Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2013 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує покладених на нього законом зобовязань по утриманні дитини. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь позивача на утримання доньки [PERSON], 10 січня 2014 року, починаючи з дня подачі заяви до її повноліття. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2013 року, про що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 155961, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 84. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 260768, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18. Відповідач [PERSON] від утримання дитини ухиляється та не надає належної матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а також матеріальний стан платника аліментів, з врахуванням потреб дитини, її віку та вимоги ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, на підставі ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved