Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 400 гривень до 800 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути на користь [PERSON], [INFO], пеню за прострочення сплати аліментів на підставі заочного рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 12 серпня 2010 року в розмірі 120 212 гривень. Позов мотивує тим, що 12 серпня 2010 року рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим розірвано шлюб з відповідачем і стягнено в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 2 липня 2010 року. На час постановлення зазначеного рішення дитина ще не досягла шести річного віку. На даний час дитина навчається в третьому класі Гвардійської загальноосвітньої школи Сімферопольської райдержадміністрації Автономної Республіки Крим, а також в комунальній установі Сімферопольської міської ради «Сімферопольська дитяча хореографічна школа» із сплатою 125 гривень в місяць. Крім того, займається в Зразковому ансамблі естрадного танцю «Фейерверк» зі сплатою в місяць 45 гривень. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, жодного разу такі не сплачував, вихованням і утриманням дитини не цікавиться. Як на підставу позову посилається на положення статей 180, 181, 184, 192, 196 Сімейного кодексу України. В судове засідання позивач не з'явилась, подала клопотання, відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Представник відповідача [PERSON], який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29 липня 2014 року, позовні вимоги визнав частково, а саме вказав, що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно, щодо решти позовних вимог заперечив і пояснив, що відповідач сплачував аліменти в добровільному порядку та сплатив такі на загальну суму 8 719 гривень. Однак в подальшому не мав змоги сплачувати аліменти, так як працює директором в ТОВ «Стиль життя» рахунки якого є заблоковані, а тому заробітної плати не отримує. За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності позивача, відносно чого представник відповідача не заперечив. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2004 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 12 серпня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача в користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 2 липня 2010 року. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що сторони проживають окремо (а.с. 15). З довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Кримавіасервіс ЛТД» від 16 вересня 2013 року № 504-09/Д вбачається, що позивач працює на вказаному підприємстві агентом по митному оформленню вантажів і товарів, та її зарплата становить 1 147 грвиень (а.с. 4). З довідки Гвардійської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів № 1 Сімферопольської райдержадміністрації в Автономній Республіці Крим вбачається. що дитина [PERSON] навчається в третьому класі даної школи (а.с. 5). Крім того, у відповідності до довідки комунального закладу «Сімферопольська дитяча хореографічна школа» від 3 жовтня 2013 року № 09/02-11/211 [PERSON] навчається в даному закладі та оплата за таке становить 125 гривень в місяць. За відомостями адресно-довідкового відділу ГУ ДМС УДМС України у Львівській області відповідач проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» установлено у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 1286 гривень. Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними частково, оскільки малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, не надає дитині достатнього матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обов'язку з утримання малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, необхідність її розвитку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, присуджений розмір аліментів в 2010 році, станом на день розгляду справи є втричі меншим за прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, обов'язковою умовою стягнення пені по несплаті аліментів є вина особа, яка ухиляється від сплати таких. З розрахунку заборгованості по аліментам Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції станом на 10 липня 2014 року вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 18 400 гривень. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем за період часу з травня 2011 року по лютий 2012 року сплачено аліменти на рахунок позивача, згідно поданої нею заяви, на загальну суму 7000 гривень, що стверджується платіжними дорученнями від 26 травня 2011 року, 20 вересня 2011 року, 8 листопада 2011 року, 17 листопада 2011 року, 15 лютого 2012 року (а.с. 55-61). З довідки про доходи від 30 липня 2014 року ТОВ «Стиль життя» вбачається, що відповідач працює директором даного товариства за основним місццем праці та його доходи становлять 700 гривень на місяць (а.с. 64). З постанови про арешт коштів боржника від 18 січня 2013 року ВП № [NUMBER] вбачається, що накладено арешт на всі кошти ТОВ «Стиль життя» (а.с. 62). Таким чином, судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти та перестав продовжувати платити такі у зв'язку з не отриманням доходів по місцю праці, а тому суд приходить до висновку, про відсутність вини відповідач у несплаті аліментів, через що позовна вимог про стягнення заборгованості за несплату аліментів в розмірі 120 212 гривень до задоволення не підлягає. Судом не береться до уваги розрахунок заборгованості по аліментам Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції станом на 10 липня 2014 року, оскільки в такому не відображено сплату аліментів відповідачем згідно названих вище платіжних доручень. При цьому, з відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень.

Outcome: partial