Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя перебував у трудових відносинах з Каховським державним агротехнічним коледжем, де працював на посаді інженера-електрика. 15 березня 2019 року його було відраховано із спискового складу закладу, в зв`язку зі смертю та були припинені трудові відносини на підставі наказу №17 від 15березня 2019 року. На день смерті відповідач заборгував перед [PERSON] за підзвітними сумами у розмірі 34450.84 грн. Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до суду з вимогами про стягнення заробітної плати , що належала до сплати за життя її чоловікові, проте їй було відмовлено у цьому та рекомендовано звернутися до суду. У судове засідання сторони не з`явилися, надали зяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, а представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.45,46). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2019року [PERSON] являється спадкоємицею грошових коштів (заборгованість по підзвітним сумам Каховського агротехнічного коледжу) у сумі 34450.84 грн., які були недоотримані спадкодавцем [PERSON] у зв`язку зі смертю та належать на підставі довідки № 1/186, виданої Каховським агротехнічним коледжем 26 листопада 2019 року (а.с.14). Правовідносини між підприємством та працівником у разі, коли для придбання товарів (робіт, послуг) працівнику видаються готівкові кошти під звіт, та коли працівник придбав товари (роботи, послуги) для виробничих (господарських потреб) підприємства за рахунок власних коштів, мають характер трудових. Такої позиції дотримуються Верховний Суд України (Справа №6-17467св08) та ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Справа №6-46180св14 ). Ст.47 КЗпП Українита п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 передбачено, що власник або уповноважений ним орган в день звільнення повинен видати працівникові належно оформлену трудову книжку з внесенням запису про звільнення і провести з ним розрахунок у строки, вказані в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадитьсяв день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров', інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності-входять до складу спадщини. Наявність заборгованості та порушення права позивача, як спадкоємиці підтверджується листом Каховського державного агротехнічного коледжу від 10 вересня 2019 року (а.с.25). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 384,20 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого нею при поданні позовної заяви (768,40 х 0,5 = 384,20). Інша частина понесених нею витрат зі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на її користь.

Outcome: approved