Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON], ТОВ «Мале підприємство «Кадастр», треті особи Київська обласна філія ДП «Центр ДЗК», [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати недійсною технічну документацію Малого підприємства «Кадастр» на земельну ділянку за кадастровим номером 3223189301:01:021:0009, визнати недійсним та скасувати рішення №5 [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області 18 сесії 4 скликання від 20.07.2005 року «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у власність» в частині передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON], що зазначено в п.3 додатку №1 «Список громадян, яким передаються земельні ділянки у приватну власність» до рішення [PERSON] сільської ради №5 від 20.07.2005 р., визнати недійсним державний акт на земельну ділянку за кадастровим номером 3223189301:01:021:0009 та скасувати його державну реєстрацію, зобовязати [PERSON] демонтувати всі її споруди, що знаходяться на земельній ділянці позивача за адресою: вул. Корольова, 19, с. Щербанівка, Обухівський район, Київська область. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що ТОВ «НВП «Горизонт» виготовило їй технічну документацію, яка 18.06.2009 року була затверджена рішенням [PERSON] сільської ради. 28.08.2014 року [PERSON], яка є сусіднім землекористувачем [PERSON], звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, під час розгляду якої встановлено, що межі земельних ділянок по публічній кадастровій карті не накладаються на земельні ділянки суміжніх зелекористувачів, а по схемі розташування земельних ділянок, виготовленої на замовлення [PERSON] Київською обласною філією «Центр ДЗК» накладаються, а тому рішення сесії сільради про затвердження техдокументації із землеустрою ТОВ «НВП «Горизонт» та державні акти на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] визнані незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Тому, позивач вважає, що технічні документації із землеустрою, які виготовлені на земельні ділянки [PERSON], [PERSON] та інших суміжних землекористувачів по вулиці Корольова с. Щербанівка Обухівського району автоматично мають бути визнані недійсними, так як по схемі КОФ «Центр ДЗК» межі земельних ділянок фактично накладаються на земельні ділянки сусідніх власників та зокрема на земельну ділянку позивача. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та ТОВ «Мале підприємство «Кадастр» в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, письмових заперечень та клопотань про відкладення до суду не направили. Представник третьої особи Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 14.05.1998 року [PERSON] отримав державний акт на земельну ділянку площею 0,168 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для обслуговування будинку і господарських споруд. В 2006 році МП «Кадастр» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян с. Щербанівка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.04.2007 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок загальною площею 45,6 кв.м. за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Щербанівка, вул. Корольова, буд. 19. 07.04.2010 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 036776, на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована в с. Щербанівка, вул. Корольова, 20, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3223189301:01:021:0009. 09.12.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення [PERSON] сільської ради 22 сесії 5 скликання від 18 червня 2009 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у приватну власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0,48 га. Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, площею 0,23 га. з кадастровим номер 3223189301:01:021:0022 та \~площею 0,25 га з кадастровим номером 3223189301:01:021:0021, які розташовані по вул. Корольова, 19 с. Щербанівка Обухівського району Київської області, виданні на ім'я [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 05.02.2015 року, апеляційну скаргу [PERSON], відхилено, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 09.12.2014 року, залишено без змін. Даним рішенням встановлено, що при виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON], до меж її земельних ділянок увійшли частини споруд, які розташовані на території садиби [PERSON], а саме: частина житлового будинку та гаражу. Житловий будинок та гараж внесені технічного паспорту на садибний житловий будинок та зображені на схемі, дані споруди побудовані ще в 1987 році, згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок. \~ Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 15.06.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позов [PERSON], [PERSON] задоволено. Зобовязано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном [PERSON] та [PERSON], а саме житловим будинком з надвірними спорудами і земельними ділянками площею 0,1143 та 0,0534 га за адресою : Київська обл., Обухівський район, с. Щербанівка, вул. Корольова, 18 (колишня вулиця Корольова, 21), які належать [PERSON] і [PERSON] на праві власності, шляхом демонтажу за власний рахунок [PERSON] металевих стовпчиків у кількості 67 одиниць та натягнутого між ними металевого шнуру, загальна довжина якого становить 67 метрів 40 сантиметрів, які встановлені вздовж земель загального користування по вул. Корольова, 19 до будинку по вул. Корольова, 18 (колишня вулиця Корольова, 21).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ч.2\~ст. 373 ЦК України\~право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону, а згідно ч.2\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року № 6-33 цс 13 сформульована правова позиція про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно з ч.2\~ст. 158 Земельного Кодексу України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Статтею 16 ЦК України\~зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ч.1,2 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України. Оскільки позивач на час звернення до суду вже не є власником земельних ділянок площею 0,23 га. з кадастровим номер 3223189301:01:021:0022 та \~площею 0,25 га з кадастровим номером 3223189301:01:021:0021, які розташовані по вул. Корольова, 19 с. Щербанівка Обухівського району Київської області, так як рішенням Обухівського районного суду Київської області скасовано державні акти на право власності на дані земельні ділянки, видані на ім'я [PERSON], яке набрало законної сили, та з врахуванням того що позивачем на підтвердження права власності або користування на спірну земельну ділянку не надано документів, які відповідно до вимог закону можуть підтверджувати таке право, а до одержання таких документів особи щодо усунення перешкод в користуванні землею, зокрема визнання недійсною технічну документацію, визнання недійсним та скасування рішення «Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у власність» в частині передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON], визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, зобовязання відповідача демонтувати всі її споруди, що знаходяться на земельній ділянці позивача за адресою: вул. Корольова, 19, с. Щербанівка, Обухівський район, Київська область, захисту не підлягає, з огляду на вказане, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed