Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання у період догляду за дитиною до трьох років не надає, хоча є фінансово спроможним, тому позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання як дружини з якою проживає дитина в сумі 2 500 грн., починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто [INFO] . У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини до досягнення повноліття, а також на її утримання як дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до ст.84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як убачаться із довідки виданої Липовецькою міською радою від 22.01.2019 за №266, дитина [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Встановлені судом обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаними вимогами. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На пропозицію суду викладену в ухвалі від 18.03.2019 відповідач не надав жодних заперечень проти позову, не повідомив про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні та обставин, які визначені ст.182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також виключного права того з яким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у частці в розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Суд виходить із тих міркувань, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітньої дитини, а також не буде перевищувати граничного розміру аліментів, які будуть в загальному стягуватись із відповідача, оскільки як було судом встановлено за рішенням Липовецького районного суду від 10.01.2019 з відповідача на користь позивача було присуджено аліменти на утримання їх іншої спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку доходу але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача як дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, суд виходить з такого. Із позову встановлено, що позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, доказів на підтвердження отримання позивачем доходу чи наявності у неї майна не надано, що вказує на те, що позивач потребує матеріальної допомоги. Судом було встановлено, що відомостей про офіційне працевлаштування відповідача матеріали справи не містять, як і не містять доказів наявності у нього майна, утім з урахуванням зібраних у справі доказів, прожиткового мінімуму встановленого законодавством для працездатної особи для забезпечення нормального функціонування організму людини та мінімального набору послуг необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачеві на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2007 грн.. З урахуванням встановлених судом обставин, а також обставин передбачених ч.2 ст.80 СК України, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно правил ст.180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину - до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст.84 СК України, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial