Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вони з відповідачем з 04.10.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Однак, сімейне життя сторін по справі не склалось і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20 вересня 2011 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.01.2017 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього сина в розмірі 1500 гривень щомісячно. На підставі рішення суду видано 01.03.2017 виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області. Рішенням суду від 19 березня 2019 року з відповідача стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 31897,49 грн., однак у стягненні індексації відмовлено, так як нею не дотримано процедури звернення за стягненням індексації. Позивачем надіслано звернення до Білоцерківського відділу ДВС з приводу індексації розміру аліментів, однак нею отримано відповідь лише щодо неустойки/пені щодо несвоєчасної сплати аліментів. Щодо індексації не повідомлено нічого, тому вважає, що в наданні розрахунку індексації їй відмовлено. А тому позивач звернулася до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь суму індексації аліментної плати за період з 24 травня 2016 року по 29 лютого 2020 року в розмірі 14316,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що позовні вимоги не визнає. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 вересня 2011 року було розірвано (а.с.7). За час спільного подружнього життя у сторін спору народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за однією адресою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та довідкою голови квартального комітету №5 «Центр» від 03.03.2020 №55 (а.с.5,6). Згідно виконавчого листа Могилів-Подільського міськрайонного суду виданого 01.03.2017, на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.01.2017, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 24.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа (а.с.8). Позивачем надано калькулятор індексації аліментної плати [PERSON] за період з травня 2016 по лютий 2019 року, згідно розрахунку позивача сума індексації склала 14316 грн. (а.с.14). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як передбачено ч.1 та ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Аліменти у твердій грошовій сумі підлягають індексації, що чітко визначено в абз. 7 згаданої вище норми. Індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводять за рахунок коштів платника аліментів (абз. 7 ст. 5 даного Закону про індексацію). Статтею 9 Закону про індексацію, передбачено, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно з ч.1, п.3 ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок і повідомляє про нього стягувачу та боржнику. Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: зокрема, подання заяви стягувачем або боржником. Згідно з ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. В матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 25.06.2019 на ім`я начальника Білоцерківського міського відділу ДВС з проханням провести індексацію аліментної плати в період з 24.05.2016 по 30.06.2019 (а.с.9). Однак на вказаній заяві відсутня дата її реєстрації у відповідному відділі ДВС, та не надано підтвердження надіслання такої заяви до відділу відповідним поштовим зв`язком. З листа начальника Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.07.2019 №48573 вбачається, що станом на 01.07.2019 за [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів сплачено (довідка-розрахунок заборгованості додається). Вказано, які дії вчинено державним виконавцем для виконання рішення суду та роз`яснено позивачу що заходи примусового виконання, які вживає виконавець при наявності заборгованості не передбачають нарахування неустойки (пені) державним виконавцем (а.с.10-12). Проте в даному листі відсутні згадування про заяву позивача щодо нарахування індексації та її отримання відділом. Крім того, вказаний в листі додаток - довідка-розрахунок позивачем суду не надана. Як встановлено судом даний лист не містить, як зазначає позивач, відмови у проведенні індексації аліментів. Суд вважає, вимоги позивача про стягнення індексації в судовому порядку необґрунтованими, так як обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, передбачений статтею 184 СК України та Законом України «Про виконавче провадження», зобов`язує саме державного виконавця проводити таку індексацію щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів, тому позивач повинна була звернутися до державного виконавця з такими вимогами, а в разі відмови в проведенні індексації звернутися до суду щодо оскарження його рішень чи дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні рішення відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави. Крім того, оскільки відповідачем не надано відповідний розрахунок понесених ним судових витрат та не надано належних доказів, які б підтверджували їх розмір, суд залишає понесені відповідачем судові витрати за ним. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed