Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS], як такого, що не проживає в ній без поважних причин понад шість місяців посилаючись на те, що відповідач виїхав проживати в інше місце і не проживає за вказаною адресою без поважних причин понад 6 місяців. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі доказів, які маються в справі заочно у відповідності до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечує позивач. Представник третьої особи: Житлово-експлуатаційної контори № 7 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в суді встановлено, що з відповідачем по справі [PERSON] позивач [PERSON] зареєструвала шлюб 16 серпня 2005р. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. На підставі ордеру-направлення № 132 від 23.07.2009 року для поселення в гуртожиток ВАТ «Білоцерківський завод ГТВ» сім'ї позивачки у складі трьох осіб - позивач, відповідач та їхній син, було надано право на постійне проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], де вони були зареєстровані ще з 12 липня 2007р., оскільки ще з 2001року позивач проживала в цьому гуртожитку по найму. На початку липня місяця 2012 року відповідач [PERSON] залишив сім'ю, оскільки став підтримувати стосунки з іншою жінкою, забрав всі свої речі і переїхав проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. З того часу в спірній кімнаті відповідач не з'являвся, жодних претензій на вселення не пред'являв, будь-якої участі в утриманні житла не приймав. В грудні 2009 року до відповідача було пред'явлено позов про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку та виселення з жилого приміщення. Весь борг по рушенню суду в сумі 3494,42 грн. змушена була заплатити позивачка, оскільки відповідач в користуванні гуртожитком зацікавлений не був і платити ні за що не збирався Даний гуртожиток № 7, в якому позивачка проживає разом з дитиною, з балансу ВАТ «Білоцерківський завод гумових технічних виробів» було передано у комунальну власність міста Біла Церка. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 22 березня 2013р. шлюб між сторонами у справі було розірвано, оскільки позивач втратила всі надії на збереження сім'ї. Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на користування кім. [ADDRESS], оскільки не проживає в ній без поважних причин понад шість місяців та не приймає участь в її утриманні. Відповідач в добровільному порядку залишив житлове приміщення і переїхав постійно проживати в інше місце. Відповідно до ст.107 ЖК України, член сім'ї наймача жилого приміщення втрачає право на користування жилим приміщення в разі вибуття його на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення в даному населеному пункті або до іншого населеного пункту. У відповідності до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо ж наймач або члени його сім'ї без поважної причини понад шість місяців відсутні у житловому приміщенні, то відповідно до ст. 72 ЖК України, відсутній визнається, в судовому порядку, такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням. Визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідач вибув на постійне місце проживання до іншого жилого приміщення більше року, у зв'язку з чим втратив право користуватись спірним житловим приміщенням, позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved