Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Кегичівської селищної ради Харківської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу. Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Х сесії ХХІІІ скликання Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 30.11.2000, позивач отримала 18.01.2002 у постійне користування земельну ділянку площею 2,00 га на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, визначену державним актом на право постійного користування землею серії ІV-ХР №014666. Весь період часу від 2002 року і до цього часу позивач постійно використовує зазначену земельну ділянку за її цільовим призначенням, сплачує щорічно земельний податок, обліковується в землекористувачах у Кегичівському відділенні Красноградської МДПІ ГУ ДФС у Харківській області. Позивач має намір звернутися до ГУ Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, але було встановлено розбіжність імені користувача земельної ділянки в документах. Так в державному акті зазначено « [PERSON] », в паспорті « [PERSON] ». Написання імені у рішення, а потім і у Державному акті як « [PERSON] » є наслідком неправильного перекладу імені із російської на українську мову. Правильне ім`я позивача як « [PERSON] » записане у паспорті громадянина України. Зазначена помилка унеможливлює звернення до ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. Виправити помилку поза судом неможливо, оскільки виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті заборонено п.4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою». У зв`язку з зазначеним виникла необхідність встановлення юридичного факту належності позивачу правовстановлюючого документу - державного акту на право постійного користування землею серії IV-XP №014666. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 12 січня 2021 року провадженя у справі відкрито, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву, в якій повідомила, що позов підтримує, просить встановити юридичний факт, що державний акт на право постійного користування землею серії IV-XP №014666 належить саме їй, а справу розглянути без її участі. Представник відповідача Кегичівської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовної заяви відповідач не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п.6 ч.1 ст. ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві постійного користування землею належить земельна ділянка площею 2,00 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акту на право постійного користування землею серії ІV-ХР № 014666, виданого Мажарською сільською радою 18 січня 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №219. Однак у вищевказаному державному акті на право постійного користування землею ім`я позивача зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказана помилка не дає можливості позивачу звернутися до Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вільно користуватися земельною ділянкою. Відповідно до довідки Мажарської сільської ради виданої 16 листопада 2020 року, [PERSON] має в постійному користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 2,00 га, яка належить їй відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІV-ХР № 014666 виданий 18 січня 2002 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №219. Мажарська сільська рада підтверджує, що у державному акті в її імені «[PERSON]» - « [PERSON] » орфографічна помилка, а також підтверджує, що з моменту отримання державного акту по цей час саме вона використовує зазначену змельну ділянку та сплачує податок на землю. Відповідно до копії заяви [PERSON] , адресованої Мажарській сільській раді заявник просить виділити їй земельну ділянку в розмірі 2 га для ведення підсобного господарства, заява датована 14 листопада 2000 року, заява завірена підписом секретарем сільської ради та печаткою селищної ради. Згідно копії рішення Мажарської сільської ради Х сесії ХХІІІ скликання від 30 листопада 2000 року про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства працівниками соціальної сфери Мажарської сільської ради з земель державного резервного фонду сільської ради, прохання [PERSON] про виділення їй земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства з земель державного резервного фонду сільської ради задоволено та виділено земельну ділянку розміром 2,00 га. Відповідно до копії журналу про отримання державних актів, в ньому міститься запис №252 про отримання [PERSON] під особистий підпис державного акту серії ІV-ХР № 014666, кількість землі на яку виготовлено державний акт - 2,00, реєстраційний номер 219, дата отримання 06.02.2002. Як вбачається з паспорта серії [NUMBER] , виданого Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 21 вересня 2001 року прізвище, ім`я та по батькові заявниці по справі значиться як « [PERSON] », на російській мові « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті на право постійного користування землею, допущено помилку у написанні ім`я позивача, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу позивачу має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості затвердити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки та вільно користуватися нею, а відтак суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивач повідомив, що не заявляє вимоги про розподіл або відшкодування судових витрат і залишає їх за собою, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Outcome: approved