Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 27.11.2006 року, її мама [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно, де б воно не було, і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла позивачу, як такій що постійно проживала разом з нею до дня смерті. [PERSON] 24.02.1976 року вийшла заміж за [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , мама позивачки уклала шлюб вдруге з [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] мама позивачки померла і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно в [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через виявлені розбіжності, із-за чого вона змушена була звернути із заявою до суду про встановлення юридичного факту. На даний час рішення суду від 04.06.2021р. про встановлення юридичного факту набуло законної сили, але строк для прийняття спадщини позивачкою вже пропущений, тому позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивач не з?явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача та представник третьої особи завідуюча Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання також не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2020 року [PERSON] померла [INFO] і після її смерті залишилось спадкове майно. За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт на користь позивача [PERSON] , який посвідчений секретарем Гукливської сільської ради Воловецького району Мелеш О.І. 28.11.2006 року та є чинним на день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] немає можливості, оскільки позивач [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, який передбачений ст. 1270 ЦК України. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку. У постанові від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та має право на спадщину, яка відкрилася за померлою [PERSON] , суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущено з поважних причин, оскільки через виявлені розбіжності в документах позивачка змушена була звернути із заявою до суду про встановлення юридичного факту, підтвердженням чого є копія рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.06.2021 року про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, таким чином їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved