Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до ДП «Шахта № 1 Нововолинська» про зміну підстав та формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала по безстроковому трудовому договорі на посаді бухгалтера 1 категорії ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» з 02 червня 2015 року по 30 квітня 2020 року. 22 квітня 2020 року через канцелярію ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» зареєструвала та подала заяву про звільнення з посади 30 квітня 2020 року в зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом норм законодавства про працю в частині систематичної невиплати заробітної плати, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Станом на 30 квітня 2020 року заборгованість по заробітній платі складала: грудень 2019 року - 2163,17 грн.; січень 2020 року - 11642,69 грн.; лютий 2020 року - 7073,32 грн.; березень 2020 року - 7032,32 грн. та квітень 2020 року - 42838,46 грн. Вважає наявне порушення відповідачем законодавства про працю, зокрема, невиплату заробітної плати у строк передбачений ст. 115 КЗпП України. 30 квітня 2020 року відповідач ознайомившись із заявою позивача, без її бажання та згоди видав наказ від 30 квітня 2020 року № 18-к «Про звільнення [PERSON] » за п. 1 ст. 40 КЗпПУ (скорочення чисельності). Ознайомившись із наказом, вона висловила своє заперечення та просила скасувати наказ та звільнити її згідно поданої заяви від 22 квітня 2020 року № 8 про що було зроблено відповідний запис на звороті наказу. На підприємстві відповідачем не проводилось скорочення чисельності працівників 30 квітня 2020 року. Її прохання виконано не було, начальником відділу кадрів після ознайомлення позивача з наказом про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України видано трудову книжку. Вважає, що відповідач не вправі був змінювати підставу розірвання трудового договору на ч. 1 ст. 40 КЗпП України за відсутності її волевиявлення, вважає наказ на звільнення незаконним. Крім того, у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні - не нарахуванням і не виплатою позивачу в порядку ст.. 44 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат 30 квітня 2020 року на підставі ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за весь період затримки розрахунку - по день постановлення рішення. Розмір вихідної допомоги становить на 30 квітня 2020 року - 21219,96 грн. Згідно виписки банку від 15 травня 2020 року, 04 травня 2020 року відповідачем виплачена заборгованість із заробітної плати та частково виплачена вихідна допомога в сумі 7073,32 грн. Зазначає, що стягненню підлягає вихідна допомога у розмірі 14146,64 грн. з розрахунку : 21219,96-7073,32 =14146,64 грн. Її середньоденний розмір заробітної плати складає 354,04 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 10 робочих днів, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає 3540,40 грн. (10 робочих днів *354,04 грн. (с/з плата) = 3540,40 грн. З врахуванням викладеного просить, зобов`язати ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» змінити формулювання причин її звільнення у наказі ДП «Шахта № 1 Нововолинська» № 18-к від 30 квітня 2020 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України «скорочення чисельності» на «за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю ч. 3 ст. 38 КЗпП України» із внесенням змін до трудової книжки. Стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 14146,64 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 30 квітня 2020 року по 354,04 грн. за один робочий день по день постановлення рішення. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 840,80 грн. та 7000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги. 15 червня 2020 року від відповідача ДП «Шахта № 1 Нововолинська» надійшов відзив на позовну заяву, в задоволенні позову просять відмовити. Зазначено, що згідно наказу Міненерговугілля від 17 серпня 2015 року № 532 «Про заходи з підготовки до ліквідації ДП Шахта № 1 Нововолинська» із змінами та доповненнями, зобов`язано провести скорочення чисельності працівників у зв`язку з ліквідацією підприємства. Згідно наказу ДП «Шахта № 1 Нововолинська» «Про скорочення чисельності та штату працівників» від 22 квітня 2020 року позивач повідомлена про скорочення штату працівників 30 червня 2020 року про що свідчить її підпис. Відтак позивач мала бути звільнена 30 червня 2020 року у зв`язку з скороченням чисельності. 22 квітня 2020 року до канцелярії ДП «Шахта № 1 Нововолинська» подано заяву про звільнення з посади 30 квітня 2020 року у зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом норм чинного законодавства про працю в частині систематичної невиплати заробітної плати, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Вважають, що порушення трудового законодавства не було. Заборгованість із заробітної плати перед позивачем виплачена в повному обсязі 04 травня 2020 року (січень-квітень 2020 року) та 06 травня 2020 року (грудень 2019 року). До відзиву додано копію наказу від 22 квітня 2020 року «Про скорочення чисельності працівників» та копію попередження (а.с.25-28). Позивачем 26 серпня 2020 року долучено до матеріалів справи копію наказу «Про внесення змін до наказу Міненерговугілля від 17 серпня 2015 року № 532. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, з врахуванням відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, їх належність, допустимість та достатність, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Згідно до ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як встановлено судом, з копії трудової книжки позивача, остання 02 червня 2015 року прийнята на роботу бухгалтером 1 категорії ДП «Шахта № 1 Нововолинська».30 квітня 2020 року звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України, скорочення чисельності з виплатою вихідної допомоги у розмірі місячного середнього заробітку( а.с.11). Згідно наказу ДП «Шахта № 1 Нововолинська» від 30 квітня 2020 року № 18-к, [PERSON] звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності ) з виплатою вихідної допомоги у розмірі місячного середнього заробітку

Outcome: partial