Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. та аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дітей, регулярно добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Ухвалою від 29 березня 2021 року у даній справі було відкрите спрощене провадження з повідомленням сторін. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву. 20.04.2021 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті позовних вимог просив відмовити. В свою чергу позивач подала відповіді на відзив, що був наданий представником позивача в судовому засіданні 26.05.2021 року. В подальшому відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив від 15.07.2021 року в якому [PERSON] просив встановити розмір аліментів на дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми 18 річного віку. В решті вимог просив відмовити. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Просили стягувати на утримнання дітей аліменти в розмірі 7500 грн., щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, про що зазначено у свідоцтвах про народження дітей. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, ухиляється від їх виховання. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оскільки відповідач є батьком дітей, то нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоров`я може надавати допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що діти проживають з позивачкою, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, при цьому приймаючи до уваги його матеріальне становище, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу справедливості та розумності, у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн., щомісячно, на кожну дитину, а також необхідність їх стягнення на утримання дітей в загальному розмірі 7500 грн. що, становить більше половини отримуваних доходів відповідача відповідно до довідки про доходи. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дітей, а тому задовольняє позовні вимоги частково. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач спроможний забезпечити сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 20000,00 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в їх обґрунтування. Інші доводи та твердження позивача на висновки суду не впливають та підстави для стягнення аліментів у більшому розмірі не дають. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: partial