Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про збільшення розміру аліментів та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу починаючи з вступу рішення в законну силу. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали заяви: позивач - про підтримання позову та залишення за нею судового збору, відповідач - про його визнання. Обидва заявили про розгляд справи за їх відсутності. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, відповідно до судового наказу виданого 19 листопада 2010 року Кегичівським районним судом з відповідача стягуються аліменти на користь позивача в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON], [INFO]. На сьогодні ця сума становить 546 грн. в місяць. Для належного утримання дитини цих коштів недостатньо. Відповідач працює та отримує заробітну плату в сумі 7000 грн. Таким чином його матеріальне становище покращилось та він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідно до її потреб. Позивач є одинокою матір'ю, проживає з дитиною у двох. Крім заробітної плати, інших доходів не має. Таким чином належно утримувати дитину позивач не має змоги. Матеріальне становище позивача постійно погіршується в зв'язку із збільшенням витрат на комунальні послуги, продукти харчування, одяг. Суд виходить з того, що права та обов'язки сторін регулюються ч.2 ст. 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, ст.180, ч.3 ст.181-183 Сімейного кодексу України, щодо способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, який визначається за домовленістю між сторонами, обставин, які при цьому враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значенні. Розмір аліментів, відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 5.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с.4); копія судового наказу від 19 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5); довідка про заробітну плату та інші доходи [PERSON] (а.с.6); довідка з Кегичівської селищної ради про склад сім'ї [PERSON], до якої входить дитини [PERSON] (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 8 СК України суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає, оскільки позивач заявила про залишення їх за нею.

Outcome: approved