Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 19 листопада 1988 року, зареєстрованого Кримненською сільською радою Старовижівського району Волинської області за актовим записом № 28. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, у подружжя відсутнє взаєморозуміння. З вини відповідача подальше спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими, оскільки останній зловживає спиртними напоями, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 11 серпня 2017 року було вжито заходів щодо примирення подружжя та надано строк для примирення терміном 3 (три) місяці. Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, пояснила суду, що шлюбно-сімейних відносин з чоловіком не підтримують: проживають окремо; спільного господарства не ведуть; спору щодо проживання та здійснення батьківських прав відносно дітей не має, підстав для збереження сімї не вбачає. Крім цього зазначила, що у період, наданий судом для примирення відповідач здійснив спробу вибачитись лише один раз, при цьому перебував у стані алкогольного сп'яніння. На думку позивача, примирення не дало бажаних наслідків. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що подружніх відносин з позивачем не підтримують: проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За час, наданий судом для примирення, їздив закордон на роботу, надав 1000 гривень дочці [PERSON] на навчання, просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам\~ одного з них. Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, підтримувати шлюбно-сімейні відносин, спільно вести господарство. Тобто судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу не має. Згідно з дослідженими в судовому засіданні обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Зінюк». Підпунктом 3 частини 1 статті 4 \~Закону України «Про судовий збір» визначено, що \~ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи встановлено, що позивачем за подання позовної заяви було сплачено 640 гривень судового збору, тобто в розмірі визначеному законом. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved