Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом і просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідач з травня 2016 року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.02.2018 року, складеного депутатом Таращанської міської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Вона є власником даного будинку на підставі договору дарування 47/100 частини житлового будинку від 21.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Швецем С.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 2225, який зареєстрований в Білоцерківське МБТІ 03.08.2006 року. Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Всі судові витрати просить стягнути з відповідача. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлені, але позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі неявки відповідача проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі 29.03.2018 та 16.04.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником 47/100 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що належить їй на підставі договору дарування 47/100 частини житлового будинку від 21.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Швецем С.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 2225, який зареєстрований в Білоцерківське МБТІ 03.08.2006 року. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач в справі, [PERSON], який з травня 2016 року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.02.2018 року, складеного депутатом Таращанської міської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач є власником даного будинку, відповідач з травня 2016 року в ньому не проживає та ним не користується, вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач не проживає у вищевказаному жилому приміщенні майже два роки, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Згідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі задоволення позову судові витрати: судовий збір в розмірі 704,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 750 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved