Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що у неї та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи по зору з дитинства. Судовим наказом від 08 вересня 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх сина у розмірі 1/4 заробітку, але не менше 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2017 року і до досягнення сином повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. На той час він закінчував навчання у Перечинському професійному ліцеї, а вже 01 вересня 2019 року вступив на перший курс денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій\~ навчально-наукового\~ інституту\~ холоду,\~\~ кріотехнологій\~ та\~ екоенергетики\~ ім. В.С. Мартиновського. Згідно довідки вказаного закладу строк навчання становить до 30 червня 2023 року. Так, після досягнення сином повноліття відповідач припинив сплату аліментів, внаслідок чого дитина знаходиться на її повному утриманні. Навчання у зазначеному закладі є безкоштовним, однак витрати на проживання в гуртожитку, харчування, придбання необхідних підручників та оновлення гардеробу, а також особливе медичне обстеження і медикаментозне лікування вона не має можливості забезпечувати самостійно у повному обсязі. При цьому, відповідач є офіційно працевлаштованим, його середньомісячний дохід становить 12 000 грн., а тому у нього є можливість надавати їй допомогу. Оскільки обов`язок батьків утримувати дитину, яка після досягнення повноліття продовжує навчання, передбачений СК України, тому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не довше, як до досягнення ним 23-річного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що\~ відповідає\~ положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який з дитинства є особою з інвалідністю ІІ групи по зору та проживає разом з мамою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 19 грудня 2000 року, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0937556 від 11 грудня 2018 року, посвідченням серії ААГ № 193833 від 19 квітня 2019 року та довідкою виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області № 419 від 06 серпня 2019 року (а. с. 4-6, 8-12). Також встановлено, що [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій Інституту холоду, кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського на факультеті нафти, газу та екології, строк навчання до 30 червня 2023 року (а. с. 16). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує здобувати освіту, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому з врахуванням ст. 182 СК України суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved