Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що батьком дитини записаний [PERSON], підтвердженням цього є свідоцтво про народження дитини [NUMBER] від 24 травня 2016 року з зазначенням батьків дитини. З 25 квітня 2009 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києві державним Центром розвитку сім'ї актовий запис №650. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Станом на тепер дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, так як батько відмовляється надавати матеріальну допомогу на дитину взагалі, не підтримує будь яких родинних стосунків ні з позивачкою ні з донькою, ухиляється від виконання будь яким чином своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки. За відсутності будь-яких перешкод, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, яку не відвідує ні по місцю навчання, ні по місцю мешкання. Життям дитини відповідач взагалі не цікавиться. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.02.2018 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів відносно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини. На засіданні комісії встановлено, що батько долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, з дитиною не спілкується. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, крім того просить слухати справу за його відсутності, проти заочного винесення рішення не заперечуєю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києві, актовий запис № 211. Відповідно до акту, [PERSON] [INFO] є ученицею 2-г класу (станом на момент видачі довідки) спеціалізованої школи І-ІІІ ст.. №24 ім. О. Білаша з поглибленим вивченням іноземних мов Шевченківського району м. Києва, донька сторін навчається у даній школі. Вихованням дитини займається мати, батько до школи не приходить та навчанням дитини не цікавиться. Батьківській збори не відвідує. 19.02.2018 року орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виніс висновок, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї доньки [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved