Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № [ADDRESS], мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є власником вказаної квартири, в якій зареєстровані позивач та відповідач, яка є її рідною сестрою. Відповідач з 2006 року добровільно залишила вказану квартиру та з цього часу там не проживає, виїхавши на проживання до США, кошти на сплату комунальних послуг не передає, її майна та речей в квартирі немає. Позивач стверджує, що її сестра добровільно не може знятися з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, оскільки за словами відповідача в місті, де проживає остання, не має консульства України. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням як такий, що не користується ним більш 1 року без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що вона зареєструвала сестру в вересні 2006 р. на прохання останньої саме для оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання. З часу реєстрація відповідач жодного дня не мешкала у вказаній квартирі. Точно місця проживання сестри в США вона не знає, вони іноді спілкуються по телефону. Зі слів відповідача їй відомо, що остання згодна з її випискою зх. квартири, але виразити свою згоду в консульській установі України в США не має можливі соті, оскільки за місцем її проживання поблизу такої установи не має, а їхати до посольства в столицю США відповідач не може в зв'язку з великої віддаленістю розташування, а через похилий вік (70 років), стан здоров'я, незнання мови та відсутність зайвих коштів вона не зможе доїхати до посольства. Додала, що в зв'язку з реєстрацію в квартирі відповідача, позивач позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, своє право на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог закону. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з цим, суд на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, встановивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] за реєстром № 2044 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстром № 2253 від 19.12.2003 р. , позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що у Подільському районі м.Києва, Як вбачається з наданих документів, відповідач у справі [PERSON] була зареєстрована у вищевказаній квартирі як сестра позивача з 21.09.2006р. З довідки форми № 3, виданої Центом комунального сервісу № 31 Комунального концерну м.Києва від 20.07.2016 р. за вих..№ 2508, вбачається, що на час розгляду справи в спірному житловому приміщенні зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], як власник, - з 05.02.2004 р., відповідач [PERSON], [INFO], як сестра власника, - з 21.09.2006 р. За змістом ст.156 ч.1 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до вимог ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє права членів сім'ї власника права користування займаним приміщенням. Згідно з актом, складеними житловим органом (КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва) 20.07.2016 р. та підписаним сусідами позивача - [PERSON], [PERSON] [PERSON], відповідач [PERSON] фактично не проживає за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS]. Як вбачається з акту житлового органу від 21.09.2016р., судову повістку на ім'я [PERSON] вручити неможливо, оскільки за словами сусідів, остання за адресою реєстрації не проживає в зв'язку довготривалим часом проживання за кордоном - в США . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є подругою позивача, підтвердила суду той факт, що відповідач не мешкає в квартирі з вересня 2006 р., там остання взагалі не проживала, перешкод в користуванні відповідачу житлом позивач не чинила, речі і майно відповідача в квартирі відсутні. У суду не має підстав стави під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мала об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим те, що з вересня 2006 року відповідач не користується вищевказаним житлом без поважних причин, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу, як власнику, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи її законні права та інтереси, які необхідно поновити. На спростування доводів позивача відповідач всупереч вимогам ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів, котрі б підтверджували факт його проживання у спірній квартирі або поважність причин не проживання у цій квартирі. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад рік, тому згідно ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач [PERSON], не мешкаючи в спірній квартирі з вересня 2006 р. без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст.ст.64, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved