Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить стягувати із відповідача аліменти на утримання спільної малолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позову [PERSON] вказала, що з 01.08.2006 р. перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із позивачем. Зазначила, що [PERSON] періодично надає матеріальну допомогу на утримання дочки і приймає участь у її вихованні. Мотивуючи даний позов [PERSON] вказала, що відповідач фізично здоровий, працює та має постійний дохід. Крім того додала, що [PERSON] інших утриманців не має, отже повинен матеріально допомагати позивачу. /а.с. 1/ Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів. Сторони у судове засідання 06.02.2014 р. не з'явились. [PERSON] 21.01.2014 р., через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала вимоги з підстав, викладених у позові та просила розглянути справу без її особистої участі. /а.с. 16/ Відповідач про час і місце розгляду даної справи завчасно повідомлявся судом у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутими за закінченням терміну зберігання судовими відправленнями. /а.с. 12-13, 14-15/ Заперечень на позов до суду не подавав, про причини неявки не повідомляв. Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не прибули, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, згідно положень ст.ст. 158, 169, 197 та 224 ЦПК України. /а.с. 17/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Статтею 18 Конвенції «Про захист прав дитини» передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], про що у Книзі реєстрації народжень 23.09.2011 р. зроблено відповідний запис за № 2698. /а.с. 3/ Виписана 23.11.2013 р. директором і паспортистом КП «ВЖРЕП № 6» довідка за № 4199 щодо складу родини, свідчить про те, що малолітня дочка сторін - [PERSON], проживає разом із матір'ю - позивачем по справі. /а.с. 8/ Так, відповідно ст. 27 Конвенції «Про захист прав дитини» батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до норм ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до вимог ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків і з цією метою вживаються всі відповідні заходи. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд виходить з матеріального стану сторін, враховує, що відповідач фізично здоровий і працездатний, працевлаштований, має регулярний заробіток, тому своїм рішенням суд стягує із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної доньки у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, згідно норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Задовольняючи позов, згідно норм встановлених ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved