Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19.12.2010р. в с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 2.1992га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 331755 від 16.09.2015 року виданого відділом ДРАЦС по Хмільницькому району, [PERSON] померла 19.12.2010 року. Ще за життя, а саме 07.12.2009 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] (згідно напису секретаря виконкому від 21.01.2016р. заповіт не змінено та не відмінено). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2.1992га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 378325, виданого 08.08.2008 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 11.02.2008р. Позивач проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті останньої, що підтверджується довідкою Сьомаківської сільської ради № 1570 від 23.12.2015р. та відомостями про реєстрацію місця проживання позивача в її паспорті громадянина України. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд вважає, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину. Однак позивач не може оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність спадкодавцеві земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 378325, виданого 08.08.2008 року, підтверджується копією цього акта. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 378325, виданого 08.08.2008 рокуне припинилося після її смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, яка прийняла спадщину. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved