Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд визнати за нею право власності на обєкт громадського харчування обєкт незавершеного будівництва (фундамент 7% від загального будівництва), що знаходиться в м.Дніпро, в районі будинку 120 по проспекту Гагаріна, загальною площею 450 кв.м. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що у 2011 році вона виступила замовником будівництва обєкту торгівлі та громадського харчування, за адресою: м.Дніпро, район будинку 120 по проспекту Гагаріна, площею 450 кв.м. Підрядником вказаного замовлення виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРГКРОВЛЯ» згідно договору на капітальне будівництво №11568 від 03 травня 2011 року. Було розроблено календарний план, згідно якого закінчення робіт планувалось у грудні 2011 року. ТОВ «ОРГКРОВЛЯ» діяло на підставі ліцензії виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією серії АВ №557774, та дозволу на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки№637.08.12-45.25.1. До договору також було складено обєктний кошторис №2-1 на поточних цінах станом на 21 квітня 2011 року. Крім того було складено локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-2 на поточних цінах станом на 21 квітня 2011 року, та було складено локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на фундамент, підсумкова відомість ресурсів, відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-2 на архітектурно-будівельні рішення, відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-1 на фундамент, зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва. Проте роботи були призупинені через кризові явища, що почались в економіці країни та вплинули на її фінансове становище. Станом на день подання позову до суду готовність незавершеного будівництва становить 7%, що підтверджується технічним висновком ТОВ «[PERSON] проектно-конструкторський технологічний інститут», ліцензія АВ №558538 від 22 вересня 2010 року, технічним паспортом виконаним ТОВ «[PERSON] проектно-конструкторський технологічний інститут». З причин того, що у позивача належним чином не було оформлено право користування земельною ділянкою, даний обєкт вважається самочинним будівництвом, а тому право власності на нього за позивачем має бути визнано в судовому порядку. 08 травня 2018 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. 18.05.2018 року сторони отримали ухвалу про відкриття спрощеного провадження, відповідач отримав ухвалу про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та всіх додатків, жодних клопотань до суду не надали, відповідач не скористався правом надання відзиву на позов. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до технічного паспорту на обєкт громадського харчування незавершене будівництво /фундамент/ біля будинку 120 по пр..Гагаріна в м.Дніпро, виготовлений ТОВ «[PERSON] проектно-конструкторський технологічний інститут» (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №419095), ліцензія АВ №558538 від 22 вересня 2010 року станом на 16.04.2018 року, складає 7% від загального будівництва. Відповідно до технічного висновку /обстеження проводилось 25.05.2011 року/, було обстежено незавершене будівництво /фундаментів/ під обєкт громадського харчування, яке розташоване в районі будинку 120 по пр.Гагаріна в м.Дніпропетровську та встановлено, що згідно будівельного районування на підставі природно-географічних та інженерно-будівельних вимог територія розташування обстежуваного обєкту відноситься до нормальної сезонної аерації, в селітебній зоні м.Дніпропетровська у кліматичному районі ІІІ В. Згідно з Договором №11568 від 03 травня 2011 року замовником будівництва обєкту торгівлі та громадського харчування, за адресою: м.Дніпро, район будинку 120 по проспекту Гагаріна, площею 450 кв.м. є [PERSON], Підрядником вказаного замовлення виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРГКРОВЛЯ». До договору також було складено обєктний кошторис №2-1 на поточних цінах станом на 21 квітня 2011 року, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-2 на поточних цінах станом на 21 квітня 2011 року, та було складено локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на фундамент, підсумкова відомість ресурсів, відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-2 на архітектурно-будівельні рішення, відомість ресурсів до локального кошторису №2-1-1 на фундамент, зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва. Сторонами договору було розроблено календарний план, згідно якого закінчення робіт планувалось у грудні 2011 року. Завершити будівництво у 2011 році не вдалось, оскільки настала криза в економіці країни, що вплинули на фінансовий стан позивача. 18.04.2018 року [PERSON] звернулась до Держгеокадастру у м.Дніпро із запитом про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці у м.Дніпро, поблизу багатоквартирного житлового будинку №120 по пр.Гагаріна. 26.04.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у м.Дніпро повідомило [PERSON] що відомості про запитувану земельну ділянку в земельному кадастрі відсутні. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392\~ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до ст.328\~ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст.392 ЦК України. Закон України „Про основи містобудування статтею 3 відносить будинки і споруди до обєктів містобудування, а стаття 5 цього Закону зобовязує суб'єктів містобудування при здійсненні містобудівної діяльності забезпечувати розміщення і будівництво цих обєктів відповідно до затверджених у встановленому порядку проектів. Здійснивши самочинне будівництво [PERSON] ніяким чином не порушила права інших осіб. При таких обставинах, а також зважаючи на те, що будівництво не порушує права інших осіб, будівельні норми відповідно технічного висновку дотримані, позивачем доведено будівництво за власний кошт, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Статтею 182\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127, рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved