Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 30.01.2016 року між нею та відповідачем був укладений договір № Х -30 від 30.01.2016 року , відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов'язався встановити та передати у власність міжкімнатні двері в кількості 6 ( шість ) штук протягом 30 днів з моменту підписання договору. З порушенням строку 30.04.2016 року співробітники ФОП [PERSON] на виконання умов договору № Х-30 доставили міжкімнатні двері в кількості 6 (шість) штук з дефектами та невідповідністю розмірам дверного отвору. Позивач не одноразово зверталася до відповідача як в усній так і в письмовій формі з вимогою розірвати договір № Х -30 від 30.01.2016 року та повернути сплачену суму в розмірі 41600 гривен яка була перерахована позивачкою на момент подання позовної заяви . Позивачка вважає , що діями відповідача порушені її права , у зв'язку з чим позивачка просить суд розірвати договір № Х -30 від 30.01.2016 року, стягнути з відповідача передані нею на виконання договору грошові кошти в сумі 41600 гривен , стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати нс сплату правової допомоги в розмірі 6000 гривен. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в частині розірвання договору № Х -30 від 30.01.2016 року та стягнення грошових коштів , заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 гривен. Суд, дослідив матеріали справи,вислухав сторони , вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.01.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № Х -30 від 30.01.2016 року , відповідно до якого ФОП [PERSON] зобов'язався встановити та передати у власність міжкімнатні двері в кількості 6 ( шість ) штук протягом 30 днів з моменту підписання договору. З порушенням строку 30.04.2016 року співробітники ФОП [PERSON] на виконання умов договору № Х-30 доставили міжкімнатні двері в кількості 6 (шість) штук з дефектами та невідповідністю розмірам дверного отвору. Згідно п.1.1 договору відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити та передати у власність позивача міжкімнатні двері в кількості 6 ( шість ) штук протягом 30 днів з моменту підписання договору. Відповідно ч.1 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору. Відповідно до вимог ст. 629 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.6 ЗУ «Про захист прав споживачів» виробник зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості. Згідно п.12 ст.1 Закону істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника, і він взагалі не може бути усунутий. Відповідно до вимог п.1 абз.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару споживач, в порядку та у строки, встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розмірі 41600 гривен . Невідповідність розмірів дверного отвору та дефекти міжкімнатнтх дверей є суттєвимими недоліками , що виникли з вини відповідача і робить неможливим використання конструкцією відповідно до її цільового призначення. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином , судом встановлено , що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, умови договору не виконані зі сторони відповідача, отже договір від 30.04.2016 підлягає розірванню, сплачена за ним грошова сума підлягає поверненню. Згідно з вимогами ст. 84 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 6000 гривен за надання юридичної допомоги, що підтверджується квитанцією № 15655329 від 19.05.2016 року, квитанцією № 0.0.575968847.1 від 30.06.2016 року (а.с.66,67 ). Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові виграти складаються з судового збору. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору , він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тами чином , з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4760 гривен .

Outcome: approved