Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду з позовною заявою до відповідача про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.1989 року виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів в м.Києві видано ордер на житлове приміщення №47987 на родину з пяти осіб, у тому числі і на позивача, загальною площею 49,17 кв.м., що складається з 4-х кімнат за адресою: [ADDRESS]. Проте, позивач позбавлена можливості користуватися спірним житловим приміщенняміз-за протиправних дій відповідача. З викладених у позовній заяві обставин і підстав просила задовольнити позов в повному обсязі (а.с.3-5). В судовому засідання позивач, стверджуючи про створення перешкод відповідачем у користуванні спірним житловим приміщення, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не визнав заявлені позовні вимоги та просив відмовити у їх задоволенні, категорично ствердив про наявність у позивача іншого житлового приміщення, а відтак відсутності правових підстав для користування квартирою №156 в будинку №165 по вул.Горького в м.Києві. Третя особа [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердила наявність перешкод у користуванні позивачем спірним житловим приміщенням, що створює відповідач. Треті особи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, повідомлення про згоду на участь у розгляді справи завчасно не надсилали до суду. Суд, заслухавши учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З обставин, які не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами , судом встановлено, що 03.07.1989 року виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів в м.Києві видано ордер на житлове приміщення №47987 на родину з пяти осіб, у тому числі і на [PERSON]., загальною площею 49,17 кв.м., що складається з 4-х кімнат за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 17-18). Згідно ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ст. 64 ЖК України визначено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. З наданих у розпорядження суду письмових доказів, висновків дільничних щодо відмови у порушенні кримінальних справ, що у свою чергу і не заперечується відповідачем, вбачається постійний спір між сторонами щодо користування спірним житловим приміщенням і створення [PERSON] по відношенню до [PERSON] перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням. Доводи відповідача щодо наявності іншого житлового приміщення у користуванні позивача як на підставу відсутності права на користування спірним житловим приміщенням не можуть бути прийняті до уваги судомта визнано як беззаперечний доказ позбавлення останньої права на користування спірним житловим приміщенням. Окрім того, з огляду на ч. 1 ст. 99 ЖК України [PERSON] як піднаймач не набув самостійного права на займане жиле приміщення, а відтак і самостійного розпорядження ним. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. З огляду на ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір на користь позивача та недоплачена частина на користь держави. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності,

Outcome: approved