Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох річного віку, покликаючись на невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 03 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою залучено у якості третьої особи [PERSON] , оскільки заявлено вимогу про стягнення аліментів на його утримання та рішення суду у даній справі може вплинути на його права та обов`язки. Учасники справи у судове засідання призначене на 12:30 год 29 вересня 2021 року не з`явилися, скористаласяправом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач у своїй заяві визнав позов. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд прийшов наступного висновку. У відповідності до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позивач та відповідач є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 квітня 2008 року. Учасниками справи не заперечено, що повнолітній син проживає разом з матір`ю. Виходячи із законодавчих положень, викладених у ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син [PERSON] є студентом 1 курсу другого медичного факультету Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького (денна форма навчання, бюджет, спеціальність- лікувальна справа), що підтверджується довідкою начального закладу № 2267 від 19 березня 2021 року. Ураховуючи визнання відповідачем позову та таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також безумовний факт, що для забезпечення належного рівня навчального процесу повнолітній син потребує матеріальної допомоги, суд приходить висновку про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19 травня 2021 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved