Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, розміром 0, 25 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розміром 0, 0973 га, розташованих на території Оленівської сільської ради. Позивач вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів їй, [PERSON] . Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті дядька, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що установлений законом строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. Про наявність заповіту їй стало відомо від жителів с. Оленівка Вінницького району. В травні 2021 року вона звернулась до старости старостинського округу та отримала дублікат заповіту від 05.06.2013, вчиненого [PERSON] . Таким чином, враховуючи викладене, позивач вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також даною ухвалою суду витребувано докази по справі, а саме витребувано з Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області [PERSON] (а.с. 28). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 39). В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивач [PERSON] надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Вороновицької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без участі представника Вороновицької селищної ради, також зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] в с. Антопіль Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 08.01.2014 (а.с.9), земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 0973 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 08.01.2014 (а.с. 10), та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 25 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER] від 08.01.2014 (а.с. 11). За життя [PERSON] вчинив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме: все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого б не складалося, у тому числі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , що підтверджується копією дублікату відповідного заповіту від 05.06.2013 (а.с. 8). Згідно з довідкою № 149 від 30.06.2021, виданою Оленівським старостинським округом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , який був зареєстрований в [ADDRESS] , вибув із зареєстрованого місця проживання 12.07.2017 в Антопільський психоневрологічний будинок-інтернат Томашпільського району Вінницької області за адресою: [ADDRESS] , і на час смерті був зареєстрований та проживав в даному будинку-інтернаті (а.с. 12). Позивач [PERSON] зверталася до Тульчинської державної нотаріальної контори, проте листом завідуючої нотаріальною конторою їй повідомлено про неможливість оформлення її спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю факту прийняття нею спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про продовження строку прийняття спадщини (а.с. 13). Відповідно до листа Тульчинської державної нотаріальної контори від 12.10.2021 №1053/01-16, наданого на виконання ухвали суду від 04.10.2021, нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не відкривалась (а.с. 34). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений також Верховним Судом України у постанові від 13.03.2020 № 314/2550/17. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.07.2021 у справі № 405/7058/19 наголосив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Також вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, зазначені позивачем обставини, а саме її необізнаність про наявність заповіту на її ім`я, у зв`язку з чим позивач з об`єктивних причин не могла звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та суд вважає їх поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, а право позивача на спадщину є доведеним, а також враховуючи відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину, та відповідно їх письмової згоди на подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved