Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 липня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 28 травня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через деякий час після реєстрації шлюбу між ними почали виникати численні конфлікти, в результаті яких відповідач застосовував до неї фізичну силу та погрози, що призвело до того, що спільне проживання стало нестерпним та з 18 лютого 2016 року вони фактично припинили спільне проживання. Тому оскільки подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивач просить розірвати шлюб, змінити її прізвище на дошлюбне та стягнути з відповідача судові витрати (а.с.2-3). Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року надано\~[PERSON] та [PERSON] строк для примирення шість місяців (а.с. 14). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2011 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 282 (а.с.7 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., сплаченої нею при поданні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved