Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2 червня 2006 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливе. З питання щодо утримання та виховання дитини спору не має. За час\~проживання у\~шлюбі ними\~було набуто\~таке майно:\~квартира \~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~65,7\~кв.\~м;\~ автомобіль\~«Seat\~Cordoba»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ;\~телевізор вартістю\~13\~110\~грн.;\~кондиціонер вартістю\~8\~000\~грн.;\~стінка в\~залі \~вартістю 7\~530\~грн.;\~диван та\~крісло вартістю\~10\~580\~грн.;\~праска та\~праскова дошка\~вартістю 514\~грн.,\~супутникові тарілка,\~тюнер вартістю\~850\~грн.;\~холодильник вартістю\~7\~000\~грн.;\~пральна машина\~вартістю 3\~000\~грн.;\~посудомийна машина\~вартістю 3\~951\~грн.;\~мікрохвильова піч\~вартістю 400\~грн.;\~електрочайник вартістю\~400\~грн.;\~бойлер вартістю 893\~грн.;\~барочна поверхня,\~духова піч,\~витяжка вартістю\~9\~930\~грн.;\~кухонний комбайн\~вартістю 1\~329\~грн.;\~набір каструль\~вартістю 4\~000\~грн.; набір ножів\~вартістю 400\~грн.;\~набір посуду\~вартістю 1\~870\~грн.;\~набір сковорідок\~вартістю 1\~200\~грн.;\~кухонна стійка\~вартістю 11\~110\~грн.;\~стіл вартістю\~4\~500\~грн.;\~стільці 4\~шт.\~вартістю 1\~030\~грн.;\~тостер вартістю\~1\~200\~грн.;\~трюмо з\~дзеркалом вартістю\~5\~280\~грн.;\~шафа-купе\~вартістю 8\~200\~грн.;\~ліжко вартістю\~4\~770\~грн.;\~пилосос вартістю\~1\~460\~грн.;\~тумба вартістю\~460\~грн.;\~планшет вартістю 4 000 грн. та інше майно. Всього за час спільного ведення господарства було придбано майна па загальну вартість 1178967 грн. Угоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними не досягнуто. 23.02.2017 року позивач подав письмову заяву в якій уточнив свої позовні вимоги та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Поділити майно, що є спільною власністю подружжя, а саме: визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,7 кв. м. та визнати за ним право власності на легковий автомобіль «Seat Cordoba» реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачу виділити у власність квартири за вказаною адресою а також все інше майно зазначене в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні просив уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 2 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 818. (а.с.4) Від шлюбу подружжя має спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] , (а.с.5) Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім`ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні за час їх проживання у шлюбі ними було нажито спільне майно. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за позивачем на праві приватної власності зареєстрована квартира [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] за відповідачем зареєстрований автомобіль «Seat Cordoba» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6) Сторонами визнано той факт, що право власності на квартиру та автомобіль набуто ними в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Також сторонами\~визнано той\~факт,\~що в\~період шлюбу\~також набуте\~рухоме майно\~зазначеною позивачем\~вартістю,\~а саме:\~ телевізор\~вартістю 13\~110\~грн.;\~кондиціонер вартістю\~8\~000\~грн.;\~стінка в\~залі \~вартістю 7\~530\~грн.;\~диван та\~крісло вартістю\~10\~580\~грн.;\~праска та\~праскова дошка\~вартістю 514\~грн.,\~супутникові тарілка,\~тюнер вартістю\~850\~грн.;\~холодильник вартістю\~7\~000\~грн.;\~пральна машина\~вартістю 3\~000\~грн.;\~посудомийна машина\~вартістю 3\~951\~грн.;\~мікрохвильова піч\~вартістю 400\~грн.;\~електрочайник вартістю\~400\~грн.;\~бойлер вартістю 893\~грн.;\~барочна поверхня,\~духова піч,\~витяжка вартістю\~9\~930\~грн.;\~кухонний комбайн\~вартістю 1\~329\~грн.;\~набір каструль\~вартістю 4\~000\~грн.; набір ножів\~вартістю 400\~грн.;\~набір посуду\~вартістю 1\~870\~грн.;\~набір сковорідок\~вартістю 1\~200\~грн.;\~кухонна стійка\~вартістю 11\~110\~грн.;\~стіл вартістю\~4\~500\~грн.;\~стільці 4\~шт.\~вартістю 1\~030\~грн.;\~тостер вартістю\~1\~200\~грн.;\~трюмо з\~дзеркалом вартістю\~5\~280\~грн.;\~шафа-купе\~вартістю 8\~200\~грн.;\~ліжко вартістю\~4\~770\~грн.;\~пилосос вартістю\~1\~460\~грн.;\~тумба вартістю\~460\~грн.;\~планшет вартістю 4 000 грн. та інше майно. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи, що зазначене в позовній заяві майно було набуто під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі та що на момент розгляду справи сторонами досягнуто згоди щодо поділу вказаного майна у запропонований позивачем спосіб, який не порушує чинного законодавства, а також прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в розмірі 4685 грн. 21 коп. судового збору суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача, що сплачений ним при звернені до суду, за клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved