Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Донецькобленерго» про захист прав споживачів, визнання незаконними дії, зобов»язання підключити електропостачання, скасування Акту про порушення правил користуванняя електроенергією та визнання таким, що не створює зобов»язань, в якому зазначила, що 23 жовтня 2006 року вона отримала ордер на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Квартира була надана Курахівською селищною радою, в якій був відсутній прилад обліку електроенергії. 15.10.2007 року вона отримала свідоцтво про право власності на дану квартиру. 18.01.2007 р. звернулась із заявою до ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ, в якій просила зробити коригування особового рахунку. 13.10.2008 р. звернулась до відповідача із заявою, в якій просила дозволу на встановлення приладу обліку спожитої електроенергії та підключити до електропостачання. Начальником Селидівського РЕМ було надано доручення підключити та встановити прилад обліку. Вона сплатила за послуги підключення - відключення, авто послуги в розмірі 420 грн. 38 коп. та повторну установку в розмірі 58 грн.31 коп. Працівники ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ приїхали до неї та повідомили, що прилад обліку встановити неможливо через відсутність опори та сказали, щоб вона користувалась електроенергією без приладу обліку та сплачувала щомісячно за спожиту електроенергію по 100, 200-400 квт.ч. поки вони не встановлять опору для приладу обліку електроенергії, що вона і робила щомісячно. Але опора так і не була встановлена. Вона навідувалася до відповідача на протязі 7 років з питанням встановити їй прилад обліку електроенергії, але цього зроблено не було. В жовтні 2014 р. вона отримала поштою Акт про порушення правил користування електроенергією № 197560 від 24.06.2014 року. Згідно протоколу засідання комісії РЕМ розмір суми, нарахованої по Акту складає 2267,12 грн. Вважає, що порушено її права споживача. Просить суд, визнати протиправною бездіяльність ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ щодо не встановлення приладу обліку електроенергії в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] електроенергії; зобов»язати ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ встановити прилад обліку електроенергії в квартирі відповідно до її заяви від 13.10.2007 р.; зобов»язати ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ підключити до електропостачання квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; зобов»язати ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ укласти з нею договір на постачання електроенергії в квартиру; визнати незаконним акт про порушення(ПКЕЕН) № 197560 від 24.06.2014 р.; визнати незаконною нараховану суму 2267 грн. 12 коп. по акту про порушення (ПКЕЕН) № 197560 від 24.06.2014 р. та звільнити від зобов»язання її сплатити. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала доводи позивача та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог позивача та просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно ордеру на житлове приміщення № 5 на підставі рішення Курахівської селищної ради від 23.10.2006 р. № 517-42 [PERSON] 23.10.2006 р. отримала ордер на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. 15.10.2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 4063 від 15.10.2007 р., виданим Селидівською біржею нерухомості. 18.01.2007 р. [PERSON] звернулась із заявою до ПАТ «Донецькобленерго» Селидівського РЕМ, в якій просила зробити коригування особового рахунку в зв»язку з тим, що вона отримала квартиру на підставі ордеру від 23 жовтня 2006 року та просила відкрити особовий рахунок на її ім»я та укласти договір на постачання електроенергії. Заступник начальника Шинкаренко В.І. зробив на заяві позивача резолюцію, згідно якої дав доручення [PERSON] перевірити і відкорегувати. 13.10.2008 р. звернулась до відповідача із заявою, в якій просила дозволу на встановлення приладу обліку спожитої електроенергії та підключити до електропостачання, оскільки квартира надана Курахівською селищною Радою без приладу обліку електроенергії. Заяву було розглянуто 20.10.2008 р. та заступником начальника Шинкаренко В.І. зроблено резолюцію, згідно якої він надав доручення Коротченко В.А. та [PERSON] підключити та встановити прилад обліку по можливості та фасаді будинку, що підтверджується копією заяви позивача. Згідно квитанцій від 20.10.2008 р. [PERSON] сплатила за повторне встановлення приладу обліку електроенергії 58,31 грн. та за підключення, відключення, автопослуги 420,38 грн. Згідно копій квитанцій, [PERSON] сплачувала за електроенергію по 100, 200-400 квт.ч. Згідно Акту про порушення № 197560 від 24.06.2014 р., складеного представниками постачальника електричної енергії Селидівського РЕМ ПАТ «Донецькобленерго», зазначено, що при перевірці дотримання правил користування електроенергією за адресою: [ADDRESS], споживач [PERSON] порушила правила користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення електроприладів(електропроводки) до електромережі, накид дротів навантаження на лінію електропередач , відсутній прилад обліку електроенергії. З актом про порушення споживач не був ознайомлений, підпис відсутній. Згідно виписки з протоколу комісії РЕМ по розгляду акту про порушення № 197560 від 24.06.2014 р., розмір суми, нарахованої по акту складає 2267,12 грн. Згідно зі ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваннях прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст..24 Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» (з відповідними змінами і доповненнями), енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на такій території, в укладенні договору на постачання електричної енергії, крім випадків, якщо відсутня технічна можливість. У разі надання обґрунтованої відмови енергопостачальник зобов'язаний повідомити про це органу ліцензування (ліцензіару). Згідно з положеннями ст. 26 Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» ( з відповідними змінами і доповненнями) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Згідно статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст..638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір(оферти) і прийняття пропозиції(акцепту) другою стороною. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS], яку їй було надано на підставі ордеру на житло Курахівською селищною Радою. Як вона стверджує в квартирі був відсутній прилад обліку електроенергії. Вона зверталась із заявами до відповідача та просила зробити корегування та відкрити особовий рахунок на її ім»я, укласти договір на постачання електроенергії, просила дозволу на встановлення приладу обліку спожитої електроенергії, підключити до електропостачання. Заступником начальника Селидівського РЕМ було зроблено резолюцію, згідно якої він надав доручення підключити та встановити прилад обліку по можливості та фасаді будинку. [PERSON] було сплачено за повторне встановлення приладу обліку електроенергії, підключення, відключення, автопослуги. Але між ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та [PERSON] не було укладено договору на постачання електроенергії, не встановлено в квартирі позивача приладу обліку електроенергії. При перевірці в квартирі позивача дотримання правил користування електроенергією було складено акт про порушення № 197560 від 24.06.2014 р.. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання протиправною бездіяльність ПАТ «Донецькобленерго» підлягають задоволенню, оскільки відповідачем, не надано жодних доказів на підставі яких ним не було вчинено відповідних дій, а саме: встановлення приладу обліку електроенергії чи неможливість встановлення приладу із-за відсутності технічних можливостей, укладання договору зі споживачем електроенергії. Але суд не може зобов»язати відповідача укласти договір зі споживачем електроенергії, оскільки сторони є вільними в укладенні договору. Вирішуючи позовні вимоги заявлені [PERSON] щодо визнання незаконним акту про порушення Правил користування електричною енергією № 197560 від 24.06.2014 р.; визнання незаконною нараховану суму 2267 грн. 12 коп. по акту про порушення та звільнення від зобов»язання позивача сплатити нараховану суму, суд вважає, що вказані вимоги не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 53 Правил на підставі акта енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Проте нарахування таких збитків не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації їх сплатити. Згідно п. 53 Правил у разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду, тобто за відновленням свого порушеного права до суду може звернутися енергопостачальник. Право споживача на звернення до суду з метою перевірки законності дій комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією та перевірки розрахунку енергопостачальника законом не передбачено. Тобто, до пред'явлення енергопостачальником позову про стягнення із споживача збитків за безоблікове використання електричної енергії споживачу не надано право оспорювати в судовому порядку законність їх нарахування. Складений працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Акт 197560 від 24.06.2014 р. є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення перевірки постачальником електроенергії щодо дотримання Правил користування електричною енергією побутовим споживачем, а протоколом засідання комісії Селидівського РЕМ від 11.08.2014 року визначено розмір збитків за порушення, яке було зафіксовано у зазначеному акті. При цьому зазначені акт та протокол з розрахунком не встановлюють для позивачки [PERSON] будь-яких обов'язків, а носять рекомендаційний характер щодо оплати нарахованих збитків, тобто є претензією, у випадку незадоволення якої ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Таким чином акт № 197560 від 24.06.2014 року та протокол засідання комісії Селидівського РЕМ, згідно зі статтею 57 ЦПК України є доказами по справі, які оцінюються судом в порядку статті 212 ЦПК України. Оскарження дій лише щодо факту складення акту, як і самого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, щодо визнання акту про порушення Правил користування електричною енергією споживачем № 197560 від 24.06.2014 р., незаконним. Позивач також просить зобов'язати відповідача відновити електропостачання його квартири. Згідно ст.35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача, а у разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення не повинен перевищувати 1 місяця . Таким чином позовні вимоги в частині зобов'язання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підключити квартиру за адресою: [ADDRESS] до електропостачання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial