Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з 21 вересня 2002 року син позивача [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управ\-ління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №161. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Батьки Данііла вихованням та доглядом онука майже не займались, тому він півтора року проживав з іншою бабусею по маминій лінії. Коли бабуся померла Данііл перейшов жити до позивача. Онук проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2018 року. Тобто вже майже три роки участі у вихованні дитини батьки не приймають, не доглядають за хлопчиком, не виявляють бажання спілкуватися з дитиною, не цікавляться успіхами дитини, не підтримують сина, не цікавляться станом його здоров`я. На теперішній час вихованням та забезпеченням дитини займаються тільки позивач та її чоловік [PERSON] . Факт ухилення відповідачів від свого обов`язку щодо виховання та утриман\-ня дитини підтверджується і характеристиками з місця навчання онука та з місця їхнього проживання. Позивач проживає разом з чоловіком та онуком, вони мають нормальні житлово-побутові умови, повністю утримують Даніїла, займаються його вихованням, ними створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, на тій підставі, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від утримання своєї дитини, матеріальної допомоги ні в грошовій ні в натуральній формі добровільно не надають, вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з них аліментів на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищенаведеним просить позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Представник позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позов підтримує у повному обсязі просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, які були повідомлені належним чином, і які про причини своєї неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують, також надала до суду висновок. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області шлюбі з 21.09.2002 року (а.с.4). Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 07.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с. 5). Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідачі свідомо ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Матеріали справи містять: характеристику надану начальником СМКП ЖЕК-1 від 07.02.2019 року на [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , з 1986 року. Сім`я характеризується з позитивної сторони, веде здоровий спосіб життя. З вересня 2018 року в сім`ї [PERSON] проживає онук [PERSON] [INFO] . За даний період [PERSON] опікувались бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Батьки у вихованні дитини участі не приймають (а.с.6); характеристику Морозова Данііла учня 5-Б класу Синельниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, в якій зазначено, що вихованням та забезпеченням дитини займаються бабуся та дідусь по батьківській лінії, які опікуються долею онука, підтримують зв`язки зі школою та класним керівником. Мати дитини після веде аморальний спосіб життя, не доглядає за хлопчиком (а.с.7). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В свою чергу, орган опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради надав до суду висновок від 25.09.2019 року №290 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання сина, який фактично росте під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю бабусі, та погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідачів, як батьків, суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством. Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, вимоги ст. 150 СК України, свідчать про спільний обов`язок батьків виховувати дитину. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, [PERSON] та [PERSON] , слід позбавити батьківських прав відносно їх дитини сина [PERSON] , [INFO] . Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідачів суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] , та [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття, та Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. ст. 141, 142 ЦПК України. Роз`яснити відповідачам, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved