Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що 24.01.2009 року вона вступила у шлюб з відповідачем [PERSON] 05.04.2009 року позивач вирішила видати довіреність на ім`я чоловіка [PERSON] з метою укладення від її імені договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] за її особисті кошти, що отримані того ж дня 05.04.2009 року, від продажу її частки майна (квартира [ADDRESS]), що належало їй та її бувшому чоловіку за попереднім шлюбом. Посилаючись на те, що лише після розірвання шлюбу, в 2010 році, їй стало відомо про те, що вона, перебуваючи в пологовому будинку, не розуміючи суті документа підписала не довіреність на ім`я чоловіка, а заяву, якою вона надала згоду на придбання вищевказаного будинку, просила суд визнати недійсним в частині покупця договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON] за реєстровим № 449, визнати її покупцем у вказаному договорі купівлі-продажу та визнати за нею право особистою приватної власності на даний житловий будинок. При цьому враховуючи час, коли вона дізналася про порушене право та її повторне звернення до суду з даним позовом, просила суд визнати поважними причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні: Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач заперечували проти задоволення позову, вказуючи, що майно придбавалося за спільні кошти подружжя. Крім того просили суд застосувати до позову позовну давність. Третя особа - приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON], вказав суду, що під час посвідчення ним договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] відповідач, як покупець пред`явив нотаріально посвідчену заяву від дружини (позивача) про дозвіл придбати майно, в якій вказувалося, що гроші, які витрачаються на придбання даного майна є спільною сумісною власністю. Придбане майно також буде об`єктом права спільної сумісної власності, що набувається ними за час шлюбу. Третя особа - приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області [PERSON] вказав, що заява позивачки про надання згоди на купівлю вказаного будинку була дійсно посвідчена ним в пологовому будинку за викликом, про що є позначка і в самій заяві і у відповідному журналі. Дієздатність позивачки під час підписання заяви ним перевірялася шляхом бесіди з лікарем, що завірив нотаріуса у дієздатності особи, і не викликала сумнівів. Зміст заяви повністю відповідав волевиявленню позивачки, оскільки спершу його було обговорено, виготовлено проект, що був прочитаний та прийнятий позивачкою, і тільки потім було виготовлено, підписано та посвідчено його оригінал. Судом встановлені факти та відповідні ним правовідносини: Зважаючи на вказане в позовній заяві суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, тому, згідно ст. 267 ч. 5 ЦК України, ст. 72 ч. 2 СК України, порушене право підлягає захисту. Згідно свідоцтва про шлюб від 24.01.2009 року, рішення Білозерського районного суду від 26.08.2010 року про розірвання шлюбу, договору купівлі - продажу житлового будинку від 06.04.2009 року, житловий будинок [ADDRESS] було придбано [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 06.04.2009 року вона надала згоду своєму чоловікові [PERSON] на купівлю житлового будинку [ADDRESS]. Цією заявою вона підтверджує, що гроші, які витрачаються на придбання даного майна є спільною сумісною власністю. Придбане майно також буде об`єктом права спільної сумісної власності, що набувається ними за час шлюбу. При цьому вона стверджує, що договір купівлі-продажу її чоловіком в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили та вважають вигідними для них, і укладання цього договору відповідає їх спільному волевиявленню. У зв`язку з її вагітністю та перебуванням на стаціонарному лікуванні заява підписується в пологовому відділенні. Відповідно до ст. ст. 60 ч. 1, 69 ч. 1, 70 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про те, що суду не надано належних доказів того, що при підписанні заяви 06.04.2009 року позивач не розуміла зміст документу, що підписує, та не надано належних доказів того, що її волевиявлення не відповідало змісту заяви. Натомість вивчивши та оцінивши всі докази в сукупності суд дійшов висновку про те, що договір купівлі продажу майна відповідає вимогам Закону і не може бути визнаний недійсним ні в цілому ні в частині. Спірне майно, що придбане за вказаним договором ( будинок [ADDRESS]) є спільним майном подружжя, на що вказують всі докази у справі, а тому позивач і відповідач мають право на рівні частки у даному майні. Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial