Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS], загальною площею 83,8 кв. м. від 01 червня 2016 року який був укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,8 кв.м., в порядку придбання за договором купівлі-продажу житлової квартири укладеного 01.06.2016 року між [PERSON] покупцем та продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позов обґрунтовує наступним. 01 червня 2016 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було укладено договір купівлі продажу житлової квартири [ADDRESS], загальною площею 83,8 кв. м., яка належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1995 року. Ціна даного договору була визначена відповідно до висновку із звіту про вартість майна (світлокопія якого нижче додається) і склала 50000 грн. Продавці даної житлової квартири отримали від позивача як покупця грошові кошти в повному обсязі та видали їй письмову розписку від 01.06.2016 року. Між ними також було підписано акт прийому передачі даної житлової квартири № 4 від 01.06.2016 року, який свідчить про те, що вона прийняла дану житлову квартиру, а продавці (відповідачі по справі) - передали позивачу дану житлову квартиру, ключі від неї, свідоцтво про право власності на житло від 10.02.1995 року, технічний паспорт та приватизаційні платіжні доручення у кількості п'яти штук. Разом із цим, відповідачі, зобов'язались в семи денний термін з дня укладення цього договору купівлі-продажу житлової квартири від 01.06.2016 року посвідчити його нотаріально. Але не прибули до нотаріальної контори у вказаний термін. Опісля цього вона повторно потребувала у продавців письмове зобов'язання про те, що вони зобов'язуються вчинити всі необхідній дії, що до нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу 14.06.2016 року, але нажаль і у встановлений термін в зобов'язанні вони знову не прибули до нотаріальної контори, на телефонні дзвінки вони не відповідають, а договір купівлі-продажу житлової квартири залишається укладеним лише в простій письмовій формі, що позбавляє їй можливості зареєструвати за нею право власності на придбану житлову квартиру. Згідно вимог ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлової квартири (будинку), або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недодержання цієї вимоги, згідно ст.220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. Проте, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Недотримання нотаріальної форми настало не з позивача вини, а за вини відповідачів. На сьогоднішній день узаконити укладений договір між нею та відповідачем, в поза судовому порядку неможливо. Це їй було усно роз'яснено нотаріусом на консультації. Де було позивачу рекомендовано для вирішення цього питання звернутись до суду. В зв'язку з цим, вважає відповідно до ст.16 ЦК України єдиним правовим способом захисту її прав буде визнання в судовому порядку права власності за нею на дану житлову квартиру. Оскільки всі умови договору купівлі-продажу житлової квартири від 01.06.2016 року ними були виконані в повному обсязі, за домовленістю між позивачем та відповідачами житлова квартира, останніми, була продана. Позивачем продавцям були переданні гроші в повному розмірі - 50000 грн., за житлову квартиру. Продавцями передано, а Покупцем, було прийнято дану житлову квартиру згідно акту прийому-передачі. У зв'язку з чим даною житловою квартиро позивач користується і зараз. Таким чином, укладений між позивачем та продавцем договір купівлі-продажу житлової квартири від 01.06.2016 року виконаний в повному обсязі, а тому вважає, що він є дійсним. Оскільки обставини про визнання договору купівлі-продажу дійсним, увійшли в предмет доведення в її позові - це дає підстави для висновку про задоволення її нижче наведених позовних вимог «про визнання за нею права власності на житлову квартиру». Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований підтримали. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 червня 2016 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], було укладено договір купівлі продажу житлової квартири [ADDRESS], загальною площею 83,8 кв. м., яка належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1995 року. Ціна даного договору була визначена відповідно до висновку із звіту про вартість майна і склала 50000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень сума є ціною її позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавці даної житлової квартири отримали від позивача як покупця грошові кошти в повному обсязі та видали їй письмову розписку від 01.06.2015 року. Між ними також було підписано акт прийому передачі даної житлової квартири № 4 від 01.06.2016 року, який свідчить про те, що вона прийняла дану житлову квартиру, а продавці (відповідачі по справі) - передали позивачу дану житлову квартиру, ключі від неї, свідоцтво про право власності на житло від 10.02.1995 року, технічний паспорт та приватизаційні платіжні доручення у кількості п'яти штук. Разом із цим, відповідачі, зобов'язались в семи денний термін з дня укладення цього договору купівлі-продажу житлової квартири від 01.06.2016 року посвідчити його нотаріально, але не прибули до нотаріальної контори у вказаний термін. Після цього на вимогу позивача відповідачі склали повторне письмове зобов'язання про те, що вони зобов'язуються вчинити всі необхідній дії, що до нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу 14.06.2016 року, але у встановлений термін в зобов'язанні вони знову не прибули до нотаріальної контори, від спілкування з позивачем ухиляються, а договір купівлі-продажу житлової квартири залишається укладеним лише в простій письмовій формі, що позбавляє позивача можливості зареєструвати за нею право власності на придбану житлову квартиру. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами: договором купівлі продажу житлової квартири від 01.06.2016 року, актом прийому передачі житлової квартири від 01.06.2016 року, розпискою від 01.06.2016 року, копією свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1995 року, копіями приватизаційних платіжних доручень №315 від 28.06.1996 року,28.06.1996 року, 28.06.1996 року, 28.06.1996 року, 28.06.1996 року, копією технічного паспорту на квартиру копією висновку із звіту про вартість майна від 01.06.2016 року. Згідно вимог ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлової квартири (будинку), або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недодержання цієї вимоги, згідно ст.220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. Проте, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Недотримання нотаріальної форми настало не з позивача вини, а за вини відповідачів. На сьогоднішній день узаконити укладений договір між нею та відповідачем, в поза судовому порядку неможливо. тому позивач потребує судового захисту. Оскільки всі умови договору купівлі-продажу житлової квартири від 01.06.2016 року сторони виконали, що підтверджується відповідними письмовими доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, майнового комплексу, житлової квартири (будинку), або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податкові заставі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved