Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 28 вересня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Салиській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, є зовсім різними людьми, а тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, а тому їхній шлюб носить формальний характер, вони стали чужими людьми, їх нічого не звязує і тому зберігати сімю не має сенсу. На примирення вона не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, оскільки сімя фактично розпалась, хоча вони і продовжують проживати в одному будинку, проте ними не ведеться спільне господарство та відсутній спільний сімейний бюджет. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Нестеренко». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, а також зазначив в ній, що сімя фактично розпалась, хоча вони і продовжують проживати в одному будинку, проте ними не ведеться спільне господарство та відсутній спільний сімейний бюджет. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 вересня 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Салиській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, є зовсім різними людьми, а тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, а тому їхній шлюб носить формальний характер, оскільки сімя фактично розпалась, хоча вони і продовжують проживати в одному будинку, проте ними не ведеться спільне господарство та відсутній спільний сімейний бюджет. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки вона про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved