Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в квартирі зареєстровані син позивача - [PERSON], та донька померлої дружини [PERSON] [PERSON], хоча фактично в зазначеній квартирі не проживає з жовтня 2013 року без поважних причин та не зявляється у квартирі понад півтора роки. Фактичне місце її знаходження не відоме, оплату за комунальні послуги, які нараховуються на неї, не здійснює. Позивач не може оформити субсидію. Ніяких домовленостей стосовно користування та зберігання житла між нею та відповідачем не існує. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 24 в будинку № 9 по вул. Груні Романової в м. Кривому Розі. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Інгулецький районний сектор у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно шляхом опублікування 14.01.2016 року оголошення в газеті «Вісті Придніпровя», про причини неявки не повідомила. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. На підставі свідоцтва на право власності на житло від 12.12.1994 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до акту ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» від 31.08.2015 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з жовтня 2013 року (а. с. 10). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 01.10.2015 року гр. [PERSON] зареєстрована у [INFO]. (а. с. 13). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 391, 405 ЦК України. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає у зазначеній квартирі з жовтня 2013 року, її реєстрація у квартирі, належній позивачу, завдає перешкоди у здійснені нею права користування та розпорядження власною квартирою. Крім того, у звязку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі на неї нараховуються житлово-комунальні послуги, що завдає додаткових майнових витрат позивачу. Відповідно до ст. 2 та ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також громадяни зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Окрім того, відповідно до статті 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на це відповідач добровільно вибула з місця своєї реєстрації, з жовтня 2013 року у квартирі не проживає, доказів про поважні причини відсутності за місцем своєї реєстрації більше одного року не надавала, ніяких домовленостей між власником житла і відповідачем щодо користування вказаним житлом не було. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 2, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та

Outcome: approved