Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригодою, в якому вказала, що 19.12.2019 року з вини відповідача [PERSON] (далі: відповідач-2) сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортний засіб Мазда 323 н.з. [NUMBER] під керуванням позивача отримав механічні пошкодження. В справі про адміністративне правопорушення №344/1617/20 була встановлена вина відповідача-2. Позивачем 13.01.2020 року подано заяву до ПрАТ «УПСК» про виплату страхового відшкодування, в задоволення якої було відмовлено через ненадання документу, що підтверджує право власності позивача на пошкоджене майно. Транспортний засіб Мазда 323 н.з. [NUMBER] на праві власності належить громадянинові Польщі [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № [NUMBER] від 09.12.2011 року. Вона має право користування транспортним засобом відповідно до виданої [PERSON] довіреності від 01.11.2018 року, отримати довіреність від власника для отримання страхового відшкодування можливості не має. Вважає, що факт правомірного володіння майном є підставою для звернення за захистом цього права, спричинення шкоди користувачу випливає з факту користування ним майном . ФОП суб`єктом оціночної діяльності проведено оцінку заподіяних збитків та визначено їх розмір станом на 19.12.2019 року в сумі 55780,00 грн., за звіт сплатила 1600 грн.. Захист інтересів позивача може бути здійснено шляхом проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу у визначеному розмірі. Ремонту потребують пошкоджені в результаті ДТП частини транспортного засобу. Завданий збиток складається також з понесених позивачем додаткових витрат, яка 20.12.2020 року звернулась за медичною допомогою з приводу триманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень, витратила на лікування 2135,67 грн.. Залишившись без транспортного засобу, змушена була звільнитись з роботи, місце якої знаходилось за межами м.Коростень, розмір втраченого заробітку становить 5100,00 грн.. На даний час несе додаткові витрати на пересування міжміським транспортом до місця проживання батьків, які склали 410,45 грн.. Транспортний засіб, яким керував відповідач-2 під час виконання службових обов`язків належить ГУНП в Івано-Франківській області (далі: відповідач-1), тому вказаний відповідач несе відповідальність за шкоду, завдану відповідачем-2, який має нести солідарну відповідальність. Моральну шкоду, яку оцінює в 50000,00 грн., пов`язує зі своїм сімейним станом, проходженням лікування, звільненням з роботи, позбавленням можливості використання транспортного засобу в особистих потребах, відсутністю можливості повернути транспортний засіб власнику через відсутність коштів на його ремонт. Заходи досудового врегулювання результатів не дали. Просила зобов`язати відповідачів солідарно відшкодувати завдану шкоду, шляхом усунення пошкоджень транспортного засобу, стягнути з відповідачів солідарно понесені на лікування витрати в сумі 2135,67 грн., моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., витрати в сумі 1600,00 грн. та 418,45 грн., втрачений середній заробіток в розмірі 5100,00 грн., витрати на відправлення кореспонденції в сумі 109,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 7500,00 грн., сплату судового збору в сумі 840,40 грн.. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судовому засіданні позивач пояснила, що придбала іноземний транспортний засіб, на керування яким отримала доручення. Доручення на представництво інтересів власника не має. До поліції з приводу отримання тілесних ушкоджень під час ДТП з заявою не зверталась. Позовні вимоги підтримала. Відповідачі належним чином були повідомлені про розгляд справи. ГУНП в Івано-Франківській області подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнано. Зазначено про те, що автомобіль, яким керувала позивач, застраховано, страховою компанією у виплаті страхового відшкодування позивачеві було відмовлено, оскільки власником транспортного засобу є громадянин Польші. Авто, яким керував відповідач [PERSON] також застраховано, тому завдана позивачеві шкода має відшкодовуватись страховою компанією. Вимогу про відшкодування моральної шкоди вважає безпідставною. Своє право вимоги про відшкодування шкоди майну позивач не підтвердила. Позивач подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що страховою компанією їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, вона є потерпілою від ДТП, тому має право на відшкодування завданої шкоди. Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких свою позицію щодо позовних вимог підтвердив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, який регулюється положеннями ст.22,23,1166,1167,1187 ЦК України. Ст.22,23 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1167 ЦК України передбачено обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, за наявності вини особи, яка її завдала. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. \~ \~ \~ \~ \~1912.2019 року о 12-40 год. в м.Коростень Житомирської області відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки Фольксваген Пассат державний номерний знак [NUMBER] по вул.Грушевського на регульованому перехресті на вул.Сосновського, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю марки Мазда 323 н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , яка рухалась в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені в справі №344/1617/20 (постанова від 18.02.2020 року). Ухвалене у вказаній справі судове рішення не містить даних про те, що під час ДТП позивачеві були спричинені тілесні ушкодження. Доказів того, що факт отримання нею тілесних ушкоджень під час вищевказаної події перевірявся в порядку кримінального процесуального закону, позивачем не подано. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія № [NUMBER] від 09.12.2011 року транспортний засіб Мазда 323 н.з. [NUMBER] на праві власності належить громадянинові Польщі [PERSON] . Позивач має право лише користування ним, що визначено виданою власником 01.11.2018 року довіреністю. Правом вимоги до третіх осіб щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу гр. [PERSON] , позивач не наділена, тому її вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу та понесених в зв`язку з цим додатковими витратами, є безпідставними. Заявивши вимогу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в результаті ДТП, позивач не надала належних доказів, які б підтверджували безпосередньо факт її травмування в результаті дорожньо-транспортної пригоди 19.12.2019 року. Позивач з заявою про отримання під час події тілесних ушкоджень до правоохоронних органів не зверталась, такими органами перевірка факту та обставин отримання тілесних ушкоджень, їх тяжкості з прийняттям відповідного процесуального рішення (внесення відомостей про подію до ЄРДР за ст.286 КК України, закриття провадження за ст.286 КК України) не проводилась. Подані ж позивачем медичні документи (довідка №7849 від 20.12.2019 р., виписний епікриз від 24.12.2019 року) хоча і підтверджують факт наявності у позивача станом на 20.12.2019 року тілесних ушкоджень, однак не можуть бути прийняті як належні та беззаперечні докази, що травмування позивача мало місце саме 19.12.2019 року під час ДТП, до якої причетний водій [PERSON] .. До лікувального закладу позивач самостійно звернулась за минуванням доби після події. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов висновку, що вищевказані вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ Оскільки заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, то не підлягають відшкодуванню і понесені витрати, пов`язані з судовим розглядом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed