Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 30.11.1985 року вона перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного з відповідачем шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім, та [PERSON] , [INFO] . Від 01.08.2006 року за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано, діти залишилися проживати з нею. Від 20.04.2012 року за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 600 грн. щомісячно. Однак, цих коптів недостатньо для забезпечення їх доньки належним харчуванням, одягом, організації її навчання, виховання та гармонійного розвитку дитини. Після закінчення навчання в гімназії № 7 м.Нікополя їх донька вирішила продовжити навчання у Польщі. На теперішній час їх донька є студенткою бюджетної форми навчання загальноосвітнього ліцею 78-320 Полчин-Збруй Республіка Польща. В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться справа № 182/8508/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, фактично нею понесені витрати за період 2017 - 2018 років склали 51 696,12 грн. Стягнутий судом розмір аліментів у 2012 році не задовольняє потреб дитини та не відповідає встановленому ч.2 ст.182 СК України мінімальному розміру аліментів. Тобто, на законодавчому рівні встановлено, що розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути менше, ніж: з 1 січня 2019 року - 2 027 гривень, з 1 липня - 2 118 гривень, з 1 грудня - 2218гривень на місяць станом на момент подачі позову, відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік ». На даний час у зв`язку з інфляцією, а також у зв`язку з навчанням за кордоном та збільшенням видатків на утримання їх доньки погіршилося їх матеріальне становище і визначеної рішенням суду суми аліментів не вистачає. Оскільки вона є інвалідом, не працює, допомагає матеріально їх спільному з відповідачем повнолітньому сину, фактично утримує і їх спільну доньку (оскільки на її утримання йде майже в 10 разів більше, ніж 600 грн., які сплачує відповідач). Кожного місяця на утримання доньки вона витрачає близько 7 000 грн. (у зв`язку з навчанням доньки в іншій країні). В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться справа № 182/8508/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Фактично нею одноособово були понесені додаткові витрати на утримання їх доньки за період 2017 - 2018 роки у розмірі 51 696,12 грн. Вважає, що додаткові витрати на утримання їх неповнолітньої доньки повинні нести в рівних частинах вони обоє, оскільки відповідач [PERSON] працевлаштований, інших дітей в нього немає та аліменти він нікому не платить. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до п.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2 027 гривень, з 1 липня - 2 118 гривень, 1 грудня - 2 218 гривень. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, в першу чергу, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України, (частина друга статті 182 СК України зі змінами, згідно ЗУ 2037-УІІІ від 17.05.2017 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.5 ст.183 СК України (частина п`ята статті 183 СК України доповнена, згідно ЗУ № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року), той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради У крани N 789X11 (78912) від 27 лютою 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин звернулась до суду і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з[PERSON] , [INFO] , на мою користь на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 20.04.2012р., на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений про день та час розгляду справи належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Через дану обставину повідомлявся про розгляд справи оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу мають двох дітей, з яких неповнолітньою є лише донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.04.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 грн. кожного місяця (а.с.7). З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання доньки сторін значно зросли. На теперішній час [PERSON] є студенткою бюджетної форми навчання загальноосвітнього ліцею 78-320 Полчин-Збруй Республіка Польща (а.с.15). Витрати на навчання та утримання доньки за кордоном фактично несе позивачка. За таких обставин суд вважає позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, однак, частково. Суд вважає, що, оскільки відповідач (як зазначає в позові сама позивачка) має постійну роботу та стабільний заробіток, аліменти повинні стягуватись з нього в частці від заробітної плати. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в заявленій позивачкою сумі ще й через те, що її витрати на доньку сторін по справі не підтверджені жодними доказами. Наявність у сторін по справі ще й повнолітнього сина, якому позивачка допомагає матеріально, також не є підставою стягнення з відповідача завищеного розміру аліментів, оскільки повнолітній син має змогу працевлаштуватись і утримувати себе сам. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального стану сторін, інших обставин, суд вважає необхідним збільшити розмір стягнутих аліментів з 600 грн. до ј частки заробітку чи інших доходів відповідача по справі кожного місяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved