Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 03.03.2009 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На час звернення до суду з позовом, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина потребує постійного матеріального утримання. Позивачу самостійно складно утримувати доньку Відповідач інших неповнолітніх утриманців не має та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в запропонованому неї розмірі. Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та викладені в позові обставини. Пояснила, що відповідач дійсно в 2018 році надсилав на її рахунок та на банківську картку доньки кошти на утримання [PERSON], але не регулярно. На початку 2018 року відповідач покликав доньку до себе проживати в м.Харків. Дитина телефонувала їй та скаржилась що голодна. Приблизно на початку літа 2018 року донька повернулась до неї проживати. Відповідач кошти на утримання [PERSON] влітку не надавав, у вересні 2018 року вислав кошти в розмірі 1500 грн. Вона працює, але її заробітку не вистачає на задоволення потреб доньки та її належне утримання. Відповідач працює в будівельній компанії, але офіційно не працевлаштований. Позивач бажає, щоб допомога на утримання дитини надходила стабільно та регулярно на підставі рішення суду. Просить її позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав відзив на позов, з якого слідує, що з позовними вимогами не згоден, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Зазначає, що після розлучення з позивачкою за спільною домовленістю з останньою, він у добровільному порядку постійно надавав грошову та майнову допомогу на утримання доньки. Крім того, до 2013 року на його утриманні був спільний з позивачкою син-Кухтін [PERSON], [INFO]. Крім того, він з 2013 року по вересень 2018 року постійно надсилав грошову допомогу на ім»я позивачки на утримання доньки, розмір якої коливався від 1000 до 1500 грн в місяць. Окрім цього, він переводив кошти і на особисту банківську картку доньки. В період з квітня по липень 2018 року донька мешкала разом з ним в м.Харків та знаходилась на його повному утриманні. На даний час відповідач постійної роботи та відповідно доходу - не має. Стягнення аліментів, мінімальний розмір яких не може перевищувати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972 грн., є меншим розміром від розміру допомоги, яку він надає на утримання дитини, а тому вважає, що задоволення позовних вимог буде порушувати інтереси дитини. За таких обставин, судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 03.03.2009 року (а.с.6). Також встановлено, що в період з 21.03.2013 року по 05.09.2018 року відповідачем періодично надсилались кошти на рахунок [PERSON] на утриманні доньки, а також на рахунок неповнолітньої [PERSON]. В липні серпні 2018 року [PERSON] матеріальної допомоги не надавав. 05.09.2018 року перерахував позивачці 1500 грн. (а.с.21-49). Позивач в судовому засіданні підтвердила факт отримання коштів у вказаних в квитанціях сумах. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру та порядку сплати аліментів, оскільки відповідач зазначає, що сплачує аліменти на банківський рахунок неповнолітньої доньки. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Із норм чинного сімейного законодавства вбачається, що в разі недосягнення згоди між батьками стосовно порядку чи розміру аліментів кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~ \~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; \~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; \~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; \~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів, не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю, між сторонами не досягнуто згоди з приводу розміру матеріальної допомоги на утримання дитини, виходячи з інтересів дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання спільної дитини сторін. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та вважає, що [PERSON] здатен сплачувати аліменти у тому розмірі, який просить позивач, а саме 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню з [PERSON] в доход держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved