першотравневе, вул. Перемоги, № 5, та на присадибну земельну ділянку, загальною площею 0,19 га, яка була надана в постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25.06.2007 року; визнати право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,85 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення «ведення особистого селянського господарства», яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 023798, виданого 26.06.2003 року Комінтернівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25.06.2007 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути у свою відсутність, про що подав до суду заяву від 24.02.2015 року за вих. № 02-14/175. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі № 13, особовий рахунок № 1025 Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Першотравневе, вул. Перемоги, 5, що встановлено судом зі змісту довідки № 02-14/781 від 08.09.2014 року Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. За життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 023798, виданого 26.06.2003 року Комінтернівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84, належала земельна ділянка, площею 1,85 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення «ведення особистого селянського господарства» (кадастровий номер відсутній). Відповідно до довідки Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 02.12.2014 року за вих. № 02-14/995, земельна ділянка, орієнтованою площею 0,19 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Першотравневе, вул. Перемоги, 5, не приватизована та документи на право власності на вказану земельну ділянку не видавались. [PERSON] померла 25.06.2007 року, що встановлено судом згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 095122, виданого 26.06.2007 року виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 28. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту спадкової справи № 325/2014, заведеної 25.06.2007 року до майна [PERSON] вбачається, що спадщину прийняла [PERSON], що є донькою померлої та єдиною спадкоємицею, оскільки [PERSON] та [PERSON], які є синами померлої, подали до суду нотаріально посвідчені заяви, якими повідомили що знають про відкриття спадкової справи щодо майна померлої матері, спадщину в установленому законом порядку не приймали та не претендують на неї, не мають наміру звертатися до суду з вимогами про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. 29.01.2015 року державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, за життя спадкодавця його право на цей будинок не було зареєстровано в установленому законом порядку. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлена можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно та в держаному акті на право приватної власності на землю серії І-ОД № 023798, виданого 26.06.2003 року Комінтернівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84, відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обовязків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обовязки, які нерозривно повязані з особою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку, площею 1,85 га, що за життя належало спадкодавцю. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. У відповідності до ст. 13 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У відповідності до ст. 6 Земельного Кодексу України 1990 року громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 22 Земельного Кодексу України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 року. Проте суд враховує, що дію ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 року зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (далі Декрет). Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, суд дійшов висновку, що п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно з п. 7 Перехідних положень Земельного Кодексу України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Правовий аналіз наведених законодавчих норм у сукупності з встановленому судом обставинами, дозволяють суду дійти до висновку, що [PERSON] з дотриманням передбаченої законом процедури отримала у власність спірну земельну ділянку, її право власності було зареєстровано у відповідності до порядку, передбаченого законодавцем на час реєстрації, і тому у суду не має сумніву в правомірності набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Першотравневе, вул. Перемоги, 5, та на земельну ділянку, площею 1,85 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення «ведення особистого селянського господарства, і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу та відсутності кадастрового номеру земельної ділянки в державному акті про право власності на землю, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже, позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині визнання за позивачкою права приватної власності на присадибну земельну ділянку, загальною площею 0,19 га, яка була надана в постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель [PERSON], що розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Першотравневе, вул. Перемоги, № 5, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25.06.2007 року, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки на момент відкриття спадщини вказана земельна ділянка не належала на праві власності померлій, тобто не може бути успадкована по даній правовій підставі, відповідно до ст. 1218 ЦК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial