Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила суд стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі та встановлені законом компенсації і виплати у розмірі 15 932 грн. 32 коп., відшкодувати на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона в період з березня 2013 року по березень 2014 року працювала у Товаристі з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ)«Лотуре -Агро», у відділенні розташованому у м. Старобільську в якості диспетчера автомобільного транспорту управління МТС по Східному регіону. Наказом по підприємству від 21 березня 2014 року була звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штатів за п.1 ст. 40 КЗпП України. Проте, заробітна плата за час її роботи їй не виплачувалася, не виплачена вона була і при звільненні у зв'язку з чим утворилась значна заборгованість у розмірі 15 932 грн. 32 коп.. Невиплата заробітної плати та інших виплат при звільненні суттєво вплинули на її звичайні життєві зв'язки і вимагали від неї додаткових зусиль щодо організації життя. Вона втратила засіб існування. Крім того, вона є матір.ю малолітньої дитини, яка також перебуває на її утриманні. Вважала, що ТОВ «Лотуре - Агро» має відшкодувати їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 5 000 грн.. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. В своїх письмових заявах повністю підтримали позов і просить суд розглянути справу у їх відсутності. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - представник ТОВ «Лотуре-Агро» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно про, що свідчать поштові повідомлення (рекомендовані). Про причини неявки не повідомив. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надходило заяв про відкладення розгляду справи. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на одержання винагороди за працю. У період з березня 2013 року по березень 2014 року [PERSON] працювала у ТОВ «Лотуре -Агро» в якості диспетчера автомобільного транспорту управління МТС по Східному регіону, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). На підставі Наказу №170-к від 21.03.2014 р. позивача було звільнено з займаної посади на підстав п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.6). Згідно довідки про середню заробітну платню (складену для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 20.03.2014 року позивачу була нарахована заробітна плата за 6 місяців (4 місяці 2013 року та 2 місяці 2014 року). За листопад 2013 року нараховані 2 100 грн., за грудень 2013 - 2 100грн., за січень 2014 -2 100грн., за лютий 2014 -1 986, 32 грн., а всього заборгованість складає 8 286,32 грн. (а.с.7). Відповідач затримав виплату [PERSON] заробітної платні за 4 місяця і також не виплатив її і при звільненні. Оскільки, з дня звільнення позивача відповідач не сплатив заробітну плату, то відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з тим що на даний час визначити день остаточного розрахунку неможливо, розрахунок зроблено на день подачі позовної заяви до суду (28 квітня 2014 року). Розрахунок середньої зарплатні проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Згідно п.1 Порядку - цей порядок застосовується для обчислення середньої заробітної плати у випадках: л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.. У всіх інших випадках середньомісячна зарплата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата». Розділ ІІІ п.3 абз.3 - усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі……. Розділ 4 п.8 - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна платня визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.» Таким чином, заробітна плата за останні 2 місяці роботи склала - 4 086 грн. 32 коп., кількість робочих днів = 41 (січень, лютий 2014 року), відповідно середньоденна зарплатня = 99 грн 66 коп. Кількість днів затримки розрахунку при звільненні на день подачі позову складає 38 днів, відповідно сума компенсації на день звернення до суду з позовом складає 3787, 08 грн. (99,66 х 38 днів). Разом з тим, в разі затримки виплати заробітної плати роботодавець зобов'язаний нараховувати та виплачувати працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати, пов'язаної з інфляцією. Таке нарахування регулюється Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року і «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»,затверджений постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок). Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» і ст.1 «Про компенсацію…», якщо виплата заробітної плати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати. У відповідності до Порядку сума компенсації заробітної платні, нарахованої в період з 01.01.2001 року розраховується як добуток нарахованої, але не виплаченої заробітної платні за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) та приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення сум компенсації поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації, у свою чергу, розраховується шляхом множення місячних індексів споживчих цін, що публікуються Держкомстатом за весь період невиплати зарплатні, а саме з місяця, наступного за місяцем нарахування зарплати, по місяць, що передує виплаті заборгованості. Оскільки, заробітна плата за вересень 2013 року була виплачена позивачу у лютому 2014 року, відповідно затримана більше чим на місяць, їй мала бути сплачена компенсація втрати частини доходу у сумі 64 грн.28 коп. (з розрахунку 1529,31(чиста зп) х 4,2(приріст індексу цін за вересень 2013):100), проте виплачено було лише заробітну плату. Заробітна плата за жовтень 2013 року - була виплачена 26 березня 2014 року, а тому компенсація розрахована на аналогічним порядком( 1645 х 3,7: 100) і складає 60 грн.89 коп. Заробітна плата за листопад 2013, грудень 2013,січень 2014,лютий 2014 не виплачена і відповідно виплата кожної з них також затримана більше ніж на місяць - компенсація втрати частини доходу складає: За зп листопад 2013 року =60 грн.22 коп,де(1720,74х3,5:100); За зп груднь 2014 року =51,62 грн( 1720.74х3.0:100) За зп січнь 2014 = 48.18 грн.(1720.74х2.8:100); За зп лютий 2014 =35.80 грн(1627.59х2.2:100). [PERSON] було звільнено 21 березня 2014 року. За березень 2014 року нею було відпрацьовано 15 робочих днів. Середньоденна зарплатня вирахувана за вищенаведеним порядком і складає 99 грн.66 коп, відповідно їй мало бути нараховано 1494 грн. 90 коп.. Таким чином, заробітна плата позивача за березень 2014 року складає 1494 грн. 90 коп. і має бути стягнута з ТОВ «Лотуре -Агро». Згідно ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку..». Вихідна допомога позивачу не сплачена. Середня зп для вихідної допомоги вираховується також за «Порядком №100», а тому сума вихідної допомоги складає 2043.03 грн., де (99.66х20.5). З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідні суми, а саме: 8286.32+3787.08+64.28+60.89+60.22+51.62+48.18+35.80+1494.90+2043.03= 15932.32 грн. Згідно ст. 2371 КЗпП України - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судова практика склалась таким чином, якщо наявні порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум тощо), які призвели до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності. Дії ТОВ «Лотуре-Агре» з невиплати позивачу при звільнені відповідних сум призвели до моральних страждань, втрати звичайних життєвих зв'язків і вимагали додаткових зусиль щодо організації життя. [PERSON] втратила засіб існування. Крім того, на її утриманні є малолітня дитина, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо відшкодування моральну шкоду, яку остання оцінює у 5 000 грн.. Відповідно до п.2 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плату за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. Суд на підставі викладеного ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117, 2371 КЗпП України,

Outcome: approved