Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Салон магазин «Україна-імідж», [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що внаслідок незаконної постанови суду, група нежитлових приміщень [ADDRESS] незаконно вибули з комунальної власності територіальної громади міста Києва, і продавець оспорюваного договору не був власником майна даних приміщень, договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26.12.2013 між ТОВ Салон-магазин «Украіна-Імідж» та [PERSON], з приводу групи нежитлових приміщень [ADDRESS] має бути визнаний недійсним, оскільки його зміст суперечить цивільному законодавству Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити його з наведених підстав. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на момент укладення вказаного договору купівлі-продажу відповідач ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» не мав права власності на приміщення, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2013 право власності за ним не визнано та на неправомірність державної реєстрації права власності на приміщення ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж». Разом з тим, слід зазначити, що підставою для виникнення у відповідача ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» права власності на приміщення було не рішення Окружного адміністративного суду, а договір купівлі-продажу державного комунального майна від 31.08.1995 між організацією орендарів «Лоліта», правонаступником якого є відповідач ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж», і представництвом Фонду державного майна України в Старокиївському районі м. Києва. Вказаний договір в судовому порядку не оспорювався. Доказів на підтвердження недійсності вказаного договору позивачем не було надано та у своєму позові позивач не оспорює дійсність цього договору. Державна реєстрація права власності на спірне приміщення двічі була предметом судового розгляду. Так, в грудні 2013 року ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» звернулося з вимогою до Окружного адміністративного суду м. Києва з вимогою зобов'язати РС ГУ юстиції в м. Києві провести державну реєстрацію права власності на спірне приміщення. Крім того, у травні 2014 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з вимогою визнати неправомірними дії державного реєстратора щодо реєстрації прав власності на спірне приміщення. Обидві справи були розглянуті судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, та за результатами їх розгляду, правомірність володіння спірним приміщенням та державної реєстрації права власності за ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» була підтверджена судовими рішеннями всіх інстанцій (т.с. 1, а.с. 224-229, т.с. 2, а.с. 45-47, 56-60). Посилання позивача на те, що у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2013 право власності відповідача ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» на приміщення прямо не встановлено, не знайшло свого підтвердження, в ході розгляду справи. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Учасниками судового процесу не було надано рішення суду, яким було визнано незаконність набуття права власності відповідачем ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж» на спірне приміщення. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Окремо слід зазначити, що позивач представляє інтереси територіальної громади. Однак, наслідком задоволення позову стане повернення спірного приміщення у власність відповідачу ТОВ «Салон-магазин «Україна-імідж», а грошей - відповідачу [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Стаття 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення відповідачами прав позивача, завдання позивачу матеріальних збитків або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідачів, позивачем не надано доказів протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діяннями відповідачів та вини відповідачів в її заподіянні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed