overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.11.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні, на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому просить винести рішення, яким встановити між сторонами розмір стягнення в подальшому з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач - визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з довідки Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №1 від 30.06.2015 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, позов підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, які суд вважає, можуть сплачуватись відповідачем по справі. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з 02.03.1999 року по 27.03.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається на 2 курсі ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО» за спеціальністю кухар-кондитер, на денній формі навчання, на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивач самостійно не в змозі утримувати доньку. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання; судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1999 року, згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області №528/1143/14-ц від 27.03.2015 року, яке набрало законної сили 07.04.2015 року, шлюб було розірвано (а.с.4). Відповідно довідки №8, виданої 23.01.2017 року Яготинським центром професійно технічної освіти, [PERSON] навчається ДПТНЗ «Яготинський ЦПТО» з 01.09.2015 року по 01.07.2018 року по спеціальності кухар-кондитер денної форми навчання, отримує стипендію, навчальний заклад третього акредитаційного рівня (а.с.7). Позивач сама не в змозі утримувати у повному обсязі матеріально та покривати всі необхідні витрати, пов'язані із навчанням дитини, тоді як відповідач повинен утримувати своїх дітей, але ухиляється від цього обов'язку. Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що вона є пенсіонером за віком, отримує пенсію в сумі 1490,97 грн щомісячно, інших доходів крім пенсії не має, за станом здоровя потребує постійного догляду. Її діти [PERSON] та [PERSON] матеріальну допомогу їй не надають. У звязку з цим вона змушена звернутись до суду і просить стягувати аліменти з [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн з кожного щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач просила справу розглядати без її участі, про що зазначила у поданій до суду письмовій заяві. Від третьої особи також надійшла заява, згідно якої Управління соціального захисту населення Троїцької районної державної адміністрації просило розглянути справу без участі їх представника. Причини неявки відповідачів суду не відомі. Про дату та час судового засідання вони повідомлялись завчасно. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження від 05 березня 1967 року серії V-УР №0615431, а також повторного серії І-ЕД №378418 від 11 травня 2017 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми позивача [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки №521 від 10 травня 2017 року, виданої Покровською сільською радою Троїцького району Луганської області, [PERSON], проживає та зареєстрована за адресою: [INFO] та має склад сімї: син [PERSON], [INFO], онука [PERSON] та правнука [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з довідки від 11.05.2017 р. та копії медичної карти особи, яка влаштовується до інтернату, [PERSON], [INFO], потребує постійного догляду за станом зору (а.с.11-12). Згідно зі ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 205 СК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що відповідачі мають нерегулярний, мінливий дохід, той факт, що інших дітей позивач не має і не була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач з 2012 року не проживає у зазначеному жилому приміщенні, кімнатою не користується, особисті речі не зберігає, у зв'язку із чим втратив право користування житлом. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились. Позивач звернулась із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто в заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Встановивши обставини справи, дослідивши приєднані до справи письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем кімнати № [ADDRESS], на підставі ордеру № [NUMBER] від 16.04.1996 (а.с.5). Шлюб, укладений між позивачем та [PERSON], 10.01.2000 було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). За результатами отриманої 11.04.2017 № 20-21/1250 судом інформації від сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно акту обстеження складу сім'ї від 24.05.2017 відповідач в зазначеному жилому приміщенні не проживає з 2012 року (а.с.26). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2012 р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб і проживали разом з ним до грудня 2013 р. Від шлюбу у них народився син [PERSON] 2013 р.н. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинено, кожен проживає окремо і має свої інтереси. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 798. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеними вимогами, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла, [INFO] року, відкрилася спадщина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом, звернутися до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1із заявою про прийняття спадщини у визначені законом строки був позбавлений можливості, оскільки після смерті її матері вона важко переживала її втрату, була морально виснажена, її стан не дозволяв замислюватись про оформлення документів, що стало реальною перешкодою для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Викладені у позовній заяві вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав письмові пояснення, в яких просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, та розглядати справу у його відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи та наявні у ній докази, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], померла, [INFO] року, являється матір'ю позивача [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина. (а.с. 4). 06 жовтня 2016 року позивач звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 06 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно у зв'язку із пропуском встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно правила ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не змогла через те що, вона важко переживала смерть її матері, була морально виснажена. ЇЇ стан не дозволяв замислюватись про оформлення документів, що стало реальною перешкодою в прийнятті спадщини. Суд вважає причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, з вищенаведених об'єктивних причин позивач не мала можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає достатнім додатковий строк один місяць для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 15.11.1997 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на них не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дітей. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала; відповідач ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив. Ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідних свідоцтв та довідки судом встановлено, що відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати дітей. Доказів того, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..88 ЦПК Уукраїни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 16.06.90 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. 26.08.2008 року у них народилась дочка [PERSON]. Посилаючись на те, що вони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає з нею, не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідного свідоцтва та довідки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обовязку утримувати дитину. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, відповідач суду не надав, позов визнав. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягує з відповідача аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 16.07.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на їх утримання не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дітей. У судове засідання сторони не прибули, позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належно, причину неявки не повідомив, ставлення до позову не висловив. Ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З відповідних свідоцтв та довідки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивачки. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати дітей. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягує з відповідача аліменти на синів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на їх утримання не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач відмовилась від вимоги про стягнення аліментів на дочку [PERSON], в іншій частині позов підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач пояснив, що дочка [PERSON] проживає разом з ним, вимогу позивача стягнути аліменти на сина в розмірі 1/2 частини заробітку не визнав. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обовязку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З відповідного свідоцтва вбачається, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO]. Тієї обставини, що син знаходиться на утриманні у позивачки, відповідач не заперечує. Судом встановлено, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обовязку утримувати сина. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач довела своє право отримувати аліменти на сина, однак не надала доказів на підтвердження обґрунтованості їх розміру, а тому суд стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial