Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що її батькові [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі договору про передання у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності 23.10.1956 року, посвідченого нотаріусом першої нотаріальної контори згідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської районної ради депутатів трудящих від 02.06.1956року за № 303. Даний договір забудови зареєстрований у Дніпропетровському МБТІ 10.03.1967року за реєстровим № 216-55. Зазначене домоволодіння батько будував будучи у зареєстрованому шлюбі з її матір'ю [PERSON] Шлюб між батьками в подальшому був розірваний, але мати та батько продовжували спільно мешкати у зазначеному будинку, не ставлячи питання про розподіл майна подружжя. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 38,3кв.м, загальною площею 49,6кв.м. та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці площею 1200кв.м. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з вище зазначеного домоволодіння. Спадкоємцем за законом після смерті батька являється - [PERSON] - дочка спадкодавця. Проте, у встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак разом з матір'ю, яка часто хворіє, проживала у спадковому домоволодінні. Причиною тому явилася та обставина, що після смерті батька, вона змушена була допомагати своїй дочці [PERSON] у догляді за малолітніми дітьми. Тому, коли звернулася до юриста за консультацією з приводу вступу у спадщину, їй повідомили про те, що у зв'язку з тим, що проживає у спадковому домоволодінні разом з матір'ю, та має право звернутися у нотаріальну контору у будь-який час, тобто після спливу шести місяців. При наданні такої консультації юрист не звернув уваги на той факт, що зареєстрована за іншою адресою, а у спадковому домоволодінні лише мешкає, доглядаючи матір, але там не зареєстрована 16 січня 2015року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 16.01.2015року нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначено, що у відповідності до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, протягом яких спадкоємці за законом чи за заповітом можуть відмовитися від спадщини, прийняти її, відкликані раніше подані заяви. У зв'язку з тим, що був пропущений строк подачі заяви для прийняття спадщини до нотаріальної контори, позивачка змушена була звернутися до суду та просить встановити додатковий строк для звернення до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення. В судове засідання третя особа - Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, не з'явилась. Про день, місце та час судового засідання сповіщена належним чином. До суду надіслали письмову заяву, в якій просять розгляд справи провести за відсутності їх представника відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS], на підставі договору про передання у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності 23.10.1956року, посвідченого нотаріусом першої нотаріальної контори згідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської районної ради депутатів трудящих від 02.06.1956року за № 303. Даний договір забудови зареєстрований у Дніпропетровському МБТІ 10.03.1967року за реєстровим № 216-55./а.с.12-13,11,14,21/ Зазначене домоволодіння [PERSON] будував будучи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюб між ними в подальшому був розірваний /а.с.23/, але вони продовжували спільно мешкати у зазначеному будинку, не ставлячи питання про розподіл майна подружжя. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 38,3кв.м, загальною площею 49,6кв.м. та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці площею 1200кв.м. [INFO] [PERSON] помер./а.с.38/ Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з вище зазначеного домоволодіння. Відповідно до заповіту від 25.07.1997 року, зареєстрованого за № 2221 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Стрілковською З.Д., [PERSON] заповів все своє майно позивачеві по справі /а.с.37 на звороті/ Згідно спадкової справи №180/01-16 від 31/2015 року, після смерті [PERSON], 16.01.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлого - [PERSON]. 16.01.2015року нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначено, що у відповідності до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, протягом яких спадкоємці за законом чи за заповітом можуть відмовитися від спадщини, прийняти її, відкликані раніше подані заяви. Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через те, що після смерті батька, вона змушена була допомагати своїй дочці [PERSON] у догляді за малолітніми дітьми. Тому, коли звернулася до юриста за консультацією з приводу вступу у спадщину, їй повідомили про те, що у зв'язку з тим, що вона проживає у спадковому домоволодінні разом з матір'ю, та має право звернутися у нотаріальну контору у будь-який час, тобто після спливу шести місяців. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачем безперечно пропущено з поважних причин. В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тож, суд вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк для звернення нею із заявою про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, терміном в три місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved