Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем з 1995 року по 2002 рік. Шлюб між ними розірвано 06.11.2002 року. Від даного шлюбу у них 23.07.1995 року народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу спільне проживання з відповідачем припинене, син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись у Київському національному економічному університеті імені [PERSON], у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання в університеті спливає 30 червня 2016 року (довідка університету додана до позовної заяви). Відповідач добровільно не надає сину матеріальної допомоги. [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, позивач щороку сплачує за навчання сина 14 350 грн. згідно договору про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів фізичних осіб від 15.08.2012 року. Відповідач працює монтажником гідроагрегатів у ТОВ „Вишгород-СГЕМ, що розташоване у Київській області, м.Вишгород. вул.Набережна,7/1, кім.208, та одержує заробітну плату 3 500 грн. у звязку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Крім того, відповідач, не має на своєму утриманні непрацездатних батьків та інших неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] на користь [PERSON], [INFO], проживаючої в [INFO] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання 30 червня 2016 року. Стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], Зб, кв.44 на користь [PERSON], [INFO], проживаючої в [INFO] додаткові витрати на оплату навчання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Київському національному економічному університеті імені [PERSON] в розмірі 1/2 витрат на навчання у розмірі 7 174 грн. 60 коп. (вартість навчання за один семестр навчального року) згідно договору про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів фізичних осіб від 15.08.2012 року, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання - 30 червня 2016 року. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 199 СК України на батьків покладається обов'язок утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вказана норма закону може застосовуватись лише за умови недосягнення дитиною 23 років; продовження навчання після досягнення повноліття; потреба дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчання та наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. ( а.с.8) Згідно довідки від 06.10.2015 року виданої [PERSON] вбачається про те, що він дійсно є студентом ІV курсу обліково економічного факультету Київського національного економічного університету ім.. [PERSON] денної форми навчання. Строк закінчення університету 30 червня 2016 року. ( а.с.12) Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення позивачем двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Позивач сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати повязані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на сина. Судом встановлено, що відповідач працездатний, працює монтажником гідроагрегатів у ТОВ „Вишгород-СГЕМ, інших осіб на утриманні немає, і дані обставини не спростовані відповідачем по справі, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 05.11.2015 року і до моменту закінчення навчання [PERSON], а саме до 30 червня 2016 року. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] додаткових витрат на оплату навчання в розмірі 1/2, а саме 7174 грн. 60 коп. (вартість навчання за один семестр навчального року) згідно договору про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів фізичних осіб від 15.08.2012 року, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання - 30 червня 2016 року, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], народився 23.07.1995 року, тобто на момент подачі 05.11.2015 року позову до суду, йому виповнилось 20 років. Згідно з ч.1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Приписами ч.1 ст. 34 ЦК України визначено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд зазначає, що ст.. 185 СК України, розповсюджує свою дію тільки на осіб, які є дітьми (мають правовий статус дитини) і не застосовується до повнолітніх фізичних осіб. Оскільки, [PERSON] на момент подачі позову до суду виповнилося 20 років, він не вважається за Цивільним Кодексом України та Сімейним кодексом України дитиною, отже стаття 185 СК України щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, не підлягає застосуванню до вказаних спірних правовідносин. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині та необхідність задоволення позову частково. Суд вважає, що на відповідача [PERSON] слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 487,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial