Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що 07.11.2009 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 08.08.2013 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо та жодних обов'язків як батько не виконує. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні, за інформацією відділу ДВС борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року становить 34381,86 грн. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомо нехтування ним своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, пояснила, що з відповідачем розірвали шлюб в 2013 році, з цього часу він матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти не сплачує, життям дитини не цікавиться, жодного разу дитину не відвідував, дитину фактично утримує позивач та її чоловік [PERSON] якого дитина називає та вважає батьком. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Олександрійська міська рада представника в судове засідання не направила, про час, місце і дату повідомлена належним сином, причини неявки не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Олександрійської міської ради позовні вимоги просила задовольнити, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких він є чоловіком позивача , з 2014 року відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, її життям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не вітає з днем народження та святами, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача та свідка, дитина відвідує секцію спортивної гімнастики та студію художнього малювання,її виховання м займається позивач та свідок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є близькою подругою позивача, після розлучення позивача та відповідача, останнього вона жодного разу не бачила, дитиною відповідач взагалі не цікавиться, не надає допомоги, дитину виховує та утримує позивач та чоловік позивача [PERSON] Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] надала показання, відповідно до яких вона мешкає з мамою, татом та молодшим братом [PERSON], батьком вважає та називає чоловіка матері [PERSON], останній раз батька відповідача бачила в чотирирічному віці, за цей час він жодного разу не зателефонував, не відвідував її, до садочка та школи не приходив, зі святами та днем народження не вітав, вона його, навіть, не впізнає, якщо побачить, висловила думку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з'ясувавши думку дитини, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2013 року (справа №398/2883-13-ц) розірваний шлюб між позивачем та відповідачем та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.04.2013 року до [INFO]. Відповідно до довідки про неотримання аліментів № 105 від 11.01.2018 року, виданої Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, позивач не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року за виконавчим листом №2/398/1275/13 від 16.07.2013 року, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів на дитину. З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 01.06.2017 року, складеного на підставі проведеного обстеження за місцем проживання позивача та дитини вчителями ЗОШ №15 для дитини створені умови для навчання, є власна кімната, взаємовідносини в сім'ї теплі, доброзичливі, дружні, виховання займаються мати та вітчим, батько жодної участі у вихованні не приймає, не цікавиться донькою. Згідно з характеристикою [PERSON], виданої загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів № 15 [PERSON] навчається у цьому закладі з 1 вересня 2016 року. За час навчання зарекомендувала себе як старанна учениця та виявила достатній рівень знань. До виконання доручень ставиться сумлінно, товариська, швидка, відвідує гуртки малювання та художньої гімнастики, має багать друзів. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Мама приділяє належну увагу вихованню доньки, відвідує батьківські збори та класні і загальношкільні заходи. Батько не підтримує ніяких зв'язків зі школою та класним керівником. 06.04.2017 року Батьківським комітетом ЗОШ №15 прийнято рішення про порушення клопотання перед начальником служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, батька учениці [PERSON], [INFO], оформлене протоколом засідання. 03.05.2017 року Педагогічною радою ЗОШ № 15 прийнято рішення про порушення клопотання перед начальником служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, батька учениці [PERSON], [INFO], оформлене протоколом засідання. 01.06.2017 року директор загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів № 15 звернувся до Служби у справах дітей з клопотанням про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до висновку від 12.09.2017 року комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, враховуючи, що [PERSON] не виконує батьківські обов'язки, а саме: вихованням доньки не займається, не утримає матеріально, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, за інформацією відділу ДВС борг по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року становить 34381,86 грн. дитина проживає з матір'ю, яка приділяє належну увагу вихованню доньки, забезпечує матеріально, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує її матеріально, не спілкується з дитиною, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї доньки, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved