Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те, 15 березня 1987 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті вона своєчасно не звернулася із заявою про прийнятті спадщини, оскільки хворіла різними захворюваннями, перенесла важку операцію та у звязку із потребою у догляді після лікування тривалий час проживала у сина у Російській Федерації. Маючи намір прийняти спадщину, вона 25.12.2015 року звернулася у нотаріальну контору, однак їй було відмовлено у звязку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважними просить визначити їй додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просить продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 15 березня 1987 року. Позов просить задовольнити. Представник Червоноградської міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позову поклався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON], помер 15.03.1987 року. Водночас із копії свідоцтва про народження встановлено, що покійний [PERSON] є батьком позивача позивача [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Як вбачається із копії договору купівлі- прожажу від 25.01.1977 року, за життя, [PERSON] був придбаний житловий будинок по вул.Ватутіна, 42 в м.Червонограді Львівської області. Міжміським бюро технічної інвентаризації, 16.05.1977 року йому видано реєстраціїне посвідчення на право приватної власності на зазначене домоволодіння. Як установлено судом, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 16 березня 1987 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року і не була прийнята спадкоємцем [PERSON] також до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийняття ніким зі спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Відповідно до зазначених перехідних положень слід розуміти, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Тому при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. \~Таким чином до правовідносин, що виникли, підлягають застосуванню норми законодавства діючого на час відкриття спадщини. Як регламентовано ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємець повинен прийняти спадщину протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~ В силу приписів ст.550 ЦК Української РСР 1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. У відповідності до роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини\~\~може\~\~бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Причини, на які позивач посилається в обгрунтування поважності пропуску строку на прийняття спадщини, а саме перебування її на тривалому лікуванні у звязку із різними захворюваннями, що підтверджується даними копій медичних документів, суд визнає поважними, тому строк для прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті [PERSON] підлягає продовженню. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved