Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] року в м. Сніжне Донецької області у віці 91 років померла позивача мати [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 03.12.1998 року зроблено актовий запис №669, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області. Зареєстроване місце постійного проживання матері було в с. Кислин Маньківського району Черкаської області. Довідка Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 29.09.2014 року №577 підтверджує, що дійсно її мати [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в с. Кислин Маньківського району Черкаської області. Також дана довідка підтверджує, що заповіт від імені [PERSON] Кислинської сільською радою за місцем проживання не посвідчувався, спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON], та брат позивачки [PERSON]. [PERSON] своєю заявою, посвідченою нотаріально, повідомляє, що йому відомо про смерть матері, він не заперечує проти оформлення спадщини на ім'я позивача, ніяких претензій стосовно цього не має. Позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті її матері, на момент смерті мати тимчасово фактично проживала у позивачки в м. Сніжне Донецької області. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Нещодавно позивачу стало відомо, що її матері [PERSON] ще за життя виготовлявся сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в адміністративних межах Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області. На позивача звернення від 01.10.2014 року, відділом Держземагентства у Маньківському районі позивачу повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, на ім'я [PERSON], жительки с. Кислин Маньківського району Черкаської області було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 021083 за № 16 розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах згідно рішення Маньківської РДА від 01.07.1996 року № 193 із земель колективного с/г підприємства ім. Шевченка с. Кислин Маньківського району Черкаської області. Також повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат не отримано, державний акт не видавався. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2014 року становить 62362 грн. Оскільки правовстановлюючого документа, який вона могла б надати до нотаріальної контори, у неї немає, позивач звернулась з письмовою заявою до Маньківської районної державної адміністрації з проханням повідомити, у якому порядку вона може отримати дублікат Сертифіката на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Шевченка в адміністративних межах Кислинської сільської ради на ім'я її покійної матері [PERSON]. Листом Маньківської районної державної адміністрації від 07.10.2014 року № 01-15/3053 позивачу відмовлено у видачі дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень та рекомендовано звернутись до суду, що і змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник Кислинської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] в м. Сніжне Донецької області у віці 91 років померла позивача мати [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 03.12.1998 року зроблено актовий запис №669, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.01.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). Згідно довідки Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 29.09.2014 року №577 вбачається, що дійсно позивача мати [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в с. Кислин Маньківського району Черкаської області і заповіт від імені [PERSON] Кислинської сільською радою за місцем проживання не посвідчувався, спадкоємцями за законом першої черги є [PERSON], та її брат [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що позивачки брат [PERSON] своєю заявою, посвідченою нотаріально, повідомляє, що йому відомо про смерть матері, він не заперечує проти оформлення спадщини на ім'я позивача, ніяких претензій стосовно цього не має (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що матері позивачки [PERSON] ще за життя виготовлявся сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в адміністративних межах Кислинської сільської ради Маньківського району Черкаської області і позивачу це стало відомо лише в 2014 році. Згідно листа відділу Держземагентства у Маньківському районі (а.с.13) позивачу повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, на ім'я [PERSON], жительки с. Кислин Маньківського району Черкаської області було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 021083 за № 16 розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах згідно рішення Маньківської РДА від 01.07.1996 року № 193 із земель колективного с/г підприємства ім. Шевченка с. Кислин Маньківського району Черкаської області, а також зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), сертифікат не отримано, державний акт не видавався і вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2014 року становить 62362 грн. Згідно листа Маньківської районної державної адміністрації від 07.10.2014 року № 01-15/3053 позивачу відмовлено у видачі дубліката Сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю на даний час таких повноважень та рекомендовано звернутись до суду (а.с.18). Тобто позивачу для належного оформлення спадщини необхідно надати оригінал правовстановлюючого документа, який позивачка не змозі надати, оскільки мати померла, а за життя покійної такий документ не видавався. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України,якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до діючого законодавства України спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини і позивач як спадкоємецьмає право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов'язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю та втратою документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved