Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, однак шлюб між ними не було зареєстровано в органах РАЦСу. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], 30.08.2016р.н. При реєстрації народження сина батьком записаний відповідач. Вказує, що вони з відповідачем проживали разом 2 роки, про те під час вагітності вони припинили стосунки та проживають окремо. Самостійно коштів на утримання сина відповідач не надає та не навідує дитину. Усі обов'язки по утриманню та вихованню дитини позивачка несе самостійно. Зазначає, що на утриманні у відповідача більше нікого немає. Також, вказує, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною (сином [PERSON]) до досягнення ним трирічного віку та єдиним джерелом доходу є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини. Однак, цих коштів не вистачає на її утримання та утримання сина. Відповідач їздить на заробітки. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], 30.08.2016р.н. аліменти в розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягувати з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 700грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання 08.11.2017р. повторно не прибув та не повідомив суд про причину неявки. За таких обставин, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав. З дослідженого свідоцтва про народження серія І-СГ №505435 встановлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільного сина з позивачкою не має, непрацездатних батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, суд враховуючи вибір позивачки, дійшов висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, які слід стягувати в розмірі 1000грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю без шлюбу зареєстрованого у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Враховуючи вищевказані норми СК України суд дійшов висновку, що у позивачки, [PERSON] не виникло прав та обов'язків по її утриманню. Таким чином, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на її утримання слід відмовити.

Outcome: partial