Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2011 року між ними поділено житловий будинок в натурі, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, як зазначає позивач, у них з відповідачем виникають суперечки щодо визначення розміру часток земельної ділянки, на якій розташований будинок, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просила розподілити земельну ділянку по варіанту №3 згідно висновку експерта. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяву, в якій просять розподілити земельну ділянку по варіанту №3 згідно висновку експерта. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що як вбачається з витягу із рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №801 від 25 листопада 2003 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку у [ADDRESS], загальною площею 0,100 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 0,077 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], [PERSON] є власником 70/100 частин вищезазначеного будинковолодіння, а [PERSON] є власником 30/100 частин вищезазначеного будинковолодіння, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 25.05.2011 року, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області №2-176/11 від 05 квітня 2011 року. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4057/14-41 від 16 липня 2013 року запропоновано три варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 4. ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до вимог ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. В ході розгляду справи сторони погодилися визначити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до Варіанту №3 згідно Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4057/14-41 від 16 липня 2013 року. Таким чином, суд вважає можливим визначити такий порядок користування земельною ділянкою, який відповідає долі співвласників у домоволодінні і не суперечить інтересам жодної із сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Окрім того, враховуючи, що сторони в добровільному порядку дійшли згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що судові витрати, а саме судового збору в розмірі 107,00 гривень та витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 4428,00 гривень, підлягають розподілу в рівних частинах. На підставі наведеного та

Outcome: approved