Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила: стягнути на користь [PERSON] з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року і до повноліття [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання вказаної дитини, яка проживає з позивачем. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити (а.с. 14). Відповідач заперечував проти задоволення позову, пояснив, що тимчасово не працює, доказів на підтвердження своїх заперечень не надав та просив призначити аліменти на розсуд суду (а.с. 13). Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). З ч.2 ст.182 СК України вбачається, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є рівні у своїх правах. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (копія свідоцтва про народження а.с.2), що відповідачем не заперечується. Проаналізувавши наведені дані, суд вважає, що враховуючи положення ст.367 ЦПК України, розмір доходів відповідача, позов належить задовольнити частково: стягнути на користь [PERSON] з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року і до повноліття [PERSON], [INFO]; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити як у безпідставних. Суд вважає, що відповідно до положень ст.88 ЦПК України, належить: Судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial