overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягнути з відповідача на її користь на утримання двох малолітніх дітей аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання не з'явилися сторони по справі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. Позов підтримують повністю. Від відповідача надійшли заперечення проти вимог позивача. Позов визнає частково, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують та діти знаходиться на повному утриманні позивача. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, щомісячно, на утримання малолітніх дітей, оскільки добровільно відповідач матеріально утримувати дітей не допомагає. Зазначені правовідносини регулюються наступними нормативними актами: Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що діти знаходяться на повному утриманні позивача, відповідач добровільно не допомагає утримувати дітей, суд дійшов до наступного висновку. Стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей, в розмірі 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2014 року. Зокрема, беручи до уваги позицію і позивача і відповідача, слід зазначити, що саме цього розміру буде достатньо для стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, оскільки дана сума є мінімальним розміром аліментів згідно чинного законодавства. Також, суд враховує відсутність обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, яку визнає відповідач, та відсутність підтверджуючих обставин, для присудження на користь позивача збільшений розмір аліментів, який просить стягнути позивач. Крім того, суд звертає увагу, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН Житомирської РДА та отримує допомогу до досягнення молодшою дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з'явилася, а направила заяву, якою змінила позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі розміром 200 гривень та слухання справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, змінені вимоги позивача визнав в повному обсязі. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.11). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про народження, яке міститься в матеріалах справи, батьком дитини є [PERSON] (а.с.6). [PERSON], досягла повноліття, але продовжує навчання у вищому навчальному закладі, про що свідчить довідка та угода про навчання останньої (а.с.8,10). В зв'язку з даними обставинами, позивач просить стягнути аліменти, в розмірі 200 гривень, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в судовому порядку, оскільки батько добровільно матеріально не допомагає. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 1 ч. 2 ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що дитина навчається у вищому навчальному закладі, а також те, що знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач добровільно не допомагає матеріально утримувати доньку, а батьки зобов'язані утримувати своїх дітей після досягнення повноліття, але при продовженні навчання, суд дійшов висновку, про повне задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до досягнення нею 23 річного віку, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судове засідання позивач не з'явилась, будучи завчасно та належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте звернувся до суду із заявою, в якій просив слухання справи проводити у його відсутність. Позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши таке безумовне визнання відповідачами позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, приходить до переконання про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Дані правовідносини являють собою коло правовідносин, що регулюється нормами сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 1 ч. 2 ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Також, згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, вирішує допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім зазначеного, так як позовні вимоги підлягають до повного задоволення, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати за розгляд даної цивільної справи на підставі приписів ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 243,60 гривні за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, до закінчення навчання. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач причини неявки не повідомив, хоча належним чином і завчасно був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, і не направив на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи, або клопотання про слухання справи у його відсутність, в зв'язку з чим і на підставі положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, судом вирішено проводити слухання справи в заочному порядку. Судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про народження, яке міститься в матеріалах справи, батьком дитини є [PERSON] (а.с.7). [PERSON], досяг повноліття, але продовжує навчання, про що свідчить довідка про навчання останнього (а.с.3). Дитина знаходиться на повному утриманні матері (а.с.4), батько добровільно матеріально не допомагає. В зв'язку з даними обставинами, позивач просить стягнути аліменти, в розмірі 500 гривень, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в судовому порядку. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 1 ч. 2 ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що дитина продовжує навчання після досягнення повноліття, а також те, що знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач добровільно не допомагає матеріально утримувати сина, а батьки зобов'язані утримувати своїх дітей після досягнення повноліття, але при продовженні навчання, суд дійшов висновку, про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною позовною заявою, якою просила розірвати шлюб з відповідачем, а також стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти. В судове засідання сторони по справі не з'явилися. До суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнає. Судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання про задоволення позову в судовому засіданні без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Зазначені правовідносини регулюються наступними положеннями. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, та те, що сім'я фактично розпалась, суд вважає, що спільне життя подружжя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, а також відповідно ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей шляхом сплати аліментів, які визначаються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною позовною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти. В судове засідання сторони по справі не з'явилися. До суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов змінила, просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, розміром 500 гривень. Відповідач змінений позов визнав повністю. Судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання про задоволення позову в судовому засіданні без з'ясування і дослідження інших обставин справи з посиланням лише на правове обґрунтування позову. Зазначені правовідносини регулюються наступними положеннями. Згідно ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, та те, що сім'я фактично розпалась, суд вважає, що спільне життя подружжя із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, а також відповідно ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей шляхом сплати аліментів, які визначаються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулась із заявою, якою просила суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 4000 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач власні вимоги повністю підтримана, однак після початку слухання справи просила суд стягувати з відповідача щомісячно по 2000 гривень аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини. Відповідач в судовому засіданні позов заперечував частково лише в частині розміру аліментів, що підлягають до стягнення. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх у сукупності із іншими матеріалами справи встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. У сторін € спільна дитина яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав майнову допомогу позивачці щодо дитини. Такі обставини не оспорювались сторонами у спарві. В судовому засіданні позивачка не навела фактичних даних за яких можливо було с зробити обєктивний висновок про можливість відповідачем сплачувати аліменти в розмір 2000 гривень щомісячно. Жодних клопотань щодо витребування доказів від позивача не надходило. Разом з тим відповідач в судовому засіданні заявив що зможе сплачувати аліменти і розмірі 500 гривень щомісячно та паралельно визначити їх розмір не менше 50% ви прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проаналізувавши такі дані суд приходиті до висновку про відсутність підстав задовольняти позов в частині стягнення аліментів в розмір 2000 гривень щомісячно та разом з тим розмір аліментів запропонований відповідачем, якиіі < більшим від мінімального розміру аліментів визначеного законодавством, може буті задоволений судом як такий, що підлягає до стягнення. На підставі вищевикладеного.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулась із заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримала та просила суд ухвалити рішення про зміну розміру аліментів на утримання двох спільних з відповідачем дітей до 650 гривень щомісячно на утримання кожної дитини. Заявлені вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідачу було визначено розмір аліментів по 250 гривень щомісячно. В теперішній час відповідач здатен сплачувати більший розмір аліментів. Відповідач в судовому засіданні вимог не визнав та просив суд ухвалити рішення про відмову у їх задоволенні. Заперечення обґрунтовував наступним. Офіційно не працевлаштований та розмір заробітної плати не змінився в зв'язку з чим, продовжував відповідач, не має підстав змінювати розмір аліментів. Заслухав пояснення сторін та проаналізував надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2009 року було визначено розмір аліментів з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей по 250 гривень щомісячно на кожну дитину але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць (а.с.4). Позивач проживає разом з дітьми (а.с.6 - 11). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Проаналізував встановлені фактичні обставини справи та норми матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні не було встановлено зміни матеріального, сімейного або іншого стану як платника так і отримувача аліментів, в зв'язку з чим підстав визначених законом для задоволення позову, суд вважає, не має. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернулась із позовною заявою в котрій просить суд винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування пзовних вимог зазначив, що між нею та відповідачем, 04 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції АР Крим було укладено шлюб, а.з. № 623. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивач покликається на те, що подружнє життя в них не склалось, з часом в сім'ї почали виникати конфлікти та непорозуміння, через захіст інтересів дитини з метою негативного впливу на її емоційний та психологічний стан, у грудні 2016 року вони прийняла спільне рішення проживати окремо, з цього часу вони не проживають разом не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне домашнє господарство. Усі спроби примиритись, з цього часу не дали одного результату, а тому вимушений звернутися до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просили позов задоволити. У судове засідання відповідач не з'явився, направив на адресу суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без нього, зазначив, що позов визнає, на розірвання шлюбу погоджується, примирення заперечує. Заслухавши пояснення позивача та її представника, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, сторони ствердили в судовому засіданні, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного, примирення заперечують. Сторони ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулась із позовною заявою в котрій просить суд винести рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування пзовних вимог зазначив, що між нею та відповідачем, 13 червня 2009 р. у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції укладено шлюб, а.з. № 254. Дітей від шлюбу не мають. В позовній заяві позивач покликається на те, що їхнє подружнє життя не склалось, у них виявились зовсім різні погляди на сімейне життя, стосунки значно погіршились, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Тривалий час не проживають разом приблизно 3 місяці, припинили подружні відносини та не ведуть спільне домашнє господарство, тому вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, заперечили щодо надання терміну на примирення. У судовому засіданні відповідач позов визнав в повному об'ємі, на розірвання шлюбу погодився, примирення заперечив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони приблизно три місяці проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, сторони ствердили в судовому засіданні, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного, примирення заперечують. Сторони ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сім'ї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved