Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з20 червня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 754. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою в квартирі її батьків та повністю знаходяться на її утриманні, за власні кошти позивач купує їм продукти харчування та одяг. Зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дітей, домовленості з відповідачем про участь останнього в утриманні дітей батьки не дійшли, матеріально допомагати він не бажає. Зазначає, що її доходів на виховання дітей не вистачає, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року (а.с.2). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, сторони разом не проживають, спільно господарство не ведеться. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.3-4) Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Коштів на утримання дітей у позивача не вистачає, позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дітей від відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною повноліття ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, враховуючи, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в запропонованому позивачем розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.07.2017 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved