Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] 03.03.2011 року було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передала відповідачу грошову суму у розмірі 1309 доларів США, що на день передачі грошей еквівалентно 10470 грн. Станом на 26.08.2014 року, відповідач частину боргу сплатив, та залишився не відшкодований борг у сумі 874,89 дол. США, що офіційним курсом НБУ відповідає 11472,25 грн. та три відсотки річних за несвоєчасне повернення позики в сумі 95,51 дол. США. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь, заборгованість за договором позики у сумі 874,89 дол. США та три відсотки річних в сумі 95,52 дол. США, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 03.03.2011 року був укладений нотаріально посвідчений договір позики, згідно якого [PERSON] передала відповідачу 1309 доларів США. Терміном виконання позичальником обов`язку з повернення боргу за домовленістю сторін визначено 03.09.2011 року. Відповідачем частково борг був погашений та згідно розрахунку заборгованості за період з 01.09.2011 року по 26.08.2013 рік залишилася не відшкодованою сума боргу в розмірі 874,89 дол. США. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Також, за умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що в передбачений строк відповідач не повернув позичені кошти, чим порушив свої зобов'язання по договору позики від 03.03.2011 року, тому позивач має право вимагати від відповідача стягнення трьох процентів за користування позикою за прострочення сплати боргу за договором позики. Отже, враховуючи вище наведене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача три процента річних за прострочення сплати боргу за договором позики з розрахунку за період з 01 вересня 2011 року по 01 січня 2014 року, що складає 95,52 дол. США. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у сумі 874,89 дол. США та три процента річних за прострочення сплати боргу за договором позики, в сумі 95,52 дол. США. Також, згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved