Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням та зобовязання [PERSON] передати [PERSON] ключі від замків вхідних дверей вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач, її представник та представник третьої особи проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 09 червня 2006 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3-1736, є власником квартири № 9 в будинку № 37 корп. 3 по вулиці Ген. Бєлова в місті Чернігові. Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ЧМБТІ від 29.06.2006 року № 11076631 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2013 року № 6841854. 20 червня 2013 року за участю дочки позивача [PERSON] було оформлено довіреність, що була зареєстрована в реєстрі за № 2527. Відповідно до змісту зазначеної довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] представляти її інтереси з питань продажу, обміну або здачі в оренду належної [PERSON] квартири, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова Генерала, буд. 37, корп. З, кв. 9, та продати, обміняти або здати в оренду її за ціною та на умовах на свій розсуд та отримати кошти в будь-якій валюті, тощо. Після цього, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 2547, [PERSON] (продавець), від імені якої діяла [PERSON] (представник продавця), передала майно (квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова Генерала, буд. 37, корп. З, кв. 9) у власність Покупцю [PERSON], а покупець прийняла це майно і сплатила за нього обговорену грошову суму. Наступного дня, відповідно до Договору дарування квартири від 26 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 2578, [PERSON] подарувала спірну квартиру Відповідачу [PERSON]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2016 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01.06.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування майна від добросовісного набувача задоволено. Визнано недійсною довіреність від 20.06.2013 року, укладену від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 2527. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 25.07.2013 року укладеного між [PERSON] В,В., від імені якої діяла [PERSON] та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2547. Витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, від 16.03.2016 року, набрало законної сили 01.06.2016 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про право власності та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, скасовані рішення приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] на спірну квартиру; скасовані записи про право власності [PERSON] та [PERSON] на спірну квартиру; зобов'язано приватного нотаріуса [PERSON] поновити запис про право власності [PERSON] на спірну квартиру. Вказане рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року набрало законної сили 06.06.2017 року та було виконано приватним нотаріусом [PERSON], що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101912564 та № 101919313 від 30.10.2017 року, згідно яких скасовано право власності на спірну квартиру за Відповідачем [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до інформаційної довідки № 101921439 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові поновлено за Позивачем. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщені осіб № 7276 від 24.11.2017 року, станом на 22.11.2017 року власником квартири № 9, корпусу № 3, будинку № 37, по вул. Генерала Бєлова, згідно договору дарування квартири є Позивач. Також зазначено, що у вказаній квартирі зареєстровані Відповідачі: [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у Позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю, При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України). Відповідно до Ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України по справі за № 6-5756св14 від 28.05.2014 року, коли власник житла та члени його сімї проживають разом з ним у належній йому квартирі(будинку), то відповідно до ст.156 ЖК України вони користуються житловим приміщенням нарівні із власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цією жилою площею. Якщо власник позбавляється права власності на житло, то члени сімї власника також втрачають право користування даним житлом. Виникнення права у членів сімї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а відтак - припинення права власності особи на квартиру припиняє його право та право членів його сімї на користування даною квартирою. Таким чином, права членів сімї власника квартири на об'єкт власності є похідним від прав самого власника. Передбачаючи право власника квартири на відчуження цього об'єкту, законодавством не передбачено при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (сервітуту) членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника квартири (будинку). Станом на 14.12.2013 року (дата реєстрації місця проживання обох Відповідачів у спірній квартирі), право малолітньої [PERSON] на користування спірною квартирою, а відтак і на реєстрацію її місця проживання за спірною адресою, було похідним від права власності її матері Відповідача [PERSON] на дане житло. [PERSON] заперечує проти добровільного зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі та не передає ключів від замків вхідних дверей даної квартири законному власнику, що свідчить про створення перешкод Позивачу, як власнику майна, у користуванні та розпорядженні своїм майном. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що права позивача як власника квартири № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові є порушеними, а тому підлягають захисту, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved