Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона 26 грудня 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1094 зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини припинили з 2006 року. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1094. (а.с.2) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.3) За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2009 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1094. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини з 2006 року, не ведуть спільного господарства, спору про спільне майно не мають. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved