Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2019 року. Від спільного подружнього проживання у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, котрий належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у її вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, та пояснив, що не вважає себе батьком дитини, а тому не згідний сплачувати аліменти на її утримання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони з 09.09.2019 р. перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований виконавчим комітетом Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №15. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що у період перебування сторін у шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Згідно з даного свідоцтва [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] . Доводи відповідача про те, що він не є батьком малолітньої [PERSON] не беруться судом до уваги, оскільки на судовий розгляд справи він не надав жодних належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували відсутність кровного споріднення між ним і [PERSON] та виключення відомостей про його особу як батька дитини з актового запису про її народження. Лише виключення відомостей з актового запису про особу [PERSON] як батька [PERSON] з актового запису про її народження буде підставою для його звільннення від обов`язку утримувати [PERSON] до досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі по 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі, не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial