Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти в сумі 3000грн. на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та на своє утримання аліменти в сумі 1000грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO]. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначає, що з 11.01.2011 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально не допомагає, про його доходи не відомо. Позивач перебуває у відпустці за доглядом за дитиною та працює в ТОВ «Сілует», отримуючи заробіток в розмірі 2600грн. Позивач в судовому засіданні підтримала вищевикладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні з вимогами позову погодився частково, зазначивши, що може допомагати дитині матеріально, сплачуючи аліменти в розмірі 1000грн., що стосується вимог позову про утримання дружини, заперечував у повному обсязі. Суд вислухавши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено і підтверджено сторонами, що перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2011, який рішенням суду розірваний у листопаді 2016 (а.с.2). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 24.02.2015, актовий запис № 317 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що у 2016 сімейні стосунки перервано та батько дитини проживає окремо від позивача та сина, позивач самостійно виховує і утримує дитину, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у Ії утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище матері дитини, платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, іншого аліментного обов'язку не має. Між тим, з боку позивача не надано суду жодного доказу того, чим позивач обґрунтовує розмір аліментів у вигляді 3000грн. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням майнового стану сторін, наданих доказів на підтверджених доводів, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частині з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти і на своє утримання до досягнення дитиною 3-го віку на підставі правил ч.2 ст. 84 СК України, яка зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи такі вимоги, як символічні. Відповідно до правил ч.4 ст. 84 СК Украйни право на утримання дружини, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, а з боку позивача не доведено про такий матеріальний стан відповідача, який надає останньому можливість надавати матеріальну допомогу дружині, суд вважає за необхідне в цієї частині позовних вимог відмовити. Відповідно до правил ч.1 ст. 80 СК України аліментів присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням майнового стану сторін, наданих доказів на підтверджених доводів, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 2000грн. Відповідно до правил ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial