Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до Прилуцького міськрайонного суду з вказаним цивільним позовом. Вимоги мотивовані тим, що позивачеві на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з відповідачем спільно користуються вказаним будинком, котрий має два окремі входи. Враховуючи, що між співвласниками вже склався певний порядок користування спільним майном і з метою реалізації права на вільне користування ним, позивач просила суд виділити їй та відповідачеві частки із спільної часткової власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказані позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.11.2016 року (а.с.8). 13 липня 1973 року Народним судом міста Прилуки Чернігівської області ухвалено рішення за позовом [PERSON] (рідна баба позивача) до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частини будинку з надвірними будівлями (а.с.9-10). Згідно акту погодження конкретного користування будівлями і спорудами від 23.11.2018 року та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 10.08.2020 позивач користується наступними приміщеннями в будинку: 1-1 коридор площею 3,9кв.м., 1-2 санвузол площею 1,7 кв.м., 1-3 кухня площею 4,3 кв.м., 1-4 кімната площею 15,0 кв.м., 1-5 кімната площею 5,8 кв.м., 1-6 коридор площею 2,1 кв.м., 1-7 кімната площею 8,8 кв.м., господарсько-побутові будівлі та споруди: навіс а2, сарай Б, сарай б1, погріб Пг під сараєм Б, гараж В, вбиральня У та 2/3 частинами огорожі №2; за технічними показниками 2/3 частини об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с.15,19). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено положеннями ст.ст.316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до приписів ч.1 ст.356, ст.ст.358,364 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на той факт, що сторони по справі є співвласниками спірного будинку з належною частиною надвірних будівель, вони мають право вимагати його поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.91 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз`ясненням в п.7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи вище викладене та з урахуванням того, що житловий будинок розділений між співвласниками та кожним із співвласників здійснено переобладнання належної йому частки і будинок має окремі входи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог за даним позовом. За фактичних обставин реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачеві частки в будинку жодним чином не порушить прав іншого співвласника, а [PERSON] , оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Щодо заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог про виділ в натурі 1/3 частину житлового будинку [PERSON] та визнання за ним права власності суд зазначає, що останній з позовною заявою до суду не звертався, тому ця частині позовних вимог задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 607 грн. 55 коп.

Outcome: partial