Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №2 у будинку №79 по пр. Соборному в м. Олександрії Кіровоградської області. Позов обґрунтовує тим, що нею на публічних торгах придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва від 16.07.2018 року належить їй на праві приватної власності. На сьогоднішній день в квартирі зареєстровані колишній власник [PERSON] та члени сімї попереднього власника [PERSON], [PERSON]. Реєстрація відповідачів в квартирі не дає їй повноцінно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Жодних угод чи домовленостей щодо збереження за відповідачами права користування житлом між ними не було. За вказаною адресою не проживають, фактично проживають [INFO]. Речей відповідачів у вказаній квартирі немає, вони не претендують на належну їй квартиру, не утримують її, не сплачують комунальні платежі, що створює їй перешкоди в користуванні квартирою, так як вона змушена сплачувати за відповідачів комунальні платежі. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про час, місце і дату судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, до суду повернулися конверти з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязок, щодо пересилання поштового відправлення, не проживає», тому враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 16.07.2018р.. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №130960248. З довідки КП «Житлогосп» від 07.09.2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована власник [PERSON], [INFO] та члени сімї колишнього власника [PERSON], 13.06.1958р.н., [PERSON], 06.04.1958р.н. та [PERSON], 28.01.1984р.н.. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але не проживають в [INFO], можливість збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, тому суд вважає, що реєстрація відповідачів в квартирі за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved