Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 26 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають малолітню дитину -доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась просить розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві Відповідач [PERSON] у судове зсідання прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 26 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1176 Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину -доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінила, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved