Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в сумі 77136 грн. 19 коп., посилаючись на те, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та навчається в міжнародному університеті, а відповідач не бере участі у додаткових витратах на навчання доньки. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомир від 03.06.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, задовольнити позов та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2011 року. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яку вищезазначеним рішенням суду залишено на подальше виховання при матері. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 16.09.2016 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Після реєстрації шлюбі 01.06.2012 року [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про зміну імені від 27.10.2016 року його прізвище, власне ім`я, по батькові [PERSON] . У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 2018 року є студенткою чотирирічного курсу навчання для отримання ступеню «Бакалавра» Міжнародного університету LCC зі спеціальності «Психологія», що підтверджується листом вказаного університету від 25.02.2019 року. Згідно листа Міжнародного університету LCC від 25.02.2019 року, додатку №1 до контракту на навчання №SS-10-1030 від 14.01.2019 року) вартість навчання на цей час склала 5233 євро 12 центів, а саме: за осінній семестр 2018 року: за навчання 745,50 євро, за проживання 380,00 євро, за страхування 120,00 євро; за весінній семестр 2019 року: за навчання 447,30 євро, за проживання 380,00 євро, за страхування 85,32 євро; за навчання 2019-2020 роки 3075 євро. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що вона несе витрати на навчання дочки загальна вартість яких 154272,38 грн. і позивачем фактично сплачено лише за рік навчання, а тому просить половину вказаної суми стягнути з відповідача. Виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір таких витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат. Тобто розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. З урахуванням положення статей 180, 181, 185 СК України вимога позивача про стягнення додаткових витрат (половини вартості навчання) на утримання дитини, яка навчається, саме на користь позивача не доведена останньою жодними належними, допустимими доказами на підтвердження фактичного самостійного її матеріального утримання дочки, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності особливих обставин, які зумовлюють відповідні додаткові витрати. Окрім того, в серпні 2019 року [PERSON] досягає повноліття та вже проходить навчання на першому курсі. Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2019 року у справі №466/532/16-ц у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Про те таких вимог позивачем заявлено не було. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed