Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про про повернення трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини роботодавця в сумі 211000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що працювала на посаді генерального директора ТзОВ «П.Г.С-Україна» з 31.12.2009 pоку. 07 березня 2013 року за рішенням Загальних зборів її було відсторонено від виконання трудових обов'язків. Крім того, рішенням Загальних зборів учасників ТзОВ «П.Г.С- Україна» від 19.04.2013 року її було звільнено із посади генерального директора цього товариства. Однак, вказує, що в супереч нормам чинного трудового законодавства України ТзОВ «П.Г.С.-Україна» не видало копії наказу про звільнення, а також трудової книжки. У зв'язку з чим прозивач неодноразово звергалася до відповідача в усній та письмовій формах про видачу копії наказу про звільнення та трудової книжки. Проте незважаючи на законні вимоги позивача, ТзОВ «П.Г.С.-Україна» до цього часу не видано вказаних документів. Внаслідок неправомірних дій відповідача, її позбавлено права на працю та можливості заробляти собі на життя. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в справі доказами, що позивач працювала на посаді генерального директора ТзОВ «П.Г.С-Україна» з 31.12.2009 pоку до 19.04.2013 року. Згідно рішення Загальних зборів учасників ТзОВ «П.Г.С-Україна» від 19.04.2013 року позивача було звільнено з посади генерального директора ТзОВ «П.Г.С-Україна» з ініціативи учасника товариства. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Зазначене положення Кодексу також кореспондується із п.4.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України; Міністерства соціального захисту населення України від. 29.07.1993 р. №58. Як вбачається із матеріалів справи, при звільненні та протягом усього часу до моменту звернення до суду (17.12.2014 року), позивачу не було видано наказ про звільнення та трудова книжка. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, та п.4.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до роз'яснень, наданих в абз.3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно наявних у матеріалах справи доказів заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням становила 10 000,00 грн. за кожен. Кількість робочих днів протягом періоду затримки видачі трудової книжки становить 422, а відтак суд приходить до переконання про вірність розрахунку позивача щодо визначення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, належних їй згідно ст.235 КЗпП України виплат. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. На підставі вищевказаного, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог позивача, їх обґрунтованість, а відтак висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у обсязі, пропорційному до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved