Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 31.05.1978 року Чигиринською автоколоною Черкаської ОСС накладено обтяження на нерухоме майно [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу від 02.04.1983 року, посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою, придбав в останнього житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Під час посвідчення вказаного договору про накладене на майно [PERSON] обтяження мова не йшла. [INFO] року [PERSON] помер і позивач 02.04.2015 року отримала в Чигиринській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Під час реєстрації права власності на вказане нерухоме майно позивач дізналася, що згідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на зазначене житло зареєстроване обтяження на підставі повідомлення Чигиринської автоколони\~Черкаської ОСС від 31.05.1978 року, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори під час оформлення спадкових прав. Під час її звернення до Чигиринської державної нотаріальної контори за розясненнями, листами від 31.01.2018 року № 53/01-16 та від 25.07.2018 року № 622/01-16 позивача повідомлено про те, що відмітка про зняття заборони відчуження з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] відсутня і заборону можливо зняти лише за рішенням суду. Посилаючись на те, що наявність цієї заборони перешкоджає їй у здійсненні свого права розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності, позивач просить зняти обтяження з належного їй будинку, внесене до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення Чигиринської автоколони Черкаської ОСС про накладення обтяження на майно [PERSON] . В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач 21.08.2019 року надав суду листа № 659/01-16 про вирішення позову на розсуд суду. Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року №5, правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Як встановлено\~в судовому\~засіданні та\~вбачається з\~договору купівлі-продажу\~від 02.04.1983 року, посвідченого Чигиринською державною нотаріальною конторою, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав в останнього житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . При цьому, в п. 4 вказаного договору зазначено, що вказаний будинок нікому іншому не продано, не подаровано, не заставлено, в спорі і під заборооною не перебуває (а.с. 7-8). Виходячи з викладених обставин, суд констатує, що 31.05.1978 року за повідомленням Чигиринської автоколони Черкаської ОСС накладено обтяження на майно [PERSON] , яке останній 02.04.1983 року відчужив [PERSON] , тобто з цього часу право власності на нерухоме майно перейшло до іншого власника, і жодних застережень щодо його обтяження нотаріусом під час посвідчення договору встановлено не було. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і позивач, як спадкоємець його майна першої черги спадкування, 02.04.2015 року отримала в Чигиринській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалася з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Разом з тим, судячи з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35841459 від 02.04.2015 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 141906157 від 19.10.2018 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 4986682 21.05.2007 року Чигиринською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на дане домоволодіння (а.с. 10-11). Зазначене обтяження здійснено на підставі повідомлення від 31.05.1978 року Чигиринської автоколони Черкаської ОСС про обтяження майна [PERSON] . Однак, згідно листа Чигиринської районної державної адміністрації № 01-01-30/2346 від 29.07.2019 року, інформація про правонаступників Чигиринської автоколони Черкаської ОСС в Чигиринській РДА відсутня (а.с. 31). За змістом ч. 2 ст. 509, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інші правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Як зазначалося вище, відомості про правонаступників Чигиринської автоколони Черкаської ОСС відсутні, а тому суд розглядає справу за наявними доказами і виходить з того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що Чигиринська автоколона Черкаської ОСС або її правонаступники мають матеріальні претензії до [PERSON] , доказів потилежного відповідачем також не надано. Крім того, суд позбавлений можливості залучити до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] , оскільки крім прізвища та імені в договорі купівлі-продажу за 1983 рік будь-які інші дані про особу останнього чи його можливе місце перебування відсутні. Разом з тим як вбачається з листів Чигиринської державної нотаріальної контори від 31.01.2018 року № 53/01-16 та від 25.07.2018 року № 622/01-16 позивачу відмовлено у знятті заборони відчуження даного нерухомого майна та рекомендовано звернутися до суду. А як передбачено п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року № 868, припинення обтяження проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. З врахуванням того, що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з належного їй на праві власності житлового будинку, що порушує її право як власника на вільне та безперешкодне розпорядження майном, беручи до уваги, що з 1978 року до часу розгляду справи судом Чигиринська автоколона Черкаської ОСС або її правонаступники не скористалися своїм правом на звернення стягнення на предмет обтяження, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає необхідним припинити обтяження належного позивачу нерухомого майна, що надасть їй можливість розпорядитися будинком на власний розсуд. На підставі викладеного та,

Outcome: approved