Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~про відшкодування\~матеріальної та\~моральної шкоди.\~В обґрунтування\~позову зазначила,\~що вона\~єчленом обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Металург» та відповідно до договору дарування має у приватній власності гараж на території відповідача. У вказаному гаражі зберігалось майно, що належить їй на праві приватної власності. В період часу з жовтня 2015 року по серпень 2017 року з її гаражу було викрадено майно та пошкоджено автомобіль, чим спричинено матеріальні збитків на приблизну суму 25000,00 грн. Їй пізніше стало відомо, що це сталось можливим через незаконні дії відповідача, а саме злам замку на дверях гаражу та привласнення її майна. Відповідач не звертався до суду з будь-яким позовом до неї, виконавче провадження не розпочиналось та й повноважень у відповідача на вторгнення і проникнення до її приватної власності не було. Крім того, в наслідок не законних дій відповідача їй було спричинено також й моральну шкоду. Тому просить суд стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Металург» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25000,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи про відкладення розгляду справи не надавав. Правом надати відзив не скористався. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування, на праві приватної власності належить гараж №428, що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «Металург» м. Кривого Рогу (а.с. 9). 12.01.1990 року між [PERSON] (прізвище до шлюбу - Цабан) С.М. та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №20 (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯАА №712925, [PERSON] належав автомобіль ВАЗ21063, 1987 року випуску (а.с. 12). 13.04.2017 року [PERSON] помер, свідоцтво про смерть видане Металургійним районним у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 325 (а.с. 13). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48539815 від 26.07.2017 року вбачається, що 26.07.2017 року після смерті [PERSON], Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу заведено спадкову справу (а.с. 15). Позивачем надано суду ксерокопії акту від 28.01.2017 року складеного комісією в складі семи членів ОК «Автогаражний кооператив «Металург» про проникнення в гараж боржника, зокрема за №428, де було проведено фото та відео фіксацію майна. Металеві деталі, які не являють цінність здано на металолом, матеріали з дерева віддано на розпал в «сторожку». Даний акт наданий суду в ксерокопії та не засвідчений належним чином (а.с. 27). Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що діями працівників ОК «Автогаражний кооператив «Металург», які незаконно проникли в її гараж, викрали майно та пошкодили автомобіль, завдано матеріальну шкоду, яка оцінена нею в 25000,00 грн. та моральну шкоду яка оцінена в 25000,00 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст.13\~ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вказує ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст.ст.\~76-83\~ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, з наявних у справі матеріалів вбачається, що позивачем, в порушення вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві. Відтак, з матеріалів цивільної справи не є можливим встановити, чи зверталась [PERSON] до відділу поліцію, якщо так чи внесено відомості до ЄРДР та на якій стадії перебуває кримінальне провадження, чи визнано судом винних, тощо. Крім того, не надано доказів та не підтверджено розмір заподіяної матеріальної шкоди, яку позивач оцінила в 25000,00 грн., а також моральної шкоди в розмірі 25000,00 грн. Частиною 6 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача [PERSON] слід залишити без задоволення. Крім того, вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд також залишає без задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed