Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, та просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1522 га (кадастровий номер: 5321682501:01:001:0053), які знаходяться в [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1522 га (кадастровий номер: 5321682501:01:001:0053), які знаходяться в [ADDRESS] , в порядку поділу майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Пусан Т.В. посвідчені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, зареєстровані в реєстрі за №1326 та №1328, в яких покупцем значиться [PERSON] . На час укладання договорів купівлі- продажу сторони перебували у зареєстрованому 01.09.2012 шлюбі. Покупець на своє ім`я у встановленому законодавством здійснив реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , та складається в цілому з глинобитного обкладеного Ѕ цеглою житлового будинку літ.А-1, загальною площею 44.5 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м., літньої кухні літ. Б, гаражу літ. В, сараю літ. Г, погрібу вхідного літ. Д, сараю літ. Е, вбиральні літ. Ж, сараю літ. З, літнього душу літ. К, огорожі №1, воріт огорожі №2, а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1522 га (кадастровий номер 5321682501:01:001:0053). З відповідачем позивачка перебувала в шлюбі з 01.09.2012 по 27.11.2018, рішенням Карлівського районного суду Полтавської області шлюб між сторонами був розірваний. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надано заяви у яких позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлена у встановленому законом порядку. Конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою про те, що адресат відмовився від одержання. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 01.09.2012 сторони зареєстрували шлюб, про що свідчать записи у копії свідоцтва про шлюб (а.с.15). Заочним рішенням Карлівського районного суду від 27.11.2018 (а.с.6), шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 28.12.2018. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з роз`ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. У постановах від 25.11.2015, 12.10.2016 ВСУ висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст.60 СК та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Аналогічні висновки містяться в ухвалах ВСС від 27.03.2013, 11.02.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Позивачем перелічено майно, що придбане сторонами у період шлюбу та яке він бажає розділити, виходячи з положень статей 60, 61 СК України, як майно яке є спільним майном подружжя, оскільки набуте під час шлюбу. Відповідно до доданих до матеріалів справи копій договорів купівлі-продажу від 08.07.2014, відповідачем [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , та складається в цілому з глинобитного обкладеного Ѕ цеглою житлового будинку літ.А-1, загальною площею 44.5 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м., літньої кухні літ. Б, гаражу літ. В, сараю літ. Г, погрібу вхідного літ. Д, сараю літ. Е, вбиральні літ. Ж, сараю літ. З, літнього душу літ. К, огорожі №1, воріт огорожі №2, а також на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1522 га (кадастровий номер 5321682501:01:001:0053) (а.с.7,11). У п. 10 Договору купівлі-продажу житлового будинку та у п.11 Договору купівлі- продажу земельної ділянки, зазначено, що покупець перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка дає свою згоду на купівлю зазначеного майна. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8, 12), 31.03.2015 було проведено державну реєстрацію зазначеного майна. Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, ним не було подано відзиву на позов, не надано жодного доказу, який би підтвердив, що джерелом набуття майна не є спільні сумісні кошти подружжя. Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для поділу спільного майна подружжя, придбання якого підтверджено позивачем у період шлюбу, тому позов слід задовольнити. З урахуванням ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто у повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 60,61,70 СК України,

Outcome: approved