Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить встановити факт прийняття спадщини і визнати за нею право на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку. Заповіту мати не укладала та вона є єдиним спадкоємцем після смерті останньої. Спірну земельну ділянку мати успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вважається такою, що прийняла таку. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду не заперечив. Представник відповідача Варязької сільської ради в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов не подала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Згідно копії сертифікату, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), загальною площею 2,99га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території с.Русин, Варязької сільської ради Сокальського району. Згідно свідоцтв про народження та про одруження встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Матьи позивачки [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дян смерті останньої [INFO]. Позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] до дня смерті останньої [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть та довідкою №134/0208 від 20.03.2019р. Згідно свідоцтв про смерть, [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Разом з тим, з досліджених доказів судом встановлено, що позивач, незважаючи на відсутність місця реєстрації, дійсно проживав із спадкодавцем. Відповідно до пункт 23 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадові права й обов`язки інших осіб та за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Яка відрилася до 01.01.2004р. Судом встановлено, що мати позивачки вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном, а тому вимога про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] є підставною. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті матері, постійно проживала з нею на час смерті та не відмовилася від прийняття спадщини після смерті останньої. В той же час, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За таких підстав, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved