Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» про витребування і видачу трудової книжки, зміну дати звільнення, проведення розрахунку та стягнення відшкодування за порушення строків розрахунку при звільненні і затримку видачі трудової книжки, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що працювала з 12.10.2001 року по 14.09.2018 року провідним інженером департаменту з охорони праці та техногенної безпеки СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго». 14.09.2018 до її відома було доведено інформацію, що наказом ПАТ «Київенерго» №5493-к від 14.09.2018 року її було звільнено з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Враховуючи викладене, позивач з урахуванням уточнень просила змінити дату її звільнення 14.09.2018 на фактичний день видачі трудової книжки, видати належним чином оформлену трудову книжку, стягнути з ПАТ «Київенерго» на користь позивача середній заробіток станом на 16.10.2019 за весь час вимушеного прогулу при затримці проведення кінцевого розрахунку та затримці видачі трудової книжки згідно окремого розрахунку в сумі 124112,41 грн. Після проведення першого судового засідання 09.01.2019, через канцелярію суду стороною позивача було подано заяву про зміни, доповнення та уточнення до позовної заяви, однак у зв`язку із недотриманням позивачем п.2 ч.2, ч. 5 ст. 49 ЦПК України, вказана заява була повернута позивачу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 14.09.2018 відповідачем було перераховано ПАТ «ПУМБ» суму остаточного розрахунку у розмірі 11636 грн. для подальшого зарахування на зарплатну картку позивача, і якщо виникла будь-яка затримка в отриманні позивачем вказаної суми, то в цьому вина банку, а не відповідача. Актом від 14.09.2018 складеним працівниками ПАТ «Київенерго» засвідчено відмову позивача від отримання трудової книжки. Крім того, позивачу неодноразово надсилались листи з пропозицією отримати трудову книжку або дозволу на її пересилання засобами поштового зв`язку, які були отримані, проте проігноровані позивачем. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що відповідач змінив своє найменування на АТ «К. Енерго». Судом встановлено, що наказом ПАТ «Київенерго» №5493-к від 14.09.2018 позивача [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с.4). У вказаному наказі зазначено, що позивача звільнено з 14.09.2018, бухгалтерії зазначено виплатити позивачу за невикористану щорічну відпустку в кількості 10 к.дн. за робочий період 12.10.2016-11.10.2017 з розрахунку 28 к.дн. за робочий рік, за невикористану додаткову щорічну відпустку за ненормований робочий день в кількості 5 к.дн. за робочий період 2017-2018 років з розрахунку 4 к.дн. за робочий рік, за невикористану щорічну відпустку в кількості 24 к.дн. за робочий період 12.10.2017-23.08.2018 з розрахунку 28 к.дн. за робочий рік. Крім того, наказ містить відмітку про ознайомлення [PERSON] з вказаним наказом 14.09.2018. З акту від 14.09.2018 року про відмову від отримання трудової книжки убачається, що [PERSON] відмовилася отримати свою трудову книжку (а.с.130). Як убачається з листів ПАТ «Київенерго» №1/2-234 від 17.09.2018 та №1/2-242 від 04.10.2018 (а.с.131,132), адресованих [PERSON] , позивачу було запропоновано отримати трудову книжку у відділі по роботі з персоналом СВП «Київські теплові мережі». З рекомендованого зворотного повідомлення (а.с.131,зворот) убачається, що позивач 20.09.2018 отримала лист ПАТ «Київенерго» №1/2-234 від 17.09.2018. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно із ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. З матеріалів справи убачається, що позивач була належним чином повідомлена про необхідність отримання трудової книжки, проте за її отриманням не зверталась та її не отримувала, письмової згоди на пересилання трудової книжки засобами поштового зв`язку не надавала. Посилання позивача на те, що згідно рекомендованого зворотного повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, лист з пропозицією отримати трудову книжку надсилався позивачу не ПАТ «Київенерго», а структурним підрозділом «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго», і не зрозуміло що саме надсилалось, не спростовує надсилання ПАТ «Київенерго» вказаних листів позивачу, оскільки, як убачається з відзиву та пояснень наданих представником відповідача, деяких працівників ПАТ «Київенерго» було переведено до КП «Київтеплоенерго», і всі листи направлялись з використанням авансової книжки КП «Київтеплоенерго» для відправлення усієї кореспонденції. Крім того, з рекомендовано зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.131,зворот) убачається, що позивачу було направлено та в подальшому ним отримано саме лист за номером 1/2-234. Таким чином, позовні вимоги про зміну дату звільнення позивача 14.09.2018 на фактичний день видачі трудової книжки, видачу позивачу належним чином оформленої трудової книжки задоволенню не підлягають. Разом з тим, з інформації наданої головним бухгалтером І .Н .Скачко АТ «Київенерго» (а.с.171) убачається, що виплата заробітної плати [PERSON] була проведена в сумі 11000 грн., а всього необхідно було виплатити 11332,34 грн., і залишок суми 332,34 грн. було виплачено позивачу разом з заробітною платою за вересень 05.10.2018, що також підтверджується відповідною випискою (а.с.172). В судовому засіданні позивач визнав ту обставину, що нею було отримано від відповідача кошти у розмірі 11 000 грн., сплачених 14.09.2018 та 332,34 грн. сплачених відповідачем 05.10.2018. Таким чином судом встановлено, що відповідач допустив прострочення проведення остаточного розрахунку при звільненні. Згідно довідки АТ «Київенерго» (а.с.173), дохід позивача за період липень-серпень 2018 року склав 15195,10 грн. (липень 2018 року - 11416,92 грн., серпень 2018 року - 3778,18 грн.). Кількість фактично відпрацьованих днів за цей період складає 44 дні (липень 2018 року - 22 днів, серпень 2018 року - 22 дні). Середньоденна заробітна плата позивача за цей період склала: 15195,10 : 44 дні = 345,34 грн. За час затримки розрахунку при звільненні (з 15.09.2018 по 05.10.2018) було 15 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: 345,34 грн. (середньоденна заробітна плата за два місяці перед звільненням) Х 15 днів (робочі дні за період з 15.09.2018 по 05.10.2018 року) = 5180,01 грн. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5180,01 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial