Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 17 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №224. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2011 року і є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. З причини постійних конфліктів, які виникали між сторонами у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю, шлюб фактично розпався. Відповідач нехтував сімейними цінностями, поводив себе агресивно по відношенню до позивача та до її батьків, неодноразово застосував фізичне та психічне насильство. Понад пів року сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, за вказаний період відповідач не змінив свого ставлення до позивача та взаємовідносин у сім'ї. Шлюб між сторонами існує лише формально, позивач переконалась у тому, що відновлення подружніх відносин з відповідачем неможливе, сторони остаточно втратили почуття лобові та взаємоповаги, а таму наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року сторонам, за клопотанням відповідача, було надано строк для примирення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розрвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 17 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, залишити за нею прізвище «[PERSON]», взяте у шлюбі з відповідачем. Пояснила, що упродовж строку, наданого сторонм для примирення, відповідач не змінив свого ставлення до сімейних цінностей, взаємовідносин у сім'ї. Зокрема, 28 грудня 2015 року він знову побив позивачку. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи наведене суд вважає за можливе розгляд справи провадити за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 17 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 17 червня 2011 року. Даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 05 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться та обставина, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Упродовж строку, наданого сторонм для примирення, відповідач не змінив своєї поведінки. Позивач переконалась у неможливості відновлення подружніх відносин з відповідачем. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та малолітньої дитини сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved