Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду посилаючись на наступне. Він, [PERSON], з березня 1991 року проживає в однокімнатній квартирі за адресою : [ADDRESS]. Раніше у вищезазначеній квартирі проживала [PERSON], його мати. Батька свого позивач не пам»ятає. Після закінчення школи, його як сироту, місцеві органи вселили та прописали в цю квартиру 27.03.1991 року. Даний факт підтверджується довідкою Вільнянського районного відділу народної освіти від 20.У.1991 року. З моменту вселення і по цей час за свій рахунок позивач здійснює поточні та капітальні ремонти в цій квартирі, регулярно сплачує комунальні платежі, в тому числі за користування опаленням та електроенергію. Таким чином, позивач добросовісно з березня 1991 року заволодів квартирою [ADDRESS] і користується нею відкрито та безперервно більше як 10 років. Жодних претензій до того, що позивач користується вищевказаною квартирою ніхто не пред»являє. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Позивач просить суд: Визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні позивач наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи [PERSON] з березня 1991 року проживає в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Раніше у вищезазначеній квартирі проживала [PERSON], його мати. Батька свого позивач не пам»ятає. Після закінчення школи, його як сироту, місцеві органи вселили та прописали в цю квартиру 27.03.1991 року. Даний факт підтверджується довідкою Вільнянського районного відділу народної освіти від 20.У.1991 року. З моменту вселення і по цей час за свій рахунок позивач здійснює поточні та капітальні ремонти в цій квартирі, регулярно сплачує комунальні платежі, в тому числі за користування опаленням та електроенергію. Таким чином, позивач добросовісно з березня 1991 року заволодів квартирою [ADDRESS] і користується нею відкрито та безперервно більше як 10 років - 23 роки. Жодних претензій до того, що позивач користується вищевказаною квартирою ніхто не пред»являє. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Доводи позивача підтверджуються наданими у справі доказами: довідкою від 20.У.1991 року, наданою Вільнянським районним відділом народної освіти від 20.У.1991 року, договорами з Вільнянским міськкомунгоспом, Вільнянським водоканалом на надання комунальних послуг [PERSON]

Outcome: approved