Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує наступним. 25.10.1968р. її мати [PERSON] купила спірний будинок, на який зареєструвала право власності. В даному будинку вона проживає з 16.09.1987р. Вона не може оформити право власності, оскільки відсутні її свідоцтва про народження, а також свідоцтв про народження та про смерть матері. Вважає, що має право на набуття права власності на цей будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та навела суду доводи, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечив. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно договору купівлі-продажу від від 25.10.1968р., [PERSON] придбала в [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Загальна площа будинку становить 34,5кв.м., житлова - 22.0кв.м. та він складається з коридору, кухні та житлової кімнати, що вбачається з технічного паспорта. Згідно довідок від 10.08.2017р. та від 28.02.2018р., даний будинок зареєстрований за [PERSON] та в ньому з 16.09.1987р. зареєстрована та проживає позивач [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб, дівоче прізвище позивачки - «[PERSON]». Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: - майно може бути об'єктом набувальної давності; - добросовісність володіння; - відкритість володіння; - давність володіння та його безперервність; - відсутність інших осіб, які претендують на це майно; - відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Обов'язковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1 ст.344 ЦК України). В той же час, спірний житловий будинок був придбаний матір'ю позивачки та остання була зареєстрована та вселилася в нього як член сім'ї [PERSON] Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно, зокрема, в порядку спадкування з умовою доведення родинних відносин. Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки згідно ст.174 ЦК України, визнання відповідачем позову може бути прийняте судом, якщо воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку визнання позову суперечить вимогам чинного законодавства, що регулює відносини, що виникли, про що зазначено вище. З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання за позивачкою права власності на спірний будинок за набувальню давністю, оскільки цей будинок не може бути об'єктом набувальної давності та в позивача є підстави набуття права на нього з інших підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

Outcome: dismissed