Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 26.12.2011 по справі №2-631/2011 розірвано шлюб. Від цього шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований разом з нею. Їх син [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету Соціальних комунікацій спеціальність «Психологія» Харківської державної академії культури з 01.09.2018 по 30.06.2022, за контрактом. В зв`язку із продовженням навчанням їх син потребує матеріальної допомоги на витрати, які безпосередньо пов`язані з його навчанням, зокрема: витрати пов`язані зі сплатою на навчання, які згідно договору № 50/18 від 10.08.2018 складають 9500,00 грн. на навчальний рік, витрати пов`язані з необхідністю проживання у м. Харків, витрати на проїзд до м. Харків, витрати пов`язані з придбанням необхідних меблів для проживання, придбання необхідних побутових речей та оргтехніки для навчання, придбання продуктів харчування, взуття та одягу, придбання засобів особистої гігієни, сплата послуг інтернет, мобільного зв`язку та інше. Матеріальної допомоги, яку вона надає сину, не достатньо для його утримання та забезпечення необхідних матеріальних умов на належному рівні. Відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, інших утриманців не має та може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не здійснює. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02 квітня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.03.2001 Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №2. Відповідно до паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 02.03.2017 Новопсковським РВ УДМС України в Луганській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої 21.01.2019 Харківською державною академією культури за вих. № 1682, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету Соціальних комунікацій спеціальність «Психологія» Харківської державної академії культури з 01.09.2018 по 30.06.2022 р., за контрактом. Те що [PERSON] навчається за контрактом та оплата за навчання становить 9500 грн. підтверджується договором про підготовку спеціаліста з вищою освітою на умовах повного відшкодування витрат №50/18 від 10.08.2018. Витрати понесені позивачем на навчання та проживання у гуртожитку сина [PERSON] з початку навчального року склали 14910 грн., що підтверджується квитанціями №0.0.1113350208.1 від 20.08.2018, №0.0.1120404017.1 від 29.08.2018, №0.0.1120409373.1 від 29.08.2018, №0.0.1127321263.1 від 07.09.2018, №0.0.1258054037.1 від 04.02.2019, № 0.0.1258051313.1 від 04.02.2018. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги сину на період навчання не надає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є таким, що потребує матеріальної допомоги батьків для продовження навчання, проживання та придбання побутових речей, і, незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв`язку з навчанням за денною формою. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи визнання позову відповідачем, встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком [PERSON] , який досяг повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.02.2019 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved