Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 14.02.1963 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №4 у Виконавчому комітеті Мшанецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини та спільне проживання були припинені понад 50 років тому, коли відповідач після того як його призвали у 1963 році на військову службу так і не повернувся додому після її закінчення, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач у судове засідання не з`явилась, але її представник надав до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання також не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав та просив суд розглянути справу у його відсутність, проти стягнення з нього судового збору заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд уважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, сторони перебувають у шлюбі з 14.02.1963 року, зареєстрованому за №4 у Виконавчому комітеті Мшанецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позаяк позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши пред`явлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Стосовно заперечень відповідача щодо стягнення з нього на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає, що такі заперечення спростовуються положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких у разі задоволення позову саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved