Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] року померла її бабуся з боку матері [PERSON] [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку [ADDRESS]. За життя своє право на житловий будинок бабуся не оформила. [INFO] року померла її мати [PERSON], не оформивши свої спадкові права після смерті своєї матері, а її бабусі, [PERSON]. У померлої [PERSON] інших дітей крім її матері [PERSON] не було, тому вона та відповідачі по справі, як онуки померлої, є спадкоємцями за законом померлої баби. Після смерті баби вона фактично вступила у володіння спадковим майном. В оформлені спадкових прав нотаріусом їй відмовлено. Просить встановити факт прийняття нею спадщини за законом після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно у виді житлового будинку, розподілити спадкове майно в рівних ідеальних частках між нею та відповідачами. В судове засідання позивач не з'явилась, просила справу слухати в її відсутність, подавши письмову заяву. Відповідачі позов визнали, просили справу розглянути в їх відсутність, подавши письмові заяви. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], якій за життя належав житловий будинок [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщина в нотаріальному порядку не прийнята. Позивач, як онука померлої, вважає себе спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, оскільки її мати [PERSON], яка померла [INFO] року, доводилась дочкою померлій [PERSON]. Спадщина після смерті [PERSON] прийнята в нотаріальному порядку. Відкриття спадщини після смерті [PERSON] регулюється законодавством, яке діяло на час її смерті, а саме: розділом 7 Цивільного кодексу України в редакції закону 1963 року. Вищевказаний закон передбачав дві черги спадкування за законом. Відповідно до статті 529 ЦК України (1963 р.) до першої черги спадкоємців за законом в рівних частках належали діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця являються спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно статті 530 ЦК України (1963 р.) у другу чергу за законом при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини [PERSON] передбачало право онуків на спадкування майна померлих лише за правом представлення та не передбачало безпосереднього права на спадкування після смерті діда чи баби. Враховуючи той факт, що мати позивача [PERSON], яка являлась спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, була жива на час відкриття спадщини [PERSON], у позивача не виникло право спадкування після смерті [PERSON], тому її вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed