Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 22 вересня 2006 року між нею та відповідачем було укладено угоду, відповідно до якої вона передала [PERSON] гроші в сумі 6 000 доларів США в рахунок придбання житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження того, що відповідач продав їй цей будинок, 28.03.2007 року від [PERSON] на її ім'я була видана довіреність щодо розпорядження вказаним майном, яка була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко О.П., а також довіреність від 18.04.2011 року, яка була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Логонюк А.А. У грудні 2014 року [PERSON] помер, однак ні дата смерті, ні місце поховання відповідача їм невідомі. За життя [PERSON] отримав право власності на вказане нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, [PERSON]. Крім того, за час дії вищезазначених довіреностей від 28.03.2007 року та 18.04.2011 року відповідно, за її позовом в інтересах [PERSON], за останнім було визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: душ «Г» площею 2,0 кв. м, житловий будинок «А1», збільшений у розмірах, загальна площа житлового будинку «А-1» збільшилась та фактично складає 54,5 кв. м, житлова площа без змін та фактично складає 18,4 кв. м, що підтверджується відповідним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року. На сьогоднішній день вона не змогла переоформити на своє ім'я вказане нерухоме майно у зв'язку з закінченням дії довіреностей від 28.03.2007 року та 18.04.2011 року відповідно, а також у зв'язку з тим, що під час укладення угоди на придбання вищевказаного домоволодіння відповідач пообіцяв їй оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, однак не зробив цього. На сьогоднішній день місцезнаходження відповідача їй невідомо. На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 54,5 кв. м, житловою площею 18,4 кв. м; літньої кухні «Б», загальною площею 15,3 кв. м; вбиральні «В», загальною площею 1,1 кв. м; душа «Г», загальною площею 2,0 кв. м; водоколонки «І», вимощення «ІІ», огорожі № 1-2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Блізнюкова Т.І. при вирішенні позову поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року між позивачем, [PERSON], з одного боку та відповідачем, [PERSON], з іншого боку було укладено угоду, відповідно до якої позивач передала відповідачеві гроші в сумі 6 000 (шість тисяч) доларів США в рахунок придбання житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], за участю свідків: [PERSON] та [PERSON], а також у присутності брата відповідача, [PERSON], та сестри відповідача [PERSON] (а.с. 8). Пізніше, а саме 28.03.2007 року та 18.04.2011 року, відповідач оформив на імя позивача довіреності щодо розпорядження його майном, у тому числі продажу (а.с. 11, 12). [INFO] помер батько відповідача, [PERSON] (а.с. 10). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом відповідач є спадкоємцем майна після смерті батька, у тому числі з урахуванням 2/3 часток, від яких відмовились [PERSON] та [PERSON], яке складається з глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1, житловою площею 18,4 кв. м, загальною площею 44,6 кв. м, з господарчими та побутовими будівлями: шлакоблокова літня кухня Б, дощата вбиральня В, огорожа 1-2, водоколонка І, замощення ІІ, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 13). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на самочинно збудований душ «Г», площею забудови 2,0 кв. м, житловий будинок «А1», збільшений у розмірах, загальна площа житлового будинку «А-1» збільшилась та фактично складає 54,5 кв. м, житлова площа без змін та фактично складає 18,4 кв. м, які знаходяться у складі житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями [ADDRESS] (а.с. 28). Згідно з інформаційною довідкою від 02.09.2015 року власником житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до архівної довідки від 11 грудня 2015 року за вихідним № 3272, яка була видана на запит суду, станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 березня 2007 року та рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2011 року (а.с. 60). Крім того, на запит суду від Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла відповідь про відсутність актового запису про смерть на [PERSON], [INFO] (а.с. 71). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], які були присутні при написанні розписки, підтвердили той факт, що позивач купила у відповідача спірний будинок, оскільки вона передала йому кошти за нього, а він їй - ключі від будинку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є рідним братом і сестрою відповідача, підтвердили факт того, що місцезнаходження [PERSON] їм не відомо, а гроші від продажу домоволодіння [ADDRESS] вони поділили порівну між собою та жодних претензій до позивача не мають. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи наведене, а також те, що іншим шляхом права позивача на нерухоме майно захистити неможливо, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на спірний будинок з господарчими та побутовими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved