Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття, позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 05.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син мешкає з позивачем. Між позивачем та [PERSON] 01.08.2009 року було зареєстровано шлюб, у звязку з чим змінено прізвище. За нотаріально посвідченою згодою відповідача було змінене прізвище сина на «Забарний». Позивач її чоловік та син мешкають разом однією сімєю, між ними склались стійкі сімейні стосунки. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили прийняти рішення з урахуванням письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, докази надані в підтвердження позовних вимог, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав 05 листопада 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації розірваннь шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 492 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-НО № 100466 від 05.11.2007 року). Відповідачем 11.09.2009 року надано згоду на зміну прізвища свого малолітнього сина [PERSON] з «Тітішов» на «Забарний». Згоду посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3742. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, 08 квітня 2004 року народився [PERSON] (свідоцтво про народження (повторно) серія 1-НО №302514 від 09 грудня 2009 року). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, б. 271, кв. 188, відповідач з сімєю не проживає, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилкомсервіс дільниця № 15» від 22.02.2013 № 370. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 182 СК України при визначенні судом розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. З аналізу змісту ч.1 ст.184 СК України вбачається, що аліменти у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача може бути визначений, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід. При таких обставинах, враховуючи викладене, а також мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. За висновком Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей від 27.11.2015 за № 610 вбачається за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Приписами ч. 1-3 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved