Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: вона, її мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , та брат [PERSON] , [INFO] , ї їм всім на праві власності належало по 1/4 частці домоволодіння за даною адресою. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2019 року зазначено, що колгоспний двір в 1980 році трансформувався в майно робітничого двору, яке належало в рівних частках їй, батькам та братові [PERSON] (по 1/4 частці кожому) та визнано за нею право власності на 3/4 частки будинковолодіння за вищевказаною адресою. [INFO] мати [PERSON] померла (батько [PERSON] помер ще [INFO] ). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Вона прийняла спадщину після смерті матері і частково оформила спадщину, так як їй небуло відомо, що брат [PERSON] , [INFO] , помер ще до смерті матері [INFO] в Дніпропетровській області. Брат [PERSON] ще 01.09.1996 року виїхав на постійне місце проживання в Дніпропетровську область, але повернувся додому 16.01.2007 року, зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою брат проживав протягом двох місяців і знову кудись поїхав, про місце свого проживання їм не повідомляв, вони намагалися його віднайти, однак тільки у вересні 2019 року довідалися, що він помер і отримали свідоцтво про смерть. Вона звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на 1/4 частку спадкового домоволодіння, яке належало померлому братові [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку вказаного майна, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на дану частку спадкового домоволодіння. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в підгтовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача - Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій позов визнав та просив справу розглядати у його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, оглянувши матеріали справи № 353/11/19 (провадження № 2/353/120/19), суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 3 Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року особовий рахунок № [NUMBER] були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Суспільна група господарства станом на 01.07.1990 року колгоспна (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 21). Відповідно до крпії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповіно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України брат позивача [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 20). 04.05.1991 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] і після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 21). [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 13). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 07.03.2001 року (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (мати позивача) позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом, оскільки в шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 40). Нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2019 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме, на належну їй 1/4 частку вказаного домоволодіння, а також на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено, через безпідставність. (справа № 353/11/19 провадження № 2/353/120/19 а.с. 198-204). Дане рішення набрало законної сили 23.07.2019 року (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 19). Даним рішення встановлено факт існування робітничого двору після смерті бабусі (позивача) [PERSON] 07.01.1980 року. А також те, що виходячи з принципу рівності часток членів майно колгоспного двору, яке у 1980 році трансформувалося в майно робітничого двору, належало в рівних частках [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (брат позивача) та [PERSON] (позивач), а саме по 1/4 частці кожному. Крім того даним рішення встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Однак на час розгляду справи та винесення рішення у справі не було відомо, що [PERSON] (брат позивача) помер [INFO] ,тобто ще до смерті їхньої матері [PERSON] в с. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2018 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (брат позивача) їхня мати [PERSON] прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 391 від 02.07.2019 року (а.с. 8), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) з 16.01.2007 року по даний час зареєстрований за вказаною адресою, однак за вказаною адресою (зі слів свідків) фактично не проживає. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 120/2016 від 21.03.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (а.с. 38-67), з якої вбачається, що позивач є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. В матеріалах даної спадкової справи також міститься інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57599042 від 18.09.2019 року, відповідно до якої відомості щодо відкриття спадкової справи щодо [PERSON] (брат позивача) відсутні (а.с. 65 зворот). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , яка належало братові [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на 1/4 частку житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , яка залишилася після смерті брата [PERSON] , спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказану частку спадкового домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. №792/02-31 від 18.09.2019 року (справа № 353/917/19 провадження № 2/353/466/19 а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved