Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з 24.10.2014 року по 11.02.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними розірвано відповідно до рішення мирового судді судової дільниці № 111 в Центральному районі м. Норильська Красноярського краю (Російська Федерація) 09 січня 2017 року, і на теперішній час вони з відповідачем проживають окремо. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні і вона самостійно намагається матеріально її забезпечити. На даний час вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу по народженню дитини, яка є недостатньою для свого існування та утримання дочки. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дочки, то позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, надіславши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ), шлюб між сторонами розірвано 09 січня 2017 року відповідно до рішення мирового судді судової дільниці № 111 в Центральному районі м. Норильська Красноярського краю (Російська Федерація) (а.с. 6), і на даний час вони проживають окремо. Також судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . А відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що дочка сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Відповідно до довідки № 240-12479, виданої Управлінням соціальної політики адміністрації м. Норильська, позивач з 29.04.2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну матеріальну допомогу по догляду за дитиною та компенсацію по догляду за дитиною (а.с. 10). Зазначені обставини свідчать про те, що позивач не має змоги працювати і одноособово утримувати сім`ю. А тому суд, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає, вважає необхідним стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів у відповідності до вимог ч.2 ст.182 СК України, щомісячно до повноліття дитини. Крім того суд вважає можливим частково задовольнити позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, тобто позивача, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. А згідно з ч. 4 ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як встановлено судом, позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки державна матеріальна допомога, яку вона отримує на дитину, не забезпечує належного матеріального забезпечення, до того ж інших доходів вона не має. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому суд враховує і положення ч. 4 ст. 84 СК України, відповідно до яких право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з цим, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім і співмірним з матеріальними потребами обох сторін. Виходячи з цього, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та, враховуючи матеріальний стан позивача, вважає можливим на даний час стягнути з відповідача аліменти на утримання останньої в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку - [INFO] . Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: partial