Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог від 23.11.2020 просить скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» №295-к від 09.09.2020 «Про поновлення на роботі [PERSON] »; скасувати наказ заступника головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Новопсковське територіальне медичне об`єднання» І. Соловйова № 364-к від 09.11.2020 «Про зміну наказу». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 14.08.1975 вона прийнята на роботу до Новопсковської центральної районної лікарні, яка в подальшому була перейменована в КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради», на посаду лікаря стоматолога-протезиста. Наказом Новопсковського РТМО № 128 від 01.03.2016 її переведено на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-ортопеда спецфонду та на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта поліклінічного відділення. Позивач вказує, що 28.01.2020 її було попереджено про звільнення у зв`язку зі скороченням штату. При цьому одночасно з попередженням про звільнення їй не були запропоновані наявні вакантні посади, які б вона могла обіймати відповідно до своєї кваліфікації. В подальшому наказом № 92-к від 31.03.2020 її було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач 21.04.2020 подала до Новопсковського районного суду Луганської області позов про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Під час розгляду справи в суді, а саме 09.09.2020 в.о. головного лікаря КНП «Новопсковське ТМО» видав наказ № 295-к про поновлення її на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згодом 09.11.2020 відповідач видав новий наказ № 364-к, яким вніс зміни до наказу № 295-к від 09.09.2020 щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач посилається на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття зазначених наказів, відповідач перевищив свої повноваження, оскільки трудовий спір між нею та роботодавцем розглядається судом і тільки суд має право прийняти рішення про поновлення її на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а відповідач зобов`язаний виконати таке рішення суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 26.11.2020. 23.11.2020 позивач подала заяву про доповнення позовних вимог в порядку ст. 49 ЦПК України. 26.11.2020 судове засідання відкладено до 17.12.2020 у зв`язку з тим, що не сплив час для надання відзиву. 17.12.2020 представником відповідача подано відзив на заяву про доповнення позовних вимог. 17.12.2020 судове засідання відкладено до 14.01.2021 у зв`язку з витребуванням доказів. 14.01.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі. Судове засідання призначено на 04.02.2021. 04.02.2021 судове засідання за клопотанням представника відповідача відкладено до 24.02.2021. 24.02.2021 замінено відповідача КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» на його правонаступника - КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської селищної ради». Судове засідання відкладено до 05.03.2021. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання представником відповідача позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~трудової книжки,\~позивач [PERSON] \~14.08.1975\~прийнята на\~роботу до\~Новопсковської центральної\~районної лікарні,\~яка в\~подальшому була\~ перейменована\~в КНП\~«Новопсковське територіальне\~медичне об`єднання\~Новопсковської районної\~ради», на посаду лікаря стоматолога-протезиста. 01.03.2016 позивача було переведено на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-ортопеда спецфонду та на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта поліклінічного відділення. Суд встановив, що наказом № 92-к від 31.03.2020 у зв`язку зі скороченням штату працівників позивача було звільнено з посади лікаря стоматолога терапевта поліклінічного відділення та лікаря-стоматолога спецфонду з 31.03.2020. Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач в квітні 2020 року звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Суд встановив, що наказом в.о. головного лікаря КНП «Новопсковське ТМО» від 09.09.2020 № 295-к «Про поновлення на роботі [PERSON] » скасовано наказ № 92-к від 31.03.2020 в частині звільнення з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] ; поновлено [PERSON] на посаді лікаря-стоматолога-терапевта поліклінічного відділення з 01.04.2020; наказано головному бухгалтеру виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу при наявності грошових коштів на рахунку підприємства. Наказом заступника головного лікаря з медичної частини КНП «Новопсковське ТМО» від 09.11.2020 № 364-к «Про зміну до наказу» внесено зміни до наказу № 295-к від 09.09.2020 в частині п.5, а саме: наказано головному бухгалтеру виплатити [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по 25.09.2020 в сумі 27011,37 грн з розрахунку 5588,56 грн в місяць. Згідно зі ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору. У відповідності до ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Суд встановив, що в даному випадку трудовий спір про поновлення позивача на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу розглядається судом (справа ЄУ №942/454/20). Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. З огляду на викладене, враховуючи, що роботодавець не є тим органом, який розглядає трудовий спір, в даному випадку трудовий спір розглядається судом, то і рішення про поновлення позивача на займаній посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу може бути прийнято виключно судом. За таких\~підстав,\~ враховуючи\~вказані норми\~матеріального права,\~оцінивши докази,\~встановивши фактичні\~обставини справи,\~які мають\~суттєве значення\~для її\~вирішення,\~ \~суд приходить\~до висновку\~про порушення\~трудових прав\~ [PERSON] ,\~оскільки \~поновлення на\~роботі та\~вирішення питання\~про виплату\~середнього заробітку\~за час\~вимушеного прогулу\~відбулось не тим органом, який розглядає трудовий спір, що є підставою для відновлення порушених прав позивача шляхом скасування наказу в.о. головного лікаря КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» № 295-к від 09.09.2020 «Про поновлення на роботі [PERSON] » та наказу заступника головного лікаря з медичної частини КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради» №364-к від 09.11.2020 «Про зміну до наказу». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений нею при зверненні до суду у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved