Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.05.2010р. помер її дід [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований в с. Долматівка по вул. Горького, 7 та дві земельні ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва площею 0,78га. та 7,59га, які знаходяться на території Долматівської сільської ради. Вказане майно фактично прийняла у спадщину дружина покійного - [PERSON], яка проживала разом з спадкодавцем. 21.08.2010р. [PERSON] померла. За життя нею був складений заповіт, яким остання все своє майно заповідала позивачу. В звязку з цим, [PERSON] просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно, оскільки отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі є неможливим через відсутність правовстановлюючих документів та оригіналів державних актів на земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований в с. Долматівка по вул. Горького, 7 земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 0,78га. та на ? земельної ділянки 7,59га, з урахуванням наявності свідоцтва про право на спадщину на ? частину даної земельної ділянки, яку вже отримав спадкоємець [PERSON]. Представник Долматівської сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їхнього задоволення. Представник Голопристанської ДНК в судовому засіданні пояснив, що 12.08.2015р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого 1/2 частина земельної ділянки площею 7,5861 га. була успадкована після смерті [PERSON] його сином [PERSON] в порядку ст. 1261 ЦК України. Інша ж 1/2 частина земельної ділянки належить дружині спадкодавця [PERSON]. Тому, позивач, як спадкоємиця [PERSON] за заповітом, може звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття в спадщину зазначеного майна. Крім того, пояснив, що позивач без перешкод отримає свідоцтво про право на спадщину на те майно на яке буде предявлено оригінали документів на імя спадкодавця. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (2004 р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася в 2010 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття спадщини. З матеріалів справи судом встановлено, що 10 травня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Спадкодавець на випадок смерті заповіт не складав, а отже спадкування його майна здійснювалось за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено зі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцями майна [PERSON] є його син [PERSON] та дружина [PERSON]. 21 серпня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 118024. Частиною 1 ст.1276 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно заповіту складеного 29.11.2001 року та посвідченого секретарем Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON]. Положеннями ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі вбачається, що 15.12.2010 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], внаслідок чого було заведено спадкову № 50477348. Листом завідуючого Голопристанської ДНК від 03.11.2015 р. [PERSON] було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Виходячи з вищевикладених обставин справи та враховуючи пояснення представника третьої особи, встановлено, що [PERSON] має право на спадкування 1/2 частини земельної ділянки, розміром 7,5861 га, яка розташована та території Долматівської сільської ради в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] та в нотаріальній конторі відсутні перешкоди для оформлення нею спадкових прав на зазначену частину нерухомого майна. Що стосується іншого майна, на яке [PERSON] просить визнати за нею право власності, то в цій частині суд виходить із наступного. Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,78 га. та житловий будинок, які належали [PERSON] та після його смерті успадковувалися [PERSON], яка в свою чергу заповідала все своє майно позивачці. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, необхідною умовою для спадкування є визначення складу спадкового майна. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В порушення вказаних норм, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що майно на яке позивач просить визнати за нею право власності дійсно належало б дружині [PERSON] в повному обсязі. До цього висновку суд зокрема прийшов виходячи з того, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] окрім його дружини є також син [PERSON] Проте, позов до вказаної особи не предявлявся та в ході розгляду справи позивач не заявляв клопотання про залучення останнього в якості співвідповідача, а суд позбавлений процесуальної можливості вирішення цього питання за власною ініціативою. Також слід зазначити, що в матеріалах відсутні відповідні докази на підтвердження належності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, площею 0,78 га, [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed