overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 20.09.1997 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1550. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач зазначила, що у неї та відповідача різні погляди на шлюб та сім'ю, любов та повага відсутні. Спільне господарство сторонами не ведеться. [PERSON] вважає примирення неможливим, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, 28.12.2016 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 38). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 043925, виданим Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1550 (а.с. 3). Сторони по справі мають неповнолітню дитину (сина) [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 10749 (а.с. 8). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 24.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 72. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося з самого початку, відповідач не допомагав по господарству, не піклувався про сімю та не займався вихованням сина, з 2012 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і примирення неможливе, тому просить судь постановити рішення про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Суд, заслухавши позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 051324, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 72 (а.с. 8). Сторони по справі мають неповнолітню дитину (сина) [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 106469 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 24.07.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 827. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршилось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, Примирення позивач вважає неможливим. Позивач, 27.10.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, 27.10.2017 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.07.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 102858, виданим 24.07.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 827 (а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 264027 (а.с. 4). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом з вересня 2016 року, не ведуть спільного господарства, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 25.09.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що шлюбні відносини між нею та відповідачем виявились невдалими. Неоднакове розуміння сімейних зобовязань, не розуміння одне одного привело до постійних сімейних суперечок та конфліктів, які переросли до остаточного розірвання сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених вище підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 106388, виданим 25.04.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1406 (а.с. 8). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Проживають окремо з вересня 2015 року. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано з відповідачем 26.01.2010 року районним відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 1. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сімї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованомушлюбі з 26.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №064872, виданим Районним відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 1.(а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3) На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо з вересня 2015 року, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було повторно укладено з відповідачем 07.10.2015 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2293. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має абсолютно різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Сторони спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують з січня 2016 року. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у повторному шлюбі з 07.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 131512, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2293 (а.с. 13). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 276378 (а.с. 9) та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 008718 (а.с. 11) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 01.10.2016 року та зареєстровано Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1765. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння і довіри. З 29 березня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище «Маньківська». Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.10.2016 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 151027, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1765 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 01 листопада 1996 року Житомирським міськвідділом РАГС, актовий запис №1681. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на життя, сімейні відносини фактично припинені з квітня 1998 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитину просить залишити на виховання при ній. 03.03.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. 21.04.2015 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 01.11.1996 року Житомирським міськвідділом РАГС, актовий запис № 1681 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, з квітня 1998 року проживають окремо, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 03.08.2002 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1030. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між ним та відповідачем не склалися через різні погляди на життя, внаслідок чого вони стали чужими людьми. Тривалий час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 13.11.2017 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. 13.11.2017 року відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.08.2002 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 146740, виданим Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1030 (а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 288848 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved