Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, та позбавлення батьківських прав (в порядку ст. 165 СК України). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.01.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу, [INFO] , у сторін народилась донька [PERSON] 18.12.2015 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За виконавчим листом №210/2676/15-ц від 07.07.2015 року на користь позивачки стягнуто з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.06.2015 року до досягнення дитиною 18 років. З 2015 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків та не сплачує аліменти, сума заборгованості за якими складає 34551,06 грн. за 35 місяців. Зазначає, що з вересня 2015 року відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь в її вихованні. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів у період з 23.06.2015 року по 18.05.2018 року у сумі 69102,12 грн. на свою користь; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач надала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою її адвоката. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Так, на підтвердження поважності неявки в судове засідання позивача та її представника [PERSON] не надано жодних доказів. За таких обставин, суд визнає, що позивач та її представник не з`явилися до суду без поважних причин, а тому вважає за можливе розглядати справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Правом на відзив не скористався. Представник третьої особи в судове засідання, також, не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей виконкому Металургійної районної ради. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між сторонами по справі Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпрпоетровській області укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 11). За час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2015 року розірвано шлюб між сторонами (а.с. 15). 03.06.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого вона отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 9). Позивачем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виданому старшим державним виконавцем Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кошкаровим О.М., з якого встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів станом на травень 2018 року складає 34551,06 грн. (а.с. 17). Так, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому, день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості по аліментам у добровільному порядку, а тому, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак, не вжив достатніх заходів для виконання такого обов`язку, не сплатив жодного платежу в рахунок сплати аліментів на утримання дітей та дружини на виконання рішення суду. Крім того, відповідач не довів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Разом з тим, суд не приймає розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, який був проведений позивачем та за розрахунками позивача становить 69102,12 грн. За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, суд розраховує суму пені за наступною формулою: ?р=(А1 ?1 %?Q1)+(A2?1 %?Q2)+(An?l%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів на становить: 560679,5=(186,77х1%х2219)+(700,39х1%х2188)+(700,39х1%2157)+(700,39х1%+2127)+ (700,39х1%х2096)+(700,39х1%х2066)+(700,39х1%х2035)+(867,96х1%х2004)+(867,96х1%х1975)+(867,96х1%х1944)+(867,96х1%х1914)+(867,96х1%х1883)+(867,96х1%х1853)+(867,96х1%х1822)+(867,96х1%х1791)+(867,96х1%х1761)+(867,96х1%х1730)+(867,96х1%х1700)+(867,96х1%х1669)+(1076,02х1%1638)+(1076,02х1%1610)+(1076,02х1%1579)+(1201,07х1%1549)+(1201,07х1%х1518)+(1201,07х1%х1488)+(1145,72х1%х1457)+(1145,72х1%х1426)+(1145,72х1%х1396)+(1354,00х1%х1365)+(1354,00х1%х1335)+(1354,00х1%х1304)+(1354,00х1%х1273)+(1354,00х1%х1245)+(1354,00х1%х1214)+(1354,00х1%х1184) Однак, виходячи з вимог ч. 1 ст. 196 СК України, сума неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, яка в даному випадку становить 34551,06 грн. Отже, зважаючи на те, що розмір неустойки від дня прострочення сплати аліментів значно перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, то відповідно до ст. 196 СК України, стягненню підлягає розмір неустойки, що дорівнює 100 відсоткам заборгованості, тобто розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів становить 34551,06 грн.. Що стосується вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд вважає за необхідним відмовити в задоволенні даної вимоги, зважаючи на наступне. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 СК України перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Як на підставу позбавлення [PERSON] батьківських прав позивач в позові посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківських обов`язків, не забезпечує харчування, медичний догляд та лікування доньки. Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно її неповнолітньої дочки є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками. Наявність в 2019 році кримінального провадження відносно [PERSON] за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, яке було закрито 29.01.2019 року, жодним чином не підтверджує систематичне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків по відношенню своєю неповнолітньої доньки. Сам по собі факт наявності заборгованості по сплаті аліментів, також, не свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки батьківські обов`язки включають в себе не лише матеріальне забезпечення дитини. Відтак, при розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів поліції, притягнення до адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень за вимогу про стягнення неустойки (пені). Судовий збір в розмірі 768,40 гривень, який був сплачений позивачем при звернення до суду за вимогу про позбавлення батьківських прав, відшкодуванню не підлягає, оскільки в задоволенні даної вимоги відмолено. На підстав викладеного, та

Outcome: partial