Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вони мають спільну дитину. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припиненні та вони проживають окремо. Син проживає разом із нею. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину з 2013 року. Зазначає, що в даний час не має постійного доходу, а тому не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. Відповідач також не з`явився в судове засідання, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та зазначив, що не заперечую щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, 26 грудня 2003 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи те, що [PERSON] звернулася до суду із вимогою про стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини, а саме у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), а мінімальний розмір аліментів визначений СК України складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: partial