Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, а також стягнути з нього аліменти на утримання дітей по 1000 грн. на кожну дитину до осягнення ними повноліття. Також позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі по 800 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованих шлюбних стосунках з відповідачем з 17 травня 2008 року, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис № 168. Причиною звернення до суду стало те що, між подружжям зникло взаємопорозуміння, повага, різні погляди на життя, спільного господарство не ведеться, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливе. Від даного шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які потребують матеріального забезпечення. Оскільки відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ці обставини стали причиною звернення до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу, стосовно стягнення аліментів в зазначеній сумі позивачем не згоден, пояснивши тим, що за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2006 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], та погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 800 грн., визнав що наданий час у нього мінливий дохід. Проти вимоги на дружину - заперечував. Вивчивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів, вислухавши пояснення сторін, та враховуючи принципи рівності та справедливості суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбу з 17 травня 2008 року, який було зареєстровано Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис № 168. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю, як чоловік та жінка сторони не проживають, загальне господарство не ведуть. Зберігати сім'ю позивач категорично не бажає і вважає це надалі не можливим, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, що підтверджується поясненнями та матеріалами справи. Сторони визнали, що діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач від добровільного надання матеріальної допомоги ухиляється, має мінливий дохід. За рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2006 року з [PERSON], стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження в розмірі ? частки від усіх його видів доходів щомісячно з 14.07.2006 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При призначенні розміру аліментів на дитину судом враховується обставини, зазначені у ч.1 ст.182 СК України, та відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, визначається в порядку, встановленому ст. ст. 182, 183 СК України. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дітей та стягненню з відповідача по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення позивачки до суду до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до вимог ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 6 ст. 84 Сімейного Кодексу України, передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і вразі розірвання шлюбу. Суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 400 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на позивача судовий збір в розмірі 100 грн.

Outcome: partial