Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок №86 по вул.Першотравневій в с.Писарівка Волочиського району. Її дочка одружилася з відповідачем, який зареєструвався у її будинку. З 11.01.2010 року її дочка та зять-відповідач припинили шлюбні стосунки, а з 15.09.2012 року і по теперішній час відповідач у її будинку не проживає, а проживає в м.Хмельницькому. Оскільки угоди про порядок користування житловим приміщенням у її будинку між нею та відповідачем укладено не було, будь-які домовленності щодо цього відсутні, добровільно знятися з реєстраціїї в її будинку відповідач не бажає, що перешкоджає їй оформити субсидію, тому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням відповідно до ст.405 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача її вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача, згідно ухвали протокольної форми проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, , суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.1998 року позивач успадкувала житловий будинок з належними надвірними будівлями по вул.Першотравневій,86 в с.Писарівка, Волочиського району, а згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.11.2007 року, вона є власником цього житлового будинку (а.с.10). За даними відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Хмельницькій області, відповідач зареєстрований за даною адресою (а.с.20). 07.10.2016 року шлюб між дочкою позивача та відповідачем розірвано (а.с.9). Згідно акту обстеження житлового помешкання за адресою вул.Першотравнева,86 в с.Писарівка Волочиського району від 13.10.2016 року, [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, однак з вересня 2012 року і по теперішній час він там не проживає (а.с.15), а проживає в [INFO], про що свідчить отримання ним копії позовної заяви за вказаною адресою (а.с.23). Крім того, факт відсутності та непроживання відповідача у будинку №86 по вул.Першотравневій в с.Писарівка Волочиського району з осені 2012 року також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленністю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач щонайменше більше 1 року вибув з будинку №86 по вул.Першотравневій в с.Писарівка Волочиського району, не проживає там, на підтвердження того, що позивач як власник житла своїми діями заважала праву проживання відповідача і він був змушений залишити житлове приміщення і переїхати, не підтверджується будь-якими доказами, враховуючи, що відповідач з цього приводу не звертався до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житлом, тому згідно ст.405 ЦК України він втратив право користування житлом, в зв'язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved