Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2006 по 2015 рік. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, працює, має дохід, добровільно кошти на утримання дітей не надає, у зв'язку з цим позивач просила суд стягувати аліменти в розмірі ? частину від заробітку та інших доходів відповідача щомісячно на утримання дітей й до досягнення повноліття [PERSON] та ? частину від заробітку та інших доходів щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій посить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до пункту11 Постанови Пленуму Ваерховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задовленню виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Кропивнянської сільської ради Коростишівського району Житомирської області 11 листопада 2006 року, актовий запис №7. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2015 року шлюб було розірвано. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON] та [INFO] року народилася [PERSON], батьками яких є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дітей не надає. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються від доходу її батька (матері) у твердій грошовій сумі, частка заробітку (доходу) батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в розмірі ? частини від заробітку та інших доходів відповідача щомісячно на утримання дітей й до досягнення повноліття [PERSON] та ? частини від заробітку та інших доходів щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved