overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 25.02.2012 року між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, у звязку з тим, що мають різні характери і з 20 квітня 2013 року разом не проживають. В теперішній час сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру. З цього приводу примирення між сторонами є недоцільним. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, в тому числі надані суду докази, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 25.06.2011 року між нею та відповідачем у Пасатській сільській раді Балтського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, у звязку з тим, що мають різні характер. В теперішній час сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру. З цього приводу примирення між сторонами є недоцільним. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи та у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, в тому числі надані суду докази, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 29.11.2003 року між нею та відповідачем у Білинській сільській раді Балтського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 08. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, у звязку з тим, що мають різні характери і з липня 2012 року разом не проживають. В теперішній час сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. З цього приводу примирення між сторонами є недоцільним. Спору про поділ майна та проживання малолітньої дитини між сторонами не виникає. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, в тому числі надані суду докази, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]П, пояснивши, що 26.10.1986 року між нею та відповідачем у Піщанській сільській раді Балтського району Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 20. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як стверджує позивач, сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, у звязку з тим, що мають різні характери і на сьогоднішній день разом не проживають. В теперішній час сторони сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. З цього приводу примирення між сторонами є недоцільним. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити заочне рішення по справі. Розглянувши позовні вимоги, вивчивши матеріали справи, в тому числі надані суду докази, проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на житло, оскільки з моменту їх прописки вони не проживають за місцем реєстрації у будинку в м. Балта Одеської області по вул.. Толстого, 36, який належить позивачу на праві приватної власності. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить газета «Урядовий кур'єр», випуск № 91(5465) від 23.05.2015. Третя особа Балтський РС ГУДМС України в судове засідання не зявилася, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі судом встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВАВ за №934729 від 06.06.2003., належить будинок в м. Балта Одеської області по вул. Толстого, 36. Як вбачається з домової книги, в зазначеному будинку 05.06.2006. було зареєстровано [PERSON], [PERSON] та [PERSON],. які понад 6 місяців в будинку не проживають, що підтверджується довідкою Балтської міської ради Одеської області від 29.04.2015. Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відповідно із вимогами ст. 72 ЖК України, особа може бути визнаною втратившою право на житло, якщо вона протягом більш ніж шести місяців без поважної причини не проживає у цьому житлі. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі не проживають в [INFO], з 2010 року, тобто більше ніж як шість місяців без поважної причини. Відповідно до Конституції України право приватної власності є непорушним., дане визначення також дублюється ст. 321 ЦК України. Відповідно до ст. 319 та 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, який в свою чергу володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З огляду на твердження позивача, враховуючи надані суду докази, в числі яких письмові заяви позивача, домова книга для реєстрації громадян, проживаючих в [INFO], довідкою підтвердженою Балтською міською радою Одеської області від 29.04.2015., що відповідачі за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на житло. Свої позовні вимоги мотивує тим, що до даного будинку було прописано [PERSON], проте вона не проживає там з 28.04.2012 року. У зв'язку з тим, що відповідачка прописана в будинку позивач не може без її згоди прописати до будинку інших людей, а також сплачує комунальні послуги з розрахунком на її проживання в будинку, тому була змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить газета «Одеські вісті», випуск № 31(4854) від 23.04.2016 року. Третя особа Балтський РС ГУДМС України в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву до суду про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі судом встановлені слідуючі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві приватної власності відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕА № 378393 належить будинок в [ADDRESS] Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відповідно із вимогами ст. 72 ЖК України, особа може бути визнаною втратившою право на житло, якщо вона протягом більш ніж шести місяців без поважної причини не проживає у цьому житлі. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає в [ADDRESS], з 2012 року, тобто більше ніж як шість місяців без поважної причини. Відповідно до Конституції України право приватної власності є непорушним., дане визначення також дублюється ст. 321 ЦК України. Відповідно до ст. 319 та 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, який в свою чергу володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном З огляду на твердження позивача, враховуючи надані суду докази, в числі яких письмові заяви позивача, заявою підтвердженою Балтською міською радою Одеської області від 15.03.2016 року, що відповідач за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2017 року. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона народилася 11.08.1997 року і досягла повноліття, однак навчається у Вінницькому медичному коледжі ім. академіка [PERSON] по спеціальності «Сестринська справа» на денній формі навчання. Батько з нею не проживає і відмовляється добровільно надавати допомогу на її утримання. Тому вона звернулася до суду і просить задовольнити позов та стягнути аліменти на період її навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Позивач [PERSON] навчається на третьому курсі у Вінницькому медичному коледжі ім. академіка [PERSON] по спеціальності «Сестринська справа» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 403 навчального закладу від 01.09.2015 року. Згідно довідки термін навчання: з 01.09.2014 року по 01.07.2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ненадання відповідачем в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач позов визнав повністю, про що подав до суду письмову заяву, а тому вважає, що стягнення аліментів в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є законною вимогою позивача. Стягнення слід проводити з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 01.07.2017 року. А тому, суд на підставі 182, 184, 191, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду з зазначеним позовом, вказуючи на те, що з 24.10.2010 року вона з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі.\~ Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сторони на даний час сумісно не проживають. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на забезпечення дитини, хоча має таку можливість. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним віку повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав : Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕЛ № 121780 (а.с.5). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 055695 ( а.с.4). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою виконкому Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області № 420 від 19.04.2017 року ( а.с.6). Стан здоровя дитини та відповідача нормальний. Відповідач працює машиністом в ПАТ „Укрзалізниця Регіональна філія „Південна залізниця Відокремлений підрозділ „Локомотивне депо „Полтава інших дітей на утриманні немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Тому, враховуючи обставини справи, врахувавши матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зарбітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулася до Бердянського міськрайонного суду із зазначеним позовом до відповідача за участю третьої особи, який згодом уточнила, в обґрунтування якого посилалася на те, що згідно договору дарування від 11 січня 1996 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]), остання є власницею 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Крім цього, згідно з договором купівлі-продажу від 19.10.1998 року, вона придбала іншу 1/2 частину вказаного домоволодіння, таким чином, позивач є власником цілого домоволодіння [ADDRESS]. Згідно даним будинкової книги, на теперішній час в будинку зареєстрований батько позивача - [PERSON]. Однак після сварки у грудні 2013 року відповідач зібрав свої речі, пішов з будинку і по теперішній час в будинку позивача не проживає. Особистих речей відповідача в будинку немає, в затратах по утриманню будинку, оплаті комунальних послуг він участі не приймає. Дійсним місцем проживання відповідача є квартира [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності. За таких умов позивач вважає, що її право власності суттєво обмежується, тому вона змушена звернутися до суду та просити постановити рішення, яким усунути їй перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позов із зазначених у ньому підстав та просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд за згодою представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до Білокуракинського районного суду із позовом про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2007 року. Відповідно до п. 12 договору купівлі продажу від 13.11.2007 року відповідач [PERSON] зобовязався знятись з реєстраційного обліку по квартирі [ADDRESS] до 12.12.2007 року, проте цього не зробив. У позивачки виникла необхідність продати квартиру, проте реєстрація відповідача у її власній квартирі робить це неможливим. \~\~ Позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 1, будинок № 194, квартал Мирний в м. Луганську. Представник позивача [PERSON] та позивач у судовому засіданні не були присутніми та надали до суду заяви, в яких просили задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, справу розглядати без їх участі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Тому суд зі згоди представника позивача та позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.\~\~ З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії паспорта ЕМ 157686, позивач зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS] з 02.07.2013 року. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 30.11.2007 року, продавці, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у рівних частинах у власність покупця [PERSON] квартиру, загальною площею 70,9 кв.м. за адресою: м. Луганськ, кв-л. Мирний[ADDRESS]. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищезазначеного, з урахуванням встановлених судом обставин, на які позивач та його представник посилались як на підставу своїх вимог, що підтверджуються наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~

Outcome: approved