Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27.08.2005 року Піщівською сільською радою, актовий запис № 3; неповнолітню доньку залишити на вихованні з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю не проживають з весни 2012 року, спільного господарства не ведуть. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. В даний час вона перебуває у фактичних подружніх відносинах із [PERSON], з яким проживає однією сім'єю, ведуть спільне господарство і від якого чекає дитину. Шлюб носить виключно формальний характер, а тому позивач просить його розірвати. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, зазначила, що заявлені вимоги уточнює та підтримує в повному обсязі, оскільки примирення з відповідачем неможливе, просить їх задовольнити: шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище залишити дошлюбне - [PERSON] та розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Подав письмові заперечення в яких, зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити - шлюб між ним та позивачкою розірвати, оскільки примирення неможливе, дитину залишити проживати з матір'ю. Третя особа в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив, що запечерень щодо задоволення позовної заяви не має, просить розгляд справи проводити без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року (а.с.3). Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачем (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом протягом певного часу. Позивач перебуває у фактичних подружніх відносинах з іншим чоловіком. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді даної справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. В своїх письмових заявах, поданих до суду, позивач та відповідач зазначивши, що примирення між ними неможливе, наполягали на розірванні шлюбу. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їхньої дитини, а відтак, існують підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки сторони вирішили відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, про що заявили суду.

Outcome: approved