Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про звернення стягнення на автомобіль відповідача марки «Hyunday», модель «Tucson», 2008 року випуску, державний № [NUMBER], в рахунок погашення його заборгованості перед товариством в сумі 258054,51 грн., шляхом укладення ТОВ «Довіра та Гарантія», від імені [PERSON], договору купівлі-продажу з іншою особою та зі зняттям транспортного засобу з обліку, а також про скасування обтяження № 7714574 від 8 серпня 2008 року Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України на вищезазначений автомобіль, та про стягнення з відповідача на його судового збору в сумі 2756 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, а відповідач їх визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з положень ст.ст. 526 і 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування шкоди. Згідно до вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки Як вбачається з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Поняття застави та порядок звернення стягнення на предмет застави визначається положеннями Параграфу 6 Глави 49 Книги Пятої ЦК України. Як вбачається з положень ст.ст. 589 і 590 ЦК України, в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави, яке здійснюється за рішенням суду. Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що 4 серпня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 11380136000, в забезпечення виконання умов якого, був заставлений автомобіль марки «Hyunday», модель «Tucson», 2008 року випуску, державний № [NUMBER], та через не виконання відповідачем умов правочину виникла заборгованість в сумі 258054,51 грн., яка, з урахуванням обставин справи та діючого цивільного законодавства, підлягає погашенню через звернення стягнення на транспортний засіб відповідача з наданням позивачеві права від імені останнього укласти договір купівлі-продажу з іншою особою та зі зняттям транспортного засобу, та із скасуванням відповідного обтяження № 7714574 від 8 серпня 2008 року Київської обласної філії державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України. На підставі та

Outcome: approved