Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог за позовом позивач зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03 вересня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів та розпаду шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В добровільному порядку відповідач розірвати шлюб відмовляється, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 01 березня 2017 року, з того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Від шлюбу сторони дітей не мають. Після розірвання шлюбу просила поновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». [PERSON], який неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 вересня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 вересня 2015 року). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що з 01 березня 2017 року сторони шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, майновий спір відсутній. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу або відновити дошлюбне. За письмовою заявою позивача вона просить відновити їй прізвище «[PERSON]». Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved