Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], яка проживає з позивачем та продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом та до досягнення останньою 23 років, або до закінчення навчання. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є батьком [PERSON], на утримання якої до досягнення повноліття останньою сплачував аліменти на користь позивача. Донька проживає з позивачем. Після досягнення дитиною 18 років відповідач перестав сплачувати аліменти. Однак, донька після досягнення повноліття продовжила навчання в Інституті заочної освіти Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» та на час звернення з позовом навчається на 2 курсі навчального закладу за заочною формою навчання, не працює, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. Позивач несе витрати, пов`язані з проживанням з донькою у орендованій квартирі, утриманням її та навчанням останньої. Розмір плати за весь термін навчання становить 20400,00 грн. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає, утримань по аліментам не має, є працездатною особою, внаслідок чого може надавати допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Пояснили. що відповідач має прибуток від зайняття підприємницькою діяльністю, нерухоме майно у власності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Вказала, що [PERSON] та позивач мають джерела прибутку та працюють. Відповідач не має змоги надавати допомогу на утримання доньки, оскільки не працює, хворіє, має на утриманні неповнолітню дитину. Третя особа - [PERSON] надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі. Вказала на свою потребу в матеріальній допомозі від батька. Послалась на не можливість працевлаштування через навчання. Визнала факт проживання з позивачем. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.13/. З довідки Інституту заочної освіти Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» № 3055 від 28 вересня 2015 року вбачається, що позивач навчається в навчальному закладі на ІІ курсі за освітньо-професійною програмою бакалавра напряму 6.030601 «Менеджмент» /а.с.4/. Дата закінчення навчання 30 червня 2018 року. Загальна вартість навчання 20400 грн. без урахування ПДВ /а.с.5/. З довідки № 14-12/174 від 11 листопада 2015 року вбачається, що щорічний графік навчального процесу третьої особи містить: на І курсі три сесії загальною тривалістю 30 календарних днів (08.09.14-12.09.14; 01.12.14-12.12.14; 04.06.15-16.06.15); на другому - дві сесії тривалістю 30 календарних днів (15.10.15-29.10.15; 09.03.16-23.03.16); на третьому і четвертому - дві сесії тривалістю 40 календарних днів. У відповідності до даних паспортів громадянина України позивача, відповідача та третьої особи, останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.6, 7/. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи, визнані учасниками судового розгляду обставини свідчать, що позивач та відповідач фактично проживають окремо, дитина проживає із позивачем. Відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, за станом здоров`я протипоказань для будь-яких видів праці не має. Посилання представника відповідача на хронічні захворювання відповідача, що виключають ведення трудової діяльності останнім та можливість надання аліментів, підтверджені медичною картою амбулаторного хворого та довідкою податкових органів про відсутність офіційного працевлаштування судом не приймаються до уваги з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження означених фактів, якими можуть бути висновки МСЕК, довідка медичної установи про інвалідність відповідача. Сама по собі наявність хронічного захворювання - гіпертонічної хвороби ІІ ступеню не може бути підставою для висновку про непрацездатність, неможливість отримання прибутку. Також матеріали справи свідчать, що [PERSON] не працевлаштована, самостійних доходів не отримує /а.с.25/, доказів того, що розмір доходу дитини значно перевищує розмір доходів позивача та відповідача відповідачем суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання доньки та потребу доньки в отриманні допомоги, що пов`язана із продовженням навчання останньої в навчальному закладі. Вирішуючи питання про вид та розмір допомоги суд виходить з того, що позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Доказів негативного стану здоров`я [PERSON] суду не надано. Відповідач має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], та на утримання якої, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року, зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку. Доказів наявності на утриманні інших непрацездатних осіб, неповнолітніх дітей суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на утримання доньки аліментів в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця, задовольнивши в цій частині позов частково. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд виходить з дати закінчення третьою особою навчання - 30 червня 2018 року. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання освіти [PERSON], граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання третьої особи до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, внаслідок чого позов підлягає задоволенню з 02 листопада 2015 року. Крім того, у відповідності до ст. 80, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: partial