Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якого вона є спадкоємицею першої черги на квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування позову позивач вказала, що спадщину після смерті матері вона прийняла шляхом подачі в установлений строк заяви про прийняття спадщини за законом, крім того на момент смерті матері, позивач була зареєстрована разом з нею за однією адресою. За час свого життя мати позивача повністю виплатила кооперативну квартиру, заборгованість відсутня. Згідно з довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» право власності за матір`ю позивача на вказану квартиру не зареєстровано, у зв'язку з чим, відповідно до постанови державного нотаріуса, у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено. Позивач, вважаючи порушеними свої права та інтереси звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснити без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи до суду надала заяву, згідно з якою проти позовних вимог не заперечувала, розгляд справи просила здійснити без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. З урахуванням вищевикладеної обставини, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], з сім`єю з трьох осіб на право заняття житлового приміщення, житловою площею 40, 28 кв. м. було видано ордер на квартири [ADDRESS], про що свідчить ордер на житлове приміщення в будинку житлово - будівельного кооперативу [NUMBER] від 7.07.1994 року. Згідно з вказаним ордером, в ордері зазначено членом сім`ї [PERSON] Відповідно до довідки житлово - будівельного кооперативу від 21 серпня 2012 року, № 61, квартира [ADDRESS] має балансову вартість станом на 21.08.2012 року 26 222, 00 грн. Останній пайовий внесок зроблено в жовтні 1990 року, вартість квартири сплачена, заборгованості немає. З довідки житлово - будівельного кооперативу від 16. 03. 2015 року, № 3/15 вбачається, що на день смерті матері позивача [PERSON], позивач була зареєстрованою та проживала разом з матір`ю за адресою: квартира [ADDRESS]. У відповідності до висновку ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 22 серпня 2012 року № 4-699, будинок [ADDRESS] належить житлово - будівельного кооперативу [NUMBER] на підставі реєстраційного посвідчення від 07.12.1994 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 2003 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записано: батько - [PERSON] та матір - [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19 березня 2012 року, видане міським відділом по державній реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31.03.2015 року, Кіровоградською міською державною нотаріальною конторою № 1, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведено спадкову справу. Відповідно до паспорту громадянина України, позивач зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS]. У відповідності до постанови державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 Нікітенко О.В., № 309/02-31 від 19.03.2015 року, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] не реєструвалося, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов?язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що позов ґрунтується на закону та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved