Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування квартири від 10.02.1998 року вона стала власницею квартири [ADDRESS]. 19 лютого 2005 року між її сином [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 190. Після реєстрації шлюбу невістка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що відображено у по квартирній картці. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 вересня 2014 року шлюб між її сином та відповідачкою було розірвано. Після офіційного розірвання шлюбу, відповідачка перестала проживати у квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих її речей в квартирі немає і, взагалі, квартирою вона не цікавиться. Вказує, що комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідачка їх не сплачує, вона має самостійно їх погашати, щоб не утворилась заборгованість. Перешкод у користуванні житлом відповідачці не чинять, вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад одного року без поважних причин. А тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору дарування квартири від 09 лютого 1998 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно по квартирної карточки на даний час у вказаній квартирі зареєстровано чотири особи, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідачка не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], не утримує дане житло, не сплачує комунальні послуги. Також, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] більше 1 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, ЦК України України,

Outcome: approved