Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер дідусь її чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,680 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.2010 року. Крім видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом в Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено відповідний запис про те, що 22.10.2010 року за реєстровим номером 2112 видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить у цілій частці до [PERSON]. Але [PERSON], отримавши вищезазначені документи, своє право власності на земельну ділянку повністю не оформила, так як технічну документацію на земельну ділянку на своє ім'я не виготовила. [INFO] року [PERSON] померла. На день смерті з нею проживали: її сестра - [PERSON], її онук - [PERSON], позивач - [PERSON] та їхні діти [PERSON] і [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,680 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2010 року перейшла у власність [PERSON] За свого життя [PERSON] 17.05.2011 року склала заповіт, згідно якого вона заповіла позивачу земельну ділянку площею 8,680 га цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району. В установлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивач подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON], тобто прийняла спадщину після її смерті. Також спадкоємцем за заповітом, як внук померлої [PERSON], є [PERSON], якому вона заповіла згідно заповіту від 17.05.2011 року земельну ділянку площею 8,60 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району. Також спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] - рідні брат і сестра чоловіка позивача [PERSON], внуки [PERSON] та її рідна сестра - [PERSON], яка являється інвалідом і проживала разом із нею на момент її смерті. [PERSON] та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальну контору не звертались і не мають наміру звертатись. [PERSON] звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він пропустив, встановлений законом, шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Судом йому відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 24.09.2012 року з метою оформлення своїх спадкових справ позивача подала в нотаріальну контору документи для оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу нормам та вимогам чинного законодавства, а саме: у Державному акті на право власності на земельну ділянку відсутня відмітка про реєстрацію на ім'я [PERSON] у відділі Держкомзему у Софіївському районі. Нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. 11 листопада 2013 року позивач звернулася до державної реєстраційної служби Софіївського РУЮ із заявою про проведення державної реєстрації земельної ділянки за нею як спадкоємцем за заповітом після [PERSON], але в державній реєстрації їй було відмовлено. За померлою [PERSON] не було зареєстровано право власності на земельну ділянку, а за життя вона набула лише право на оформлення та реєстрацію земельної ділянки, яке нею не було реалізоване, а тому до позивача, як до її спадкоємиці, також перейшло зазначене право спадкодавця. Таким чином, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою [PERSON], позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання за нею права на оформлення та реєстрацію земельної ділянки. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Відповідач Першотравенська сільська рада проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Третя особа Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Третя особа - реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, будучи, у встановленому чинним законодавством порядку, усвідомленими про дату, час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направили, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавали. Третя особа - відділ Державного земельного агентства у Софіївському районі, будучи, у встановленому чинним законодавством порядку, усвідомленими про дату, час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направили, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавали. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України в редакції 2003 року. Відповідно до ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дідусь чоловіка позивача (а.с. 11) [PERSON] - [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,680 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 5). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.2010 року (а.с. 7-8). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 10). На день смерті з нею проживали: її сестра - [PERSON], її онук - [PERSON], позивач - [PERSON] та їхні діти [PERSON] і [PERSON] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,680 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2010 року перейшла у власність [PERSON] За свого життя [PERSON] 17.05.2011 року склала заповіт, згідно якого вона заповіла позивачу земельну ділянку площею 8,680 га цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району (а.с. 9). За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На час відкриття спадщини позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 8,680 га, у зв'язку з тим, що не була проведена належним чином державна реєстрація на спадкове майно (а.с. 13). У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєструвала належне їй право власності на спірну земельну ділянку, в зв'язку з чим позивач не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадкодавцем за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку площею 8,680 га. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Та обставина, що у позивача відсутні на руках належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 8,680 га, не може бути підставою для відмови у позові, з огляду на те, що у пункті 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звертається увага на те, що відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з роз'ясненням Міністерства юстиції України щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна № 19-32/319 від 21.02.2005р. - якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких документів, вирішується у судовому порядку. Об'єкт спадкування земельна ділянка має майновий характер, а тому, приймаючи спадщину, позивач прийняв права і обов'язки спадкодавця щодо цієї земельної ділянки. Відсутність реєстрації земельної ділянки на ім'я померлої перешкоджає їй належним чином оформити на себе право власності на неї. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи наведені вище норми права та співвідношуючи їх з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved