Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 18 грудня 2011 року після смерті її бабусі [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18 грудня 2011 року померла її бабуся по лінії матері [PERSON], яка за життя мала на праві власності земельну ділянку площею 2,9859 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Собицької сільської ради. 01 грудня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Мотивуючи причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач зазначила, що такими причинами є її юридична необізнаність, оскільки вона вважала, що, будучи одним із спадкоємців за заповітом, половина майна бабусі і без подання заяви нотаріусу належить їй. У судове засідання позивач та її представник не зявились, представник позивача надав до суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника ради та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, заяв або заперечень проти позову до суду не надав. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.. Судом встановлено, що 18 грудня 2011 року померла бабуся позивача [PERSON]. /а.с. 4/ Згідно копії заповіту, [PERSON] 01 грудня 2004 року все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла своїм онукам позивачу [PERSON] та третій особі - [PERSON] в рівних долях /а.с.5/ Згідно листа в.о. державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 01 березня 2017 року № 24/01-16, після померлої 18 грудня 2011 року [PERSON] спадкова справа не відкривалась, дані про її спадкоємців відсутні. /а.с.17/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку на території Собицької сільської ради, яка, як було зазначено вище, спадкоємцями прийнята не була. Позивач є одним із спадкоємцем своєї бабусі за заповітом, однак пропустила строк на прийняття спадщина. Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність оскільки вона вважала, що, будучи одним із спадкоємців своєї бабусі за заповітом, спадкове майно і без подання заяви нотаріусу належить їй. Суд за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного, враховуючи те, що те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач та третя особи не заперечували проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved