Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача та третьої особи, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 18.06.2011 року у відділі ДРАЦС Трускавецького МУЮ Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 70. Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. В квітні 2015 року сторони перестали проживати разом, оскільки позивачка стала проживати з іншим чоловіком, з яким очікує на народження спільної дитини. Тому виникла необхідність розірвати шлюб з відповідачем. Спільного майна у сторін не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що дійсно більше року не проживає з відповідачем, вагітна від іншого чоловіка, з яким і проживає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши що позивачка дійсно проживає з іншим чоловікам, від якого чекає дитину. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав суду, що він дійсно є батьком майбутньої дитини позивачки, проживає з нею та в подальшому визнає батьківство ненародженої ще дитини, а при реєстрації зареєструє на своє ім»я дитину. Заслухавши, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони уклали шлюб 18.06.2011 року, який був зареєстрований відділом ДРАЦС Трускавецького МУЮ Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 70, свідоцтво серії 1-СГ № 144182 (а/с 3). Від даного шлюбу 12.11.2012 року народилася дочка [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Стебницькою міською радою Львівської області, серії І-СГ № 349906 від 21.11.2012 року (а/с 4). Відповідно до довідки від 31.03.2016 року, виданої кабінетом ультразвукової діагностики «АВІЦЕННА», позивачка [PERSON] вагітна терміном 12 тижнів.(а/с 8). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4\~статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст.. 110 СК України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК). У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved