Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2017 р. по січень 2020 р. в розмірі 24 948,78 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Довідки-розрахунку №46149156 від 12.02.2020 р. заборгованість відповідача по аліментам за період з 01.01.2017 р. до 31.01.2020 р. становить 81911,50 грн. Розмір неустойки (пені), яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь становить 24 948,78 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2020 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач, в установлений ухвалою суду термін, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом достовірно встановлено, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Довідки-розрахунку №46149156 від 12.02.2020 р., наданої державним виконавцем, заборгованість відповідача по аліментам за період з 01.01.2017 р. до 31.01.2020 р. становить 81911,50 грн. Таким чином, з досліджених письмових доказів вбачається, що відповідач не належним чином виконував рішення суду про сплату аліментів на утримання дітей, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.01.2017 р. до 31.01.2020 р. в розмірі 81911,50 грн. Судом приймається наданий позивачем розмір неустойки (пені) в сумі 24 948,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, з урахуванням положень ст. 196 СК України. В силу вимог ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. За положеннями ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду абро за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. Суд, враховуючи доведений факт виникнення заборгованості по аліментах з вини відповідача, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 24 948,78 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved