Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з уточненим позовом вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, з відповідачем вони спільно не проживають, коштів на утримання дітей відповідач добровільно не сплачує, просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітніх дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, уточнений позов підтримує, просить його задовольнити та стягувати аліменти з дня винесення судового рішення, оскільки відповідач з серпня 2018 року періодично сплачував аліменти (а.с.35). Відповідач до судового засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, уточнений позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей, повідомив, що офіційно не працює, інших дітей не має (а.с. 36). Ухвалою суду від 15.11.2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвами про народження (а.с. 9,10). Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, діти перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Відповідач є працездатним, інших дітей немає, стан його здоров'я задовільний, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітейу зазначеному позивачем розмірі. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дітей задовільний, відповідач працездатний. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави та судові витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 900 грн. (а.с.18). Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України,

Outcome: approved