Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від фактичних шлюбних відносин має з відповідачем спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2007 року, справа № 2-1825/02 з відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 300,00 грн. в місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року, справа №640/12387/16-ц, з відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 900,00 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для матеріального утримання дитини віком 15 років. Відповідач добровільної матеріальної допомоги не надає, участі у додаткових витратах на дитину не приймає, аліменти сплачує нерегулярно. На сьогоднішній день ціни на харчові продукти, одяг, ліки, комунальні послуги та інші речі, які необхідні для утримання дитини, порівняно з часом винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів, значно виросли. Дитина відвідує спортивну секцію, додатково займається іноземною мовою на що необхідні додаткові витрати. Суми, що була визначена судовим рішенням, недостатньо для належного та необхідного утримання дитини. Крім того, в обґрунтування підстав зміни розміру аліментів посилається також на те, що вона матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою та мешкає разом з нею. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої до суду заяви уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в збільшеному розмірі в сумі 1500 грн. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої до суду заяви позовні вимоги визнав в сумі 1500 грн., розгляд справи просив провести за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11 червня 2002 року). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2007 року, справа № 2-1825/02 з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року, справа № 640/12387/16-ц, збільшено розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2007 року, справа № 2-1825/02, та присуджено стягувати аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відомості щодо наявності заборгованості по аліментам на утримання [PERSON], [INFO], в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З посилань позивача в позовній заяві вбачається, що на сьогоднішній день ціни на харчові продукти, одяг, ліки, комунальні послуги та інші речі, які необхідні для утримання дитини, порівняно з часом винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів, значно виросли. Дитина відвідує спортивну секцію, додатково займається іноземною мовою на що необхідні додаткові витрати. Суми, що була визначена судовим рішенням недостатньо для належного та необхідного утримання дитини. Зміна матеріального стану позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач визнав позов в розмірі уточнених вимог, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів до 1500 гривень щомісячно з зазначенням гарантії, передбаченої ч. 2 ст. 182 СК України, а саме з приводу того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved