Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить визнати за нею право особистої власності на 4/18 частин житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: [ADDRESS], як майно набуте у шлюбі за особисті кошти; визнати об'єктом спільної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], 2/18 частини житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: [ADDRESS]; поділити спільне майно подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/18 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: [ADDRESS]; за відповідачем право власності на 1/18 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 51,1 кв. м., загальною площею 107,5 кв. м з сараями літ. «Б», «Е», «И», вбиральнею літ. «Г», «Д», гаражем літ. «З», навісом з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційні ями літ. «Я», «С», огорожею № 1-3, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 14 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., придбали 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Грошові кошти, що сплачені за будинок в 2/3 частинах внесені позивачем з особистих заощаджень, що отримані від колишнього чоловіка [PERSON] в порядку поділа спільного майна подружжя. Так, за придбане нерухоме майно було сплачено 154100 гривень, з яких особистих коштів було внесено 102733 гривні, що становить 2/3 частини вартості 1/3 частини будинку, отже при поділі майна подружжя з урахуванням особистих коштів частка позивача складає 5/18 частин житлового будинку. Частка що є спільним майном подружжя позивача та відповідача складає 2/18 вартості 1/3 частини будинку (154100-102733=51367грн.), тому при поділі спільного майна подружжя позивачу та відповідачу полягає по 1/18 частині. За рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, відповідач проживає окремо і згоди щодо поділу майна вони дійти не можуть тому позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року відкрито провадження по справі. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові, крім того вказала, що відповідач [PERSON] є співвласником будинку за адресою: [ADDRESS], і їй належить 2/3 частин. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала, та просила справу розглядати за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що перебував у шлюбі з позивачем [PERSON] і вони мають спільного сина [PERSON], після розірвання шлюбу, коли постало питання придбавання житла колишній дружині він продав належну йому однокімнатну квартиру № [ADDRESS], за 106700 гривень, і вказані гроші передав колишній дружині [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином позивача [PERSON] та [PERSON], і йому відомо, що після розірвання шлюбу батько продав належну йому однокімнатну квартиру [ADDRESS], а гроші передав матері [PERSON] Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 14 жовтня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2016 року, про що свідчить рішення суду по справі № 635/4306/16-ц. 15 серпня 2008 року відповідач за договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В., реєстр № 4390, купив 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться з адресою: [ADDRESS], та складається з: будинку літ. «А-1», житловою площею 51,10 кв. м., загальною площею 107,50 кв. м, сараїв літ. «Б», «Е», «И», вбиралень літ. «Г», «Д», гаражу літ. «З», душовою літ. «В», навісу з огорожею № 4, літ. «О», каналізаційних ям літ. «Я», «С», огорожі № 1-3, вартістю за домовленістю сторін у сумі 154100,00 гривень; самочинно зведено душова літ. «В», яка належить співвласнику продавцю [PERSON], про що свідчить договір купівлі-продажу від 15.08.2008 року та витяг з Державного реєстру правочинів. Відповідач зареєстрував своє право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про паво власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки № 1976 від 26 листопада 2016 року, що видана Виконавчим комітетом Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та мешкають: [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Суду надані: договір про наміри, що укладений 27 травня 2008 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] щодо купівлі - продажу 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та договір від 30 травня 2008 року купівлі-продажу квартири, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбала, однокімнатну квартиру № [ADDRESS], продаж вчинено за 106700 гривень. Суду також надані: звіт про вартість ринкової вартості нерухомого майна - житлового будинку та технічний паспорт на будинок за адресою: [ADDRESS]; будинкова книга для реєстрації осіб у будинку за адресою: [ADDRESS]; Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому відповідно до ст. 66 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, але при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на кошти, які належали їй. Відповідно до частини 7 ст. 57 Сімейного Кодексу України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному із подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Суд, аналізуючи надані докази в їх сукупності приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що грошова сума у розмірі 102733 гривень з одержаних позивачем 106700 гривень від колишнього чоловіка [PERSON] від реалізації 30 травня 2008 року однокімнатної квартири № [ADDRESS], через три дні після підписання 27 травня 2008 року відповідачем [PERSON] договору про намір купівлі 1/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], є її особистою власністю і не підлягає розподілу як спільне майно подружжя. Оскільки судом встановлено, що 102733 гривень від вартості частини будинку придбаного за 154100 гривні є особистою власністю позивача то сума у розмірі 51367 гривень внесена за придбання будинку є спільною власністю подружжя [PERSON] (154100-102733=51367) і розподілу як спільне майно подружжя підлягає частина будинку на цю суму. Суд погоджується з математичним розрахунком позивача, щодо визначення часток у праві власності на придбану частину будинку, з яких 102733 гривень є 2/3 частини вартості 1/3 частини будинку, отже при поділі майна подружжя з урахуванням особистих коштів частка позивача складає 4/18 частин житлового будинку, а частка що є спільним майном позивача та відповідача, як подружжя, складає 2/18 вартості 1/3 частини будинку, тому при поділі спільного майна подружжя позивачу та відповідачу полягає по 1/18 частині. Враховуючи, вищевикладене на підставі ч. 7 ст. 57 Сімейного Кодексу України, суд, визнає 4/18 частини у праві власності на 1/3 частину будинку за адресою: [ADDRESS], особистою приватною власністю позивача. Також суд визнає, що спільною сумісною власністю подружжя є 2/18 частин у праві власності на 1/3 частину будинку за адресою: [ADDRESS], та розподіляє їх по ? частині кожному і визнає за позивачем право власності в цілому на 5/18 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS], за відповідачем залишає право власності на 1/18 частину вказаного житлового будинку. Таким чином суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved