Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року внаслідок професійного захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК 2-20 ПС №001409. При житті [PERSON] працював на ВП «Шахта «Довжанська-Капітальна» Державного підприємства «Свердловантрацит» на посаді ГРП в шкідливих підземних умовах, захворів на професійне захворювання, та в липні, відповідно до довідки МСЕК йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності за діагнозом пиловий бронхіт. Коли чоловік позивачки помер, життя для позивача втратило сенс, вона постійно змушена лікуватись, на ліки їй не вистачає коштів, вона має тривожний сон, стала нервовою та дратливою, не може в повній мірі займатись хатніми справами, через це господарство приходить до спадку. Розуміння того, що вони ніколи не побачить свого чоловіка завдають особових душевних страждань, позивач втратила впевненість у майбутньому, відчуває депресивний стан, позбавилась сенсу життя. Тому позивач вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 50 000 гривень. Позивач [PERSON] просить стягнути з Державного підприємства «Свердловантрацит» на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. У судове засідання позивач не з'явилась, в позові просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволені. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача не визнала позовні вимоги та надала письмове заперечення, яке додане до матеріалів справи. Просить відмовити у задоволенню позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, у випадках встановлених законом. Згідно п. 3 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 16.02.1980 року та набули прізвища [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року та, згідно довідки про причину смерті та довідки МСЕК 2-20 ПС №001409 від 10.04.2009 року причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлений (а.с.8,9,10). З копії акту розслідування хронічного захворювання та копії довідки МСЕК від 12.07.2006 року витікає, що [PERSON] мав професійне захворювання - пиловий бронхіт, який набув на підприємстві ВП «Шахта «Довжанська-Капітальна» Державного підприємства «Свердловантрацит» та яке становило 20% ступеню втрати його працездатності (а.с.11,12). Згідно ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, що проживали з нею однією сім'єю. Враховуючи, що смерть [PERSON] сталася від професійного захворювання, яке набуто під час виконання трудових обов'язків на підприємстві відповідача, позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю чоловіка за рахунок відповідача. Стаття 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Смерть чоловіка внаслідок професійного захворювання, яке набуто під час виконання трудових обов'язків, спричиняє позивачу моральних страждань, які пов'язані постійним відчуттям втрати близької людини та докладанням додаткових зусиль щодо організації свого життя, а також переживаннями щодо нестабільності матеріального стану, погіршеного втратою чоловіка. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в судовому засіданні встановлені наступні факти: наявність спричиненої моральної шкоди - полягає у смерті чоловіка позивача, яка позбавила її близької людини; протиправність діяння її заподіювача та його вина виражається у невиконанні забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці; наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням полягає у доведеності того, що смерть настала з причини професійного захворювання, яке набуто під час виконання трудових обов'язків. Проте судом також враховується, що позивачем не надано доказів перебування її на утриманні померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві, що не вказує на повну її залежність від доходу [PERSON] Крім того, професійне захворювання є наслідком часткової провини померлдого, що полягає у порушенні порушення правил безпеки та гігієни праці, що не спростовує вини підприємства та причинний зв'язок між їх винними діями та наслідками у вигляді професіонального захворювання, але враховується судом при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача [PERSON], розмір додаткових зусиль, пов'язаних з організацією її життя за відсутності чоловіка, а також виходить із засад розумності та справедливості, у зв'язку з чим оцінює розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 10 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial