Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить скасувати внесену до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зареєстровану Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2006 року за реєстраційним номером обтяження: 3724862 заборону (архівний запис) архівний номер: 3745CHERNIGOV1, архівна дата: 02.06.1998, дата виникнення: 02.04.1986, № реєстра: 30-1, внутр. № 6901062327FFA317437 на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] частки якого належить на праві власності [PERSON] , померлого [INFO] , згідно договору купівлі-продажу будинку, від 31.10.1988 № 1-3403. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивачки по справі - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05 грудня 2016 року. За свого життя померлий [PERSON] склав заповіт, за яким єдиним спадкоємцем всього майна призначена позивач по справі - [PERSON] , що підтверджується Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Петрушиною Л.М. від 06 червня 2016 року. Факт перебування позивача у шлюбі з померлим спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про одруження. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло, зокрема, право власності на 3/5 частин будинку, яке належало останньому на підставі договору купівлі-продажу будинку від 31.10.1988 № 1-3403. Інша частина будинку належить на праві власності [PERSON] , згідно довідки ЧМБТІ від 10.04.2017 року № 1158. 28.03.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Крайчинської Т. В. з метою оформлення своїх спадкових прав, того ж дня на підставі її заяви було заведено спадкову справу 13/2017, що підтверджується довідкою від 28.03.2017 року . Проте отримати свідоцтво про право на спадщину позивач позбавлена можливості, у зв`язку з тим що за даними реєстру Речових прав на нерухоме майно наявна заборона на будинок за адресою [ADDRESS] , накладена Другою Чернігівською нотаріальною конторою 02.04.1986 року № 30-1 за колишнім власником будинку - [PERSON] . У відповідності до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії Першої чернігівської державної нотаріальної контори №1053/02-31 від 11.07.2019 року нотаріусом було зроблено запит до Державного нотаріального архіву Чернігівської області про надання інформації та надання копій документів щодо накладення зазначеного вище арешту. З архіву надійшла відповідь про неможливість надати документи на підставі яких було накладено арешт на майно, оскільки документи в справі за 1986 рік відсутні. На даний час наявність заборони від 02.04.1986 року № 30-1 на ім`я колишнього власника будинку порушує права позивача на спадкування, внаслідок чого вона не може оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування, у зв`язку із чим змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Статтями 316-320,321,328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. У відповідності до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Приписами ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. зареєстрованого в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відомості про обтяження об`єкта нерухомого майна вказаної вище квартири були внесені нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, як арешт, а отже його зняття повинно відбуватись за правилами, встановленими п.п.2.1.1 п.2.1 Положення. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене вище, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved