Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про оскарження рішення комісії по трудовим спорам та дисциплінарного стягнення. У своєму позові позивач вказала, що 20 лютого 2015 року наказом № 106л виконуючого обовязки генерального директора ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» позивачу було оголошено догану та позбавлено 100% виробничої премії за лютий 2015 року. Будучи категорично не згодною з накладеним дисциплінарним стягненням та вважаючи його безпідставним, позивач звернулася до КТС підприємства з заявою про оскарження рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності. 26 лютого 2015 року КТС своїм рішенням № 2 відмовило в задоволені вказаної заяви та залишила оскаржуваний наказ без змін. Позивач вважає рішення КТС необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, а наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконним і безпідставним з наступних причин: 02 лютого 2015 року було затверджено план роботи відділу внутрішньої безпеки ВАТ «Запоріжсталь» , відповідно до якого позивачу окрім інших завдань було доручено провести перевірку обгрунтованості розукомплектації тепловозу, який належить підприємству. Суть доручення полягала в тому, що позивач мала встановити, чи дійсно є необхідність в списанні застарілого тепловоза з балансу, та на яких підставах його було розібрано і знято з експлуатації. 04 лютого 2015 року позивач здійснила спільний обхід локомотивного депо разом з начальником депо [PERSON] Виявивши зазначений тепловоз і переконавшись, що процес його розукомплектації вже розпочався, позивач почала вимагати надати їй для огляду відповідні дозвільні документи. Дані документи позивачу надано не було, про що було складено двустороній акт від 04.02.2015 р. В телефонній розмові [PERSON] пояснив, що знаходиться на лікарняному і всі необхідні відомості будуть ним надані після виходу на роботу в кінці місяця. 06 лютого позивач доповіла начальнику Відділу внутрішньої безпеки ВАТ «Запоріжсталь» [PERSON] про результати перевірки і виявлені факти. Останній, в свою чергу, направив начальнику Управління залізнодорожного транспорту [PERSON] службову записку, додавши до неї складені позивачем акт огляду та фотографії локомотива Вказані докази доводять, що безпосередній керівник позивача знав про хід виконання доручення. 13 лютого 2015 року начальник Відділу внутрішньої безпеки ВАТ «Запоріжсталь» [PERSON] попросив надати йому письмове пояснення за фактом проведеної перевірки, яке позивач надала. В своїх поясненнях позивач зазначила, що остаточне виконання доручення буде можливе лише після отримання відповіді на службову записку, підписану безпосереднім керівником позивача. Отримавши вказані пояснення [PERSON] прийняв рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. В тексті доданого наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначається, що факт невиконання доручення було виявлено [PERSON] лише 13 лютого. В дійсності, як було доведено вище, [PERSON] починаючи з 06 лютого знав про всі обставини перевірки і про неможливість її остаточного завершення до виходу начальника Управління залізнодорожного транспорту [PERSON] з лікарняного. Таким чином, позивач не мала можливості завершити виконання доручення з незалежних від неї причин, про що заздалегідь повідомила [PERSON] Останній, в свою чергу, безпідставно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Позивач вважає, наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є необгрунтованим, безпідставним і таким, що підлягає скасуванню. 23 лютого 2015 року позивач звернулася до КТС підприємства з заявою , в якій виклала всі зазначені вище обставини і вимагала скасувати необгрунтоване рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності. В свою чергу, [PERSON] 25 лютого надав КТС свої заперечення проти вимог позивача В тексті заперечень він замовчав факт неможливості виконання доручення з незалежних від позивача причин та повідомив неправдиві відомості про те, що до 13 лютого не знав про жодні перешкоди для виконання завдання. Неправдивість даних заперечень була доведена вище, та докази цього були надані КТС пазом з заявою Позивача. Окремо [PERSON] наголосив на тому, що попри притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, вона на момент розгляду справи в КТС так і не закінчила перевірку і мотивує це «браком часу». В свою чергу, [PERSON], який не надав необхідні документи для завершення перевірки також направив КТС свої пояснення. Він зазначив, що документи ним дійсно надані не були і станом на 25 лютого ним тільки готується відповідь на службову записку підписану [PERSON] Окремо [PERSON] зазначив, що жодних заперечень проти доводів позивача не має. Але, 26 лютого 2015 року КТС було ухвалено рішення в спорі, яким позивачу було відмовлено в задоволенні заяви і притягнення її до дисциплінарної відповідальності визнано правильним. Позивач вважає, що КТС ухвалила не правильне по суті рішення, яке підлягає скасуванню. З рішенням КТС були не згодні два з її членів, що відобразилося на результатах голосування. В дійсності, причиною накладення на позивача дисциплінарного стягнення стало бажання [PERSON] будь-якими способами домогтися звільнення позивача, викликане особистою неприязню. Так, в січні 2015 року [PERSON] порекомендував позивачу звільнитися за власним бажанням, погрожуючи звільнити її у випадку непокори. Позивач, в свою чергу, дізнавшись про вакантну посаду комірника в механічному цеху, направила [PERSON] заяву з проханням надати дозвіл на переведення. Начальник механічного цеху написав на заяві своє клопотання про переведення. Оскільки позивач мала необхідний досвід та кваліфікацію для виконання роботи комірника, жодних перешкод для переведення не було. Недивлячись на це, [PERSON] відмовив позивачу в переведенні, що свідчить про бажання саме примусити позивача до звільнення та про особисту неприязнь. 06 лютого 20015 року Позивач направила директору з персоналу службову записку з проханням посприяти переведенню та досі вакантну посаду. Жодної відповіді отримано не було. 08 лютого позивач направила генеральному директору та директору по персоналу звернення, в якому в черговий раз вказала на факти тиску з боку [PERSON] Жодної відповіді також надано не було. 13 лютого директор з персоналу підприємства видав розпорядження про розірвання угоди про оплату праці з позивачем. Внаслідок цього заробітну плату позивача було зменшено вдвічі. 15 лютого позивач направила генеральному директору підприємства, директору з питань безпеки та голові профспілкового комітету звернення в якому доводила до їх відома факти психологічного тиску на неї з боку [PERSON], які виражаються в щоденних вимогах звільнити займану посаду, неправдивих на необгрунтованих звинуваченнях в невідповідності займаній посаді, повідомляла про факти особистих та публічних образ позивача з боку [PERSON] та погроз застосування фізичного примусу та насилля. 17 лютого 2015 року профспілковий орган підприємства направив позивачу відповідь на її звернення, в якому повідомив про створення за участю представників керівництва комісії щодо вивчення порушень зі сторони [PERSON] 02 березня позивач, так і не отримавши жодних результатів роботи зазначеної комісії, направила голові профспілкової організації повторне звернення з проханням повідомити про результати розгляду її питання та повідомила про те, що тиск з боку [PERSON] не припинився. Однак жодної відповіді отримано не було. Таким чином, на думку позивача, відповідачем було видано необґрунтований наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а комісією по трудовим спорам було неповно та неналежним чином розглянуто скаргу позивача на оскаржуваний наказ. У своєму позові позивач просить скасувати рішення комісії по трудових спорах ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» № 2 від 26.02.2015 року та визнати необґрунтованим та скасувати наказ № 106л виконуючого обовязки генерального директора ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» у судовому засіданні позов не визнала і суд пояснила, що [PERSON] порушила не тільки власні обовязки, визначені посадовою інструкцією, а також загальні обовязки працівників. Станом на 13.02.2015 року перевірка не була скінчена. При застосувань дисциплінарного стягнення адміністрація підприємства ґрунтувалась на обєктивному ставленні до фактичних обставин та врахувало власну халатність працівника при виконанні покладених на неї обовязків. Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Дослідивши докази по справі, розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення позивача та представника відповідача,суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини з приводу укладання трудового договору. Згідно розпорядження № 782 від 04.11.2014 року [PERSON] було прийнято спеціалістом 2 категорії відділу внутрішньої безпеки. Із посадової інструкції спеціаліста 2 категорії, п.2.2.4.9 вбачаться, що спеціаліст зобовязаний у встановлені строки чітко і якісно виконувати доручення і розпорядження безпосереднього керівника, згідно п.2.2.4.5 вести належний облік та складання звітності по затвердженим формам у встановлені строки. Із наказу № 106л від 20.02.2015 року встановлено, що позивачу було оголошено догану та позбавлено премії за лютий 2015 року. 26 лютого 2015 року КТС своїм рішенням № 2 відмовило в задоволені заяви [PERSON] про оскарження рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності. та залишила оскаржуваний наказ без змін. Із плану роботи відділу внутрішньої безпеки на лютий 2015 р. встановлено, що [PERSON] було доручено провести перевірку обгрунтованості розукомплектації тепловозу, який належить підприємству в строк до 13.02.2015 року. Із акту від 04.02.2015 року встановлено, що 04 лютого 2015 року позивач здійснила спільний обхід локомотивного депо разом з начальником депо [PERSON] Із службової записки від 06.02.2015 року на імя начальника УЖД [PERSON] за підписом [PERSON]Є , виконавець [PERSON], вбачається, що [PERSON], як безпосередній керівник [PERSON], знав про хід виконання доручення [PERSON]. Також із записки вбачається. що документи, які необхідні для виконання доручення, начальником [PERSON] надано не було. Із заперечень [PERSON] в КТС встановлено, що він вказує про те, що [PERSON] перевірку завершила несвоєчасно і не повідомила про те, які їй були потрібні документи. Але ж, із службової записки [PERSON] до начальника УЖД [PERSON] встановлено, що [PERSON] було відомо які саме документи були необхідні [PERSON] для завершення перевірки. Суд приходе до висновку, що у запереченнях [PERSON]Є викладена неправдива інформація і тим самим підтверджуються доводи [PERSON] про бажання [PERSON] будь-якими способами домогтися звільнення її, викликане особистою неприязню. Цей факт підтверджується також запереченнями [PERSON] проти переведення [PERSON] комірником в механічний цех, хоча були усі підстави для такого переведення: згода начальника механічного цеху і наявність вакансії комірника. Судом встановлено, що [PERSON] приступила до виконання перевірки , про що свідчить акт від 04.02.2015 року, фотографія локомотиву і є її доповідна до безпосереднього керівника [PERSON]Є.Ю, який 06.02.2015 року направив свою службову записку начальнику УЖДТ [PERSON] Тобто, [PERSON] знав про хід виконання доручення, але крім службової записки ніякої допомоги [PERSON] не надав, ніякого контролю з його боку не було в період з 04.02.2015 року по 13.02.2015 року. Таким чином, [PERSON] почала перевірку розукомплектації тепловозу, але довести її до кінця не змогла по незалежним від неї обставинам, про що знав безпосередній керівник [PERSON] Як вбачається із його службової записки від 06.02.2015 року до начальника УЖД в не завершенні перевірки, яка була доручена [PERSON] , винен [PERSON], який не надав необхідні документи: розпорядження начальника по затвердження комісії по огляду обєкта, який підлягає списанню; акт технічного огляду обєкту, який підлягає списанню, акт на списання основних засобів. Без цих первинних документів [PERSON] не могла перевірити чи обґрунтована була розукомплектація тепловозу. Згідно ст.228 КЗпП України у разі незгоди з рішенням комісії по трудовим спорам працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення. Тому, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки ВАТ «Запоріжсталь» було видано необґрунтований наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності бо відсутні докази порушення [PERSON] своїх службових обовязків, а комісією по трудовим спорам було неповно та неналежним чином розглянута скарга [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved