Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що є власницею будинку №154 по вул. Богуна Івана (Калініна) у місті Павлоград. Відповідач [PERSON] є її братом, а відповідач [PERSON] доводиться їй донькою. Відповідачі зареєстровані у її будинку, проте не проживають у ньому більше трьох років, виїхали на постійне місце проживання до іншої країни. Оскільки відповідачі за місцем реєстрації не проживають, ухиляються від зняття з реєстраційного обліку та своєю реєстрацією чинять перешкоди позивачу в реалізації правомочностей власника, просить задовольнити її позов. В судове позивач не зявилася. Просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно наданої заяви, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи повідомлений належним чином . Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивачка є власником будинку №154 по вул. Богуна Івана (Калініна) у місті Павлоград, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.6-7,9/ Відповідач [PERSON] є братом позивачки, а відповідач [PERSON] доводиться їй донькою. Відповідачі значаться зареєстрованими у вказаному будинку, що підтверджується копією домової книги /а.с.13-22/. Як вбачається з акту про непроживання, складеного 14 червня 2017 року головою квартального комітету №71 за участю сусідів позивача, у спірному будинку відповідач [PERSON] не проживає з 2014 року, а відповідач [PERSON] - з 2012 року. Крім того, факт непроживання відповідачів у будинку позивача підтверджується довідками Посольства України в Російській Федерації, згідно яких [PERSON] здав паспорт громадянина України у зв'язку з оформленням клопотання про залишення на постійне місце проживання в Російській Федерації; громадянство [PERSON] припинено відповідно до Указу Президента України від 29.04.2017р. /а.с.25,30/. В звязку з тим, що відповідачі зареєстровані у будинку, позивач не має можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.167 Житлового кодексу УРСР, наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідачі порушують права позивачки, не проживають у будинку більше одного року, виїхали проживати до іншої країни, що є підставою для задоволення позову визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved