Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №33. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тривалий час не підтримують подружніх стосунків (з 28.10.2012 року), оскільки відсутні спільні інтереси та бажання зберегти сім'ю. Під час спільного проживання відповідач жив своїм життям, не переймаючись проблемами сім'ї. Також зазначає, що подальше сумісне життя, примирення та збереження сім'ї є неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також в заяві зазначено, що строк для примирення не потрібен у зв'язку з прийнятим остаточним рішенням з його боку та боку позивача. Дітей віком до одного року не мають. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №33, серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. В контексті ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність спільних дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.4 ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін та їх дітей. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved