Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду 02 жовтня 2014 року з позовом, вказавши, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.1988 р. є власником домоволодіння [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її сином. У 2009 році її син одружився, та з її фінансовою допомогою придбав разом з дружиною квартиру [ADDRESS]. З початку 2010 року він переїхав проживати до вказаної квартири. В належному їй домоволодіння відповідач зареєстрований, але не проживає з 2010 року, факт його реєстрації у домоволодінні тягне за собою нарахування на нього комунальних послуг, які він не сплачує. Тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та скасувати реєстрацію відповідача за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання повідомлений належним чином відповідно до чинного законодавства (а.с. 12-13, 18-19, 26). Начальник Довгинцівського районного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.1988 року належить домоволодіння [ADDRESS] (а.с.4 - копія договору). В зазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], її донька [PERSON] та син, відповідач по справі [PERSON] (а.с. 5 - довідка), який з березня 2010 року в будинку [ADDRESS] не проживає, що підтверджується актом про непроживання від 25 вересня 2014 року (а.с. 6 - акт). Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] як член сім'ї власника, не проживає в квартирі понад рік без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В частині зобов'язання скасувати реєстрацію відповідача за вищевказаною адресою суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV з послідуючими змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial