Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а єдиним джерелом доходу позивача є соціальна допомога від держави на утримання дитини. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для утримання дитини, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син позивача та відповідача проживає зі своєї матір'ю та потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, а тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 850,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 2 ст. 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-ч.4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу. Враховуючи, те що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку та не має іншого джерела доходу, окрім соціальної допомоги від держави, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення їхнім сином трирічного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 850,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 79 та ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини на утримання позивача з 13 вересня 2016 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial