Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до КП «Побуткомбудсервіс», у якій, просить суд скасувати наказ №1-к від 19.02.2015 року директора КП «Побуткомбудсервіс» [PERSON] «Про звільнення у звязку із скороченням»; поновити [PERSON] на посаді контролера-парковщика КП «Побуткомбудсервіс»; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу із 19.02.2015 року по дату постановлення судового рішення; стягнути 20\~000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що 19.02.2015 року вона була без законної підстави звільнена з підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штатного розпису відповідно до наказу № 1-к від 19.02.2015 р. Проте, у наказі про звільнення не вказано частину статті 40 КЗпП України по якій звільнено позивача. Законодавство не передбачає такої причини для звільнення як скорочення штатного розпису, яка вказана у наказі про звільнення. Керівництво КП «Побуткомбудсервіс» не зверталося до позивача із пропозицією про переведення на іншу посаду. Питання про звільнення [PERSON] на профспілці не розглядалося, згоди профспілки на звільнення не було. Також зазначає, що незаконним звільненням з роботи, їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, істотному погіршенні здоров'я, зниженні рівня соціальної захищеності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили позов задовольнити. Пояснила, що після поновлення [PERSON] на роботі 19 грудня 2014 року, рішення Камянець-Подільською міською радою, як власником підприємства, щодо змін в організаційній структурі КП «Побуткомбудсервіс» на приймалися, тому відсутні підстави для звільнення позивача. Також вказала, що на підприємстві на момент звільнення позивача, згідно штатного розкладу, була наявна 1,5 одиниць посади контролера-ринку на якій працювала одна особа, тому, 0,5 одиниці КП «Побуткомбудсервіс» могло бути запропоновано позивачеві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи без його участі, у попередніх судових засіданнях просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» 9 від 06.11.1992 року розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. 19 грудня 2014 року директором КП «Побуткомбудсервіс» винесено наказ №33-К «Про попередження щодо наступного вивільнення» яким попереджено контролера-парковщика [PERSON] щодо наступного вивільнення, з 19 лютого 2015 року. З даним наказом [PERSON] ознайомлена 19.12.2014 року, про що свідчить її заперечення на наказі. Таким чином, відповідачем при скороченні були дотримані вимоги законодавства України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно із рішенням виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради №896 від 18 липня 2013 року «Про припинення повноважень КП «Побуткомбудсервіс» по наданню послуг з паркування транспортних засобів» визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету від 25 жовтня 2012 року №1969 «Про передачу функцій надання послуг з паркування транспортних засобів від КП «Крок-Плюс» до КП «Побуткомбудсервіс». Зазначене свідчить, що скорочення чисельності працівників реально відбулось. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно із інформацією Камянець-Подільського міського центру зайнятості №14-05/799 від 14.04.2015р. КП «Побуткомбудсервіс» звіт за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за період з 01.12.2014 року по теперішній час не подавали. Відповідно до довідки КП «Побуткомбудсервіс» №01-09/54 від 15.04.2015р. на підприємстві з грудня 2014 року вакансії відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Відповідно до довідки КП «Побуткомбудсервіс» №01-09/53 від 15.04.2015р. та довідки виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради №1/02-25-2272 від 07.05.2015 року на підприємстві профспілка не створена. Таким чином, у з в'язку з тим, що на підприємстві немає профспілкової організації (профспілкового представника), тому не потрібно згоди профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штату працівників. Що стосується доводів позивача про неправильне формулювання наказу про звільнення - зазначення замість «скорочення штату» словосполучення «скорочення штатного розпису», як підстави для задоволення позову, то вони є безпідставними, оскільки вказані словосполучення мають однаковий зміст та доведено факт скорочення штату відповідачем, тому формулювання звільнення за п.1 ч.1 ст.40 є правильним і відповідає чинному законодавству. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами. Неправильне формулювання причини звільнення за діючим трудовим законодавством не є підставою для поновлення працівника на роботі, як вважає позивач. Суд критично оцінює доводи представника позивача виходячи з наступного. Згідно розділу VІІ Статуту КП «Побуткомбудсервіс» керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, які відносяться до компетенції власника підприємства. Власником Підприємства є міська Рада, яка вирішує питання реорганізації, ліквідації Підприємства. УЖКГ як уповноважений орган управління затверджує штатний розпис Підприємства. Як вбачається із матеріалів справи, наказ «Про поновлення на роботі» [PERSON] на посаді контролера-парковщика від 19 грудня 2014 року винесений на виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 15 травня 2014 року. Згідно штатного розкладу, всі зміни затверджені заступником міського голови, керуючим справами. Посада контролера-ринку, на момент звільнення позивача, була зайнята, що підтверджується штатним розкладом, табелями обліку робочого часу та довідкою підприємства. Тому, позов в частині вимог про\~скасування наказу №1-к від 19.02.2015 року директора КП «Побуткомбудсервіс» [PERSON] «Про звільнення у звязку із скороченням» та поновлення [PERSON] на посаді контролера-парковщика КП «Побуткомбудсервіс» не підлягає задоволенню. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про\~скасування наказу «Про звільнення у звязку із скороченням» та поновлення на роботі,\~\~стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку та 20 000\~\~грн. в якості відшкодування спричиненої позивачу незаконним звільненням моральної шкоди,\~\~є похідними від первісних, то суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed