Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнила і просить вселити її в будинок №25-Б, що знаходиться по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені та зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні даним житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що відповідно до договору дарування відповідачу належить житловий будинок №25-Б, що знаходиться по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені. В даний час, вона тимчасово проживає за іншою адресою так, як відповідач (її дядько) чинить їй перешкоди у користуванні житлом, вигнав з будинку і змінив замки на вхідних дверях. В той же час, вона постійно проживала в даному будинку, зареєстрована в ньому, а також іншого житла не має. Під час її проживання, вона в певній мірі несла витрати по утриманню будинку на рівні з попереднім власником будинку (її бабусею) так і з відповідачем. Всі спроби вирішити питання в добровільному порядку результатів не дали. З приводу вселення вона зверталась до Коростенського ВП, було проведено перевірку, але жодних заходів щодо вселення не вжито. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних в позові та просили їх задовольнити.\~Позивач вказала, що в даний час тимчасово проживає за іншою адресою у свого знайомого, так як відповідач (її дядько) чинить їй перешкоди у користуванні житлом, вигнав з будинку, змінив замки на вхідних дверях, а ключів не дає. У неї з відповідачем склались неприязні стосунки, але в спірному будинку вона проживала з самого народження так, як жили з бабусею однією сімєю, та доглядала ії і піклувалася про неї. Батьки з нею не проживали май же ніколи, вона постійно жила з бабусею, допомагала їй по господарству, сплачувала кошти за будинок, як за кошти, що давала бабуся так і за свої кошти, які мала особисті так і ті, що давала їй матір. З ними жив і бабусин син, відповідач у справі. Крім того, вона зареєстрована в даному будинку за згодою колишнього власника її бабусі, іншого житла не має. В будинку залишились її особисті речі.\~Договору найму не заключала так, як ніхто не пропонував. Всі спроби вирішити з відповідачем питання щодо користування будинком результатів не дали, він продовжує чинити їй перешкоди у користуванні будинком, ображає, погрожує, ключів від будинку не дає і в будинок не впускає, посилаючись при цьому, що він є єдиним власником даного будинку.\~Заперечення відповідача не визнають. Відповідач в судовому засіданні позовні вимог не визнав, а свої заперечення, що викладені письмово та приєднані до справи підтримав в повному обсязі. Зазначив, що позивачка є його племінницею та зареєстрована в спірному будинку. Між ними склались неприязні стосунки про, що свідчать звернення до правоохоронних органів. Позивачка в будинку не проживає з травня 2016 року, що стверджується актом, долученим до справи, ніде не навчається і не працює, жодних витрат по утриманню будинку не несла, участі у господарстві не приймала, особистих речей її в будинку не має. Він є єдиним власником спірного будинку і має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Договору найму житлового приміщення з позивачкою не укладав. Відповідач підтвердив той факт, що він чинить позивачу перешкоди в користуванні житловим будинком №25-Б, що знаходиться по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені та змінив замки в будинку, нових ключів від будинку він позивачу не давав. Проте заперечив щодо задоволення судом позову, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №25-Б, що знаходиться по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені Житомирської області відповідно до договору дарування від 15.07.2010 року, що зареєстровано в реєстрі №2552 приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] (а.с. 25,27). За даною адресою зареєстрована й позивачка [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою КВЖРЕП №1 за №79 від 31.01.2017 року, копією паспорта та копією будинкової книги на будинок №25-Б по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта), що знаходиться в м.Коростені (а.с.5,6,32-34). Даний будинок був постійним місцем її проживання, так як живе вона там з народження, бабуся піклувалася про неї, вона їй допомагала по господарству, проживали всі разом, як одна сім`я. Ці обставини відповідачем не оспорювались та спростовано не було. Право на житло гарантоване людині ст.ст.\~47,48 Конституції України. Так, ч.3\~ст.47 Конституції\~проголошує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно\~ст.9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до\~ст.156 ЖК України\~члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 Цивільного Кодексу України. За змістом\~ ст.64 ЖК України до членів сімї власника будинку належать дружина власника будинку, їх діти та батьки. Членами сімї\~ власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати чи дотриманий порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї,\~ що проживають з ним,\~ певний порядок користування жилим приміщенням.\~ Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, між сторонами склалися неприязні стосунки, як позивач так і відповідач постійно проживали у спірному будинку, з ними проживала і бабуся позивачки, вона ж матір відповідача [PERSON], однак відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком, що підтверджується фактом заміни ним замків та відсутністю у позивачки ключів від будинку про, що не заперечив і сам відповідач. Договору найму житлового приміщення відповідач з позивачкою не укладав та доказів відмови у його укладанні не надав. Іншого житла позивачка не має, що стверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.43). Позивачка зверталась із заявою до Коростенського ВП про те, що її дядько [PERSON], відповідач у справі, замінив замки на дверях будинку в якому вона проживає та не впускає її до будинку. Дані обставини не заперечуються відповідачем та підтверджуються змістом висновку ДОП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 06.02.2017 року, з якого вбачається, що гр.[PERSON] чинив перешкоди позивачу в користуванні спірним будинком (а.с.14-16). А тому, право позивача на користування спірним житловим будинком порушене і його слід відновити шляхом вселення позивача в житловий будинок №25-Б, що знаходиться по вул.І.Котляревського (К.Лібкнехта) в м.Коростені Житомирської області. Аналізуючи наданий відповідачем акт про те, що [PERSON] у спірному будинку не проживає з травня 2016 року, особистих речей її в ньому не має, на увагу не заслуговуєта є неналежним доказом, оскільки в акті відсутня повна дата його складання (а.с.35). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні,\~ на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно\~ квитанції від 16.02.2017 року та 16.03.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1280,00 гривень, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача.\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Outcome: approved