Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів, яким просила встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: [INFO] року померла донька позивача - [PERSON], що встановлено судом згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.02.2013 року Тверським відділом РАГС управління РАГС м. Москви. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Згідно листа державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області від 06.09.2013 року за вих. № 1720/02-17 позивачу рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку на подання заяви для прийняття спадщини. Разом із тим, судом встановлено, що заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, позивач подала 31.07.2013 року у нотаріальному порядку. Вказана заява була направлена позивачем на адресу Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області рекомендованим листом 03.08.2013 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Однак, через неправильність заповнення поштового листа, вказана нотаріальна заява про прийняття позивачем спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, не надійшла в установлений законом строк до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Встановивши виниклі між сторонами правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У судовому засіданні встановлено, що можливо вирішити дане питання у судовому порядку за позовною заявою [PERSON], оскільки остання є спадкоємцем за законом. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved