Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою повноліття в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів але не менше ніж 30% (тридцять відсотків) прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та коштів на своє утримання до досягнення дочкою 3-х річного віку в розмірі по 800 грн. на місяць. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилась дочка [PERSON]. 17 грудня 2013 року в судовому порядку шлюб розірвано, визначено місце проживання дочки разом з позивачем. Відповідач дочку не утримує, вихованням та утриманням такої позивач займається самостійно. Відповідач працездатний, має постійне місце праці, отримує стабільну заробітну плату, може сплачувати аліменти та кошти на її утримання. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Скерував письмові заперечення, в яких зазначив, що позов визнає частково, в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дочки. Позов в частині вимог про стягнення коштів на утримання колишньої дружини заперечив, оскільки вважає, що така може самостійно себе утримувати і при отримуваних доходах - заробітній платі він немає можливості сплачувати кошти на утримання колишньої дружини. Просив розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, в якому народилась дочка [PERSON], [INFO]. 17 грудня 2013 року рішенням Виноградівського райсуду Закарпатської області шлюб розірвано, визначено місце проживання дочки разом з позивачем. Позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працездатний, працює тренером-викладачем в Виноградівській районній ДЮСШ «Колос», отримує заробітну плату. Оцінюючи розмір отримуваної відповідачем заробітної плати, що становить орієнтовно половину визначеної законом мінімальної заробітної плати вбачається, що відповідач працює на умовах неповної зайнятості. На переконання суду, неповна зайнятість за основним місцем праці дає можливість відповідачу використовувати решту часу для виконання інших робіт з метою отримання доходу, відтак сплачувати кошти і на утримання дружини. Мотиви відповідача: «Я отримує малу заробітну плату, а дружина може сама на себе заробити», - не личать мужчині та суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, те, що дочка проживає з матір'ю, яка не має змоги повністю самостійно себе та її утримувати, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки до досягнення повноліття в розмірі ? частки усіх доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кошти на утримання позивача до досягнення дочкою трьохрічного віку у розмірі по 400 грн. щомісячно. Стягнення зазначених сум розпочати з часу пред'явлення позову.

Outcome: partial