Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідачів, указуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті вона є єдиною спадкоємицею за законом. За час життя [PERSON] належала частка у праві спільної сумісної власності з відповідачами на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказана частка [PERSON] належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , виданого 03.12.2014 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1144. Позивач зазначила, що, звернувшись до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, їх було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] з іншими співвласниками квартири договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, не укладався та частки не визначалися. У зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та визначити, що їй та відповідачам належить по 1/3 частині у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності (а.с. 118). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36). Суд, вислухавши позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 21.10.1998 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 143). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 144). Судом встановлено, що 29.08.2014 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину спадкового майна, яке складається з їх часток у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за реєстровим № 1-850 (а.с. 13 зворотній бік, 183). 03.12.2014 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину спадкового майна, яке складається з їх часток у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за реєстровим № 1-1144 (а.с. 11, 13 зворотній бік). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , котрий був чоловіком позивача (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за час життя майно, зокрема на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 17.04.2018 року позивач звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкодавцем [PERSON] з іншими співвласниками квартири договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності не укладався (а.с. 18). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом та інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положенням статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду судами цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (п.3.1). Відповідно до ч. 1 ст.. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст.. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, встановивши, що позивач [PERSON] , у встановлений законом строк, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] , але їй обґрунтовано було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частки у праві спільної сумісної власності на спадкове майно (квартиру за адресою: [ADDRESS] ) не були визначені, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Оскільки співвласниками у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] є відповідачі по справі, а відповідно до ст.. 372 ЦК України їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними, суд вважає можливим визначити, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частині у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України суд, зважаючи на те, що позивач не просила стягувати з відповідачів на її користь судові витрати, покладає судові витрати у справі на позивача.

Outcome: approved