Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Нафтогазодобувна компанія «Кумран» про витребування трудової книжки. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що працювала з 12.06.2017 по 10.03.2020 на посаді головного бухгалтера ТОВ «Нафтогазодобувна компанія «Кумран». 02.03.2020 позивача звільнено з посади за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України з 10.03.2020. 08.06.2017 між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір №1-2017. Позивач вказує, що в день звільнення та станом на 28.07.2020 трудова книжка їй відповідачем не повернута, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась із письмовими заявами до відповідача щодо видачі їй належним чином оформленої трудової книжки, проте безрезультатно. Враховуючи викладене, позивач просила зобов`язати відповідача видати їй належним чином оформлену трудову книжку, з вказаною датою фактичної передачі трудової книжки. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом ТОВ «Нафтогазодобувна компанія «Кумран» №4-к від 08.06.2017 позивача прийнято на постійну роботу на посаду бухгалтера на умовах укладеного трудового договору із встановленням випробування з метою перевірки відповідності роботі строком два місяці з повним робочим днем з 12.06.2017 з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.8). 08.06.2017 між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір №1-2017. Наказом ТОВ «Нафтогазодобувна компанія «Кумран» №7-к від 02.03.2020 позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України з 10.03.2020 з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку з розрахунку 30 календарних днів. Згідно розрахунку середнього заробітку для нарахування компенсації за невикористану відпустку, невикористана відпустка позивача становить 30 днів, компенсація за невикористану відпустку становить 12689,40 грн. (а.с.16). З роздруківки з карткового рахунку позивача убачається, що відповідач перерахував на її рахунок заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 33 447,89 грн. (а.с.86). Як убачається з матеріалів справи, трудова книжка не була вручена позивачу у день звільнення та день ухвалення рішення не повернута. 16.06.2020 позивач зверталась до відповідача з письмовими заявами, зокрема, щодо повернення їй трудової книжки, проте відповіді на них не отримала. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Окрім того, пунктом 2.1.13 укладеного між сторонами трудового договору визначено, що роботодавець зобов`язується в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені законодавством. Згідно п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач вживала заходів щодо отримання своєї трудової книжки, які не призвели до бажаного результату. Відомостей про правомірність дій відповідача щодо невидачі позивачу належно оформленої трудової книжки, матеріали справи не містять. Окрім того суд звертає увагу на те, що позивач не заявляла вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказаної вимоги не обґрунтовувала. Таким чином, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у матеріалах справи доказів. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача видати позивачу належним чином оформлену трудову книжку. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved