Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що 06.02.2004 року отримала в спадщину 3/4 частини житлового будинку №38 по вул.Свердлова м.Коростень Житомирської області. Набувши право власності на частину домоволодіння почала відкрито користуватись всім будинком та його спорудами. Про іншого співвласника відповідача [PERSON] їй стало відомо лише з довідки БТІ від 06.12.2004 року. Відповідача з моменту вступу в спадщину ніколи не бачила, де вона проживає не знає. З березня 2004 року відкрито та постійно володіє будинком, проводить ремонти, сплачує комунальні послуги. В будинку зареєстрована вона та [PERSON], а відповідач [PERSON] не зареєстрована. Просила визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку за набувальною давністю, оскільки відкрито та безперервно володіє нею понад 12 років. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що позивач є власником 3/4 частин будинку, а відповідач [PERSON]- 1/4 його частини. Позивач понад 12 років відкрито та безперервно користується всім будинком, який має дві житлові кімнати, бо її частина не виділена в натурі, зареєстрована в ньому, робить ремонти. Відповідача [PERSON] вона ніколи не бачила, де вона на даний час проживає та зареєстрована не знає, тому подала позов за місцем знаходження майна. Судом вживались всі можливі заходи для встановлення місця знаходження відповідача [PERSON], її виклик здійснювався шляхом оголошення в пресі, вживались заходи для встановлення можливих спадкоємців відповідача. Відповідач [PERSON] помер 22.09.2009 року, в будинку був лише зареєстрований. За таких обставин справу розглянуто заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, матеріали інвентаризаційної справи №1023 на домоволодіння №38 по вул.Свердлова м.Коростень, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється статтею 344 ЦК України, відповідально до частини першої якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач є власником 3/4 частин житлового будинку №38 по вул.Свердлова м.Коростень Житомирської області. Право набуто на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВВ №121542 від 06.02.2004 року, зареєстровано у встановленому порядку. Спадкодавцеві позивача вказане майно належало на підставі договору дарування від 17.05.1986 року, укладеного з [PERSON], якій 3/4 частини будинку належали на підставі свідоцтва про спадщину від листопада 1948 р. №6794 (1/4 частина успадкована після смерті чоловіка [PERSON]), свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.1986 року №2493 (1/4 частина успадкована після смерті сина [PERSON], який цю частину успадкував після смерті батька [PERSON]Р.), свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.1986 року №2495 (1/4 частина успадкована після смерті дочки [PERSON], яка цю частину успадкувала після смерті батька [PERSON]Р.). Відповідачеві [PERSON] спірна 1/4 частина домоволодіння належить на підставі свідоцтва про спадщину від листопада 1948 р. №6794 (1/4 частина успадкована після смерті батька [PERSON]). Матеріали інвентаризаційної справи №1023 Коростенського МБТІ не містять будь-яких даних щодо звернення [PERSON] щодо реєстрації права власності, виготовлення технічних документів, замовлень, видачі довідок щодо належної їй частки будинку. Частки співвласників в натурі не виділені, є ідеальними, домоволодіння становить один цілий обєкт, складається з чотирьох приміщень: коридор, кухня, дві жилі кімнати, які є прохідними. Зазначене свідчить про те, що окреме користування 1/4 часткою будинку є неможливим. Свідок [PERSON] (сусідка позивача) дала свідчення про те, що в будинку №38 по вул.Свердлова м.Коростень проживає лише [PERSON], яка в будинку почала проживати ще до 1986 року як дружина онука власниці [PERSON] [PERSON]. [PERSON] - це дочка першої власниці [PERSON], яку вона жодного разу в будинку не бачила. Будинком користується лише позивач. Свідок [PERSON] (сусідка позивача) свідчила про те, що в будинку проживає позивач та її дочка. В своєму будинку по-сусідству з позивачем вона проживає з народження, однак відповідача в будинку позивача ніколи не бачила. Вказані встановлені судом обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину ВВВ №121542 від 06.02.2004 року, договором дарування від 17.05.1986 року, свідоцтвом про спадщину від листопада 1948 р. №679, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.05.1986 року №2493, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.05.1986 року №2495, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №8558573 від 06.01.2005 року, матеріалами інвентаризаційної справи №1023. Таким чином, судом встановлено, що позивач у 2004 році (з часу набуття права на іншу частину майна) добросовісно заволоділа 1/4 частиною житлового будинку №38 по вул.Свердлова м.Коростень Житомирської області, яка з 1948 року належить відповідачеві [PERSON], відкрито та безперервно володіє нею понад 12 років, її спадкодавець відкрито та безперервно володів цією ж частиною з 1986 року. Доказів того, що відповідач [PERSON] у вказаний час виявляла інтерес до належної їй частини майна, приймала участь в його утриманні, давала дозвіл на користування нею іншим особам, в тому числі і позивачеві, судом не здобуто. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач набула право власності на належну відповідачеві [PERSON] спірну 1/4 частину будинку за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved