Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що 13.10.2007 вона з відповідачем уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після народження дитини сторони майже разом не проживали та фактично спільне проживання припинили в кінці 2009 року. Життям та здоров'ям сина відповідач не цікавиться. Вихованням дитини займається позивач, дитина знаходиться на повному її утриманні. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини, однак він добровільно надавати кошти відмовлявся. 13.07.2010 року Обухівським районним судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів, які відповідач в період з 2010 року по жовтень 2013 року сплачував нерегулярно, а з листопада 2013 року взагалі припинив виплати. Після розірвання шлюбу відповідач з дитиною бачився лише одного разу, коли надавав згоду на виїзд дитини за межі України. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я, фізичний і духовний розвиток дитини. Крім того, у липні 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за незаконне зберігання для власного вжитку без мети збуту наркотичних засобів у невеликих розмірах. У подальшому, 20.01.2017 Деснянським районним судом м. Чернігів винесено вирок, яким відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, і призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Позивач у лютому 2017 року звернулася до третьої особи з заявою про надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, яке було розглянуте 24.02.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних в позовній заяві, та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову до суду не направив. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог, та повідомила, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що є хрещеною матір'ю дитини. Позивача свідок знає з 1998 року. Батько дитини, відповідач по справі, участі у вихованні дитини не приймав та не забезпечував. Сім'ю утримувала дружина, позивач по справі. Відомо, що відповідач вживав наркотичні засоби, за що згодом був засуджений. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав суду, що є хрещеним батьком дитини. Сторін знає з 2006 року. Свідку відомо, що відповідач вживав наркотичні засоби, сім'ю не забезпечував, вихованням дитини не займався. Позивач жодним чином не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00017394702. [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 20. [PERSON] з 25.08.2010 року по 19.12.2010 року проходив реабілітацію від наркозалежності в центрі реабілітації «Любов», що підтверджується копією довідки № 71 від 01.06.2011 року. 04.10.2010 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення Обухівського районного суду Київської області. 06.07.2015 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., що підтверджується копією постанови. Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 460 від 01.02.2017 року, малолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.02.2017 року складеного депутатом Обухівської міської ради в присутності громадян, є всі необхідні матеріально-побутові умови для проживання малолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] станом на 01.02.2017 року має заборгованість в розмірі 68200 грн. по виконавчому листу № 2-1522/10 від 13.07.2010 року Обухівського районного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки-розрахунку від 13.02.2017 року. 06.03.2017 року Виконавчим комітетом Обухівської міської ради Київської області, як органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на час розгляду справи перебуває у Чернігівському СІЗО. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO], не приймає участі у вихованні дитини, та не спілкується з нею, матеріально не забезпечує, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved