Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1360 грн., моральної шкоди в сумі 3000 грн. заподіяної в результаті скоєння кримінального правопорушення. За клопотанням відповідача ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2019 залучено до участі у цивільній справі у якості співвідповідача [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24.10.2018 року близько 12 год. 30 хв.. малолітній [PERSON] прийшов до будинку [ADDRESS] , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, заволодів мопедом «Honda Dio» чорного кольору, 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER] 8 000 гривень, який належить їй, [PERSON] . Зазначені дії малолітнього [PERSON] підпадають під ознаки діяння, передбаченого ст. 289 КК України. Оскільки, на момент вчинення злочину, малолітній [PERSON] не досяг віку кримінальної відповідальності, то до нього судом були застосовані заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог поведінки. В подальшому викрадений мопед їй було повернуто, але в несправному стані, тому їй довелося його ремонтувати власним коштом та купувати необхідні запчастини. Сума відновлювального ремонту мопеда становить 1360 гривень. Моральна шкода полягає в тому, що вона являється інвалідом дитинства ІІ групи, а в результаті перенесеного стресу, викликаного викраденням мопеда, у неї погіршився стан здоров`я. У зв`язку з цим вона перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КП «Міська лікарня» Козятинської міської ради. Крадіжка належного їй майна спричинила суттєві зміни в її житті. Це призвело до тривалих переживань та незручностей, змінило звичний уклад її життя. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив в якому вказав, що позивач не надала доказів на підтвердження несправності мопеда на момент отримання власником , чим не доводить необхідності придбання запчастин перелічених в накладній і що такі пошкодження мопеда виникли внаслідок його викрадення або його недбалої експлуатації. Наявність лише накладної про придбання запчастин не доводить той факт, що саме ці запчастини були встановлені на даний мопед, а тому розмір матеріальної шкоди не доведений. Також позивач не довела причинно-наслідковий зв`язок між діяннями його сина, що мало місце 24.10.2018 та її моральними стражданнями. Також відсутні будь-які заяви та претензії до нього як до батька малолітнього щодо несумлінного здійснення ним виховання сина і позивач протилежного не доводить . Відповідач [PERSON] відзив до суду не подала. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Судом встановлено, що 24.10.2018 року близько 12 год. 30 хв. малолітній [PERSON] прийшов до будинку [ADDRESS] , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, заволодів мопедом «Honda Dio» чорного кольору, 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER] 8 000 гривень, який належить позивачці [PERSON] . Зазначені дії малолітнього [PERSON] підпадають під ознаки діяння, передбаченого ст. 289 КК України. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2019, яка набрала законної сили, застосовано до малолітнього [PERSON] , [INFO] , примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі під нагляд батька - [PERSON] , [INFO] , строком на два роки. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частина 1 ст. 1178 ЦК України передбачає, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Ст. 79 ЦПК України чітко визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивачка, як на підставу стягнення матеріальної шкоди посилається на те, що мопед їй повернули в несправному вигляді і вона витратила на його ремонт 1360 грн., відповідно до накладної від 11.05.2019. Однак з даної накладної від 11.05.2019 не вбачається необхідності придбання запчастин перелічених в ній і що такі пошкодження мопеда виникли внаслідок його викрадення або недбалої експлуатації те, що ремонт мопеда необхідно здійснити саме у зв`язку із неправомірними діями сина відповідачів. Також в матеріалахкримінального провадження внесеного до ЄРДР №12018020170000830 від 07.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України наявна заява потерпілої [PERSON] , в якій зазначено, що їй відшкодовано всі завдані збитки кримінальним правопорушенням, виходячи з наведеного необхідно відмовити позивачці у стягненні матеріальної шкоди в сумі 1360 грн. Як на підставу задоволення моральної шкоди позивачка посилається на те, що вона являється інвалідом ІІ групи та в результаті перенесеного стресу викликаного викраденням мопеду у не погіршився стан здоров`я та вона перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КП «Міська лікарня» та надала довідку МСЕК , виписку із медичної карти амбулаторного хворого. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв`язку із крадіжкою майна . Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із того, що внаслідок крадіжки позивачка зазнала значних душевних страждань пережитими нею у зв`язку із фактом вчинення крадіжки. При цьому суд вважає необхідним при визначенні розміру відшкодування керуватись принципами розумності та справедливості, враховує обставини справи, характер страждань позивачки, істотність вимушених змін в її життєвих стосунках, а також її майновий стан і вважає необхідним стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди кошти в сумі 3 000 грн. в долевому порядку по 1 500 грн. з кожного відповідача. Відповідно до ч.1,2,6 ст.141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст..5 ч.1 п.6 ЗУ «Про судовий збір». Виходячи з наведеного, оскільки позов задоволено частково, то з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн , а судовий збір в сумі 768,40 грн. компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial