Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 16 липня 2002 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №256. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2002 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Сторони упродовж п'яти років не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Наразі позивач проживає у шлібних відносинах з іншим чоловіком, а тому відновлення шлюбних стосунків між сторонами є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Вважає, що рішення суду про розірваня шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін, оскільки сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, однак відповідач приймає активну участь у вихованні та утриманні дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Ствердив обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги, вважає неможливим відновлення шлюбних стосунків з позивачем, оскільки остання упродовж тривалого часу підтримує шлюбні стосунки з іншим чоловіком. Оскільки у вихованні та утриманні дітей він приймає активну участь, то рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для дітей сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 16 липня 2002 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2002 року. Копіями свідоцтв про народженя серії [NUMBER] від 31 січня 2003 року та серії [NUMBER] від 21 липня 2006 року доводиться та обставина, що сторони є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують шлюбюні стосунки, позивач фактично створила сім'ю з іншим чоловіком. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, враховуючи ту обставину, що шлюб між сторонами існує лише формально, а також те, що, як позивач, так і відповідач, приймають участь у вихованні дітей, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved