Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про звільнення спадкового майна з-під арешту посилаючись на те, що постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ №1011/6-08 від 15 лютого 2010 року був накладений арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS], власниками якої були позивач, її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. 13 червня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач та [PERSON] звернулися до нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що на спадкове майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] накладено арешт. Позивач вважає, що даний арешт підлягає скасуванню оскільки підстав для накладення заборони на майно померлого немає, строки щодо предявлення вимог до спадкоємців спливли. На лист Першого міського відділу ДВС №24802 від 8 липня 2015 року про те, що стягувач вправі звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником згідно частини 5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» [PERSON] ніяким чином не відреагувала. Позивач і її син є спадкоємцями на майно померлого та у звязку з накладенням арешту на майно померлого не мають змоги оформити свої спадкові права. Майно перебуває фактично у їхньому користуванні та володінні. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки відповідач суд не повідомила, проте подала до суду заяву у якій визнає позовні вимоги так, як їй відшкодовано шкоду. Представник Першого відділу ДВС ХМУЮ у Хмельницькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ №1011/6-08 від 15 лютого 2010 року був накладений арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. З даних інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 11.09.2017 року підтверджується, що власниками квартири є позивач, її чоловік [PERSON] та син [PERSON] у рівних частках. 13 червня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №188611 виданого ВРАЦС по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ від 16 червня 2012 року. Після його смерті позивач та [PERSON] звернулися до нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримали письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що на спадкове майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] накладено арешт. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Вимогами ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до 59 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно, і про зняття з нього арешту. Суд вважає, що позивач є спадкоємцем, що прийняла спадщину на 1/3 частину квартири [ADDRESS] тає має право на вільне володіння та користування зазначеною квартирою. Тому відповідно до встановленого слід звільнити 1/3 частину квартири з-під арешту. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved