Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що з 19.12.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них дітей немає. Причинами розірвання шлюбу є те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, у них зникли спільні інтереси і вони втратили взаєморозуміння один до одного, відповідач не поважає її як дружину. Подружнів відносин не підтримують, з листопада 2017 року, проживають окремо. Примирення між ними неможливе, скільки сімя розпалася остаточно і шлюб існує тільки формально. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Яковенко» та віднести на її рахунок судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та уточнила свої вимоги, а саме просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 43), крім того, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2003 року (а.с. 3). У шлюбі дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалося, у них різні характери та погляди на сімейне життя, вони втратили взаєморозуміння один до одного, протягом останнього року разом не проживають. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач уточнила позовні вимоги та просила залишити їй шлюбне прізвище, а відповідач жодних заперечень на позов не подав, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище «Ільчишин». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до\~положень ч.ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи\~покладаються,\~у разі\~задоволення позову,\~на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні спору, враховуючи те, що позивач в позові просив судові витрати по справі віднести на її рахунок, суд вважає, що судові витрати по справі віднести на рахунок позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved