Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила усунути перешкоди у користуванні її будинком, що розташована за адресою: м.Херсон, с. Степанівка, вул. Радянської Армії, будинок 16, мотивуючи тим, що їй належить спірний будинок, в якому зареєстрований її колишній чоловік, який з 2005 року у спірному житлі не проживає без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Вважає, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні більше ніж 10 років без поважних причин, а вона змушена сплачувати за нього комунальні платежі, не може оформити субсідію. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON] приблизно 10 років назад зібрав свої речі та покинув спірне житло, його речі у спірному домоволодінні відсутні, випадки того, що позивач перешкоджала відповідачеві проживати у будинку їм невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та\~ час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив. В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Будинок № 16, що розташований по вулиці Радянській Армії у с. Степанівка м.Херсоні належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено договором дарування від 13.09.1999 року (арк. справи 8-9). Зміна прізвища підтверджена копією свідоцтва про одруження (арк. справи 12). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 16.05.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 020994 (арк. справи 7). З довідки № 174 від 18.03.2016 року, підписаної сільським головою та секретарем виконкому Степанівської сільської ради, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [INFO] (арк. справи 10). Довідкою № 235 від 05.03.2016 року, підписаної сільським головою та секретарем виконкому Степанівської сільської ради, посвідчено, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з травня 2007 року, особисті речі відсутні (арк. справи 11). З акту, затвердженого Степанівським сільським головою від 17.03.2016 року встановлено, що з 2005 року [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO], що додатково засвідчують свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 13). Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно не менш ніж 10 років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2005 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved