Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить стягувати з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі по ј частки від їх заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і довічно. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер її чоловік, батько синів, [PERSON] . За життя чоловіка, її матеріальний стан був кращий, оскільки він отримував пенсію і вони могли планувати свої витрати. В 2017 року вона захворіла на цукровий діабет, окрім того в неї хворе серце, та хворіє на інші хвороби. Працювати вона не може, отримує мінімальну пенсію, має інвалідність ІІІ группи, окрім пенсії інших джерел доходу не має. ЇЇ матеріальне становище є досить нужденним. Всю пенсію витрачає на лікування, іноді не має коштів щоб купити продуктів харчування. ЇЇ діти матеріальної допомоги їй добровільно не надають, не піклуються про неї, коли діти були малими вона піклувалася про них, батьківських прав вона не була позбавлена, добросовісно виконувала свої обов`язки, утримувала дітей, допомагала їм матеріально, а тому вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з дітей на свою користь аліментів на її утримання, враховуючи нужденний матеріальний стан. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є непрацездатною за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданого 26.11.2018 року. Згідно довідки Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області за № 357/02-11 від 18.01.2019 року дохід [PERSON] у вигляді пенсії за останні 6 місяців становить 9803,34 грн. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.02.2008 року, вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.06.1983 року, вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . З медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] слідує, що остання є інвалідом ІІІ группи, має діабет ІІ ступеню, стоїть на «Д» обліку у лікаря терапевта та ендокринолога, потребує постійного лікування (прийому медикаментів). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Позивач є пенсіонером, та пенсія, яку вона отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. Вона є непрацездатною, інвалідом ІІІ группи, потребує постійного лікування, позбавлена можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, в силу її хвороби. На сьогоднішній день її сини не допомагають позивачці матеріально, не забезпечують матір всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідачів, які є синами позивачки, слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі по 1/4 частини усіх доходів відповідачів. Відповідно до ст.205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.202-206 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку, що стягненню з відповідачів підлягають аліменти на утримання позивачки в розмірі по 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення, тобто з 20.06.2019 року, довічно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму непрацездатних осіб. Відповідно до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору, покласти на відповідачів оплату судового збору у розмірі по 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved