Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29.12.2014 року на електронних торгах згідно протоколу № 30254 вона придбала ? частину квартири № 62, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 15. 26.02.2015 року на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 286 . За нею зареєстровано право приватної власності на ? частину вищезазначеної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 8875957. Відповідно до довідки КП «ЖЄП № 26» ДГС за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 15/62 зареєстровані ще дві особи: [PERSON] та [PERSON]. Як їй, позивачеві, стало відомо із телефонної розмови із відповідачем, [PERSON], її матір,[PERSON], померла в січні 2015 року, а в вищезазначеній квартирі крім [PERSON], проживає [PERSON] колишній співмешканець її покійної матері. На усне прохання її,позивача, зустрітися та вирішити питання щодо користування квартирою, що знаходиться в їх спільній сумісній власності відповідач відповіла відмовою. З метою заняття належної їй,позивачеві, житлової площі, вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою звільнити належну їй на праві власності ? частину квартири та надати можливість безперешкодно нею користуватися. Вказану вимогу вона направила відповідачу поштою 16 березня 2015 року, проте поштове відправлення було повернути відправнику у звязку із закінченням терміну зберігання. У звязку з зазначеним вона звернулася до відповідача особисто із вимогою надати їй можливість користуватися своїм майном, для чого прибула за адресою знаходження квартири, однак відповідача вдома не було. Натомість, [PERSON], що також перебуває за вказаною адресою, погрожував їй фізично та сказав, щоб вона ніколи до вказаної квартири не наближалася. З метою досудового врегулювання спору вона звернулася до Індустріального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС із проханням розібратися в даній ситуації, після чого працівниками територіального управління МВС було зроблено вихід на місце для з'ясування обставин справи. Відповідно до висновку дільничного інспектора міліції СДІМ Індустріального РВ ДМУ , в результаті вжитих заходів по її заяві встановлено, що між гр.. [PERSON] та гр.. [PERSON] виникли цивільно-правові відносини, які повинні вирішуватися в суді в приватному порядку. У відношенні [PERSON] складено адміністративний протокол ДН № 404390 за ч. 1 ст. 173 КУпАП . Тому позивач просила суд вселити її в квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 46). Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення у пресі (а.с. 47). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справи за його відсутності (а.с. 44). З таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач у справі, [PERSON], на підставі свідоцтва, виданого 26.02.2015 року і зареєстрованого в реєстрі за номером 286 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], яку придбано на електронних торгах згідно протоколу № 30254 від 29.12.2014 року ( а.с.5-8). Судом встановлено, що в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], відповідач у справі, та [PERSON]А.( а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON]І перешкоджає позивачеві користуватися належною їй частиною квартири [ADDRESS], що підтверджується висновком дільничного інспектора міліції СДІМ Індустріального РВ ДМУ від 27.03.2015 року ( а.с. 12). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійснені. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування своїм майном. Оскільки судом встановлено, що відповідач , [PERSON] перешкоджає позивачеві, яка є власником ? частини квартири [ADDRESS], користуватися належною їй частиною квартири, суд вважає , що є підстави для вселення [PERSON] в цю квартиру. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved