Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь 8881 грн. 36 коп. - сплачених за комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.1996 року є власником зазначеної квартири. З 22.09.2001 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 09.12.2008 року було розірвано. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з квітня 2008 року в ній не проживає, його речей у квартирі немає, але на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вона вимушена сплачувати сама. Таким чином за період з 2008 року по 2014 рік нею було сплаченого 17762 грн. 71 коп. за отримані комунальні послуги, у зв'язку з чим вона просить суд на підставі ст. 544 ЦК України стягнути з відповідача на її користь 8881 грн. 36 коп. Разом з тим, вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник надав до суду письмову заяву про те, що відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8881 грн. 36 коп. - сплачених за комунальні послуги, решту позовних вимог підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання також не з`явився, його представник надав до суду письмову заяву, в якій частину позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS] визнав, стосовно решти позовних вимог - стягнення з відповідача на користь позивача 8881 грн. 36 коп. - сплачених за комунальні послуги, зазначив, що це питання 19.05.2015 року було врегульовано між сторонами в позасудовому порядку. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд, розглядаючи позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS], позаяк стосовно решти позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 8881 грн. 36 коп. - сплачених за комунальні послуги закрито провадження у зв'язку з відмовою представника позивача від частини позову, прийшов до наступного. Так, позивач на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.1996 року є власником квартири [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS] (а.с.8). Позивач з 22.09.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 09.12.2008 року було розірвано (а.с.12-13). Відповідач є зареєстрованим в зазначеній квартирі, як член сім'ї власника житла (а.с.15). Судом, установлено та відповідачем не заперечується, що вбачається із заяви його представника про визнання позову, що відповідач з квітня 2008 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] в квартирі [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS] підтверджується актом, складеними мешканцями будинку [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та заяви представника відповідача про визнання позову. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав пред'явлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved