Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що проживає в будинку, який на правах власності належить її сину [PERSON]. Але всі комунальні послуги сплачує вона. Так, за споживання природного газу в 2013 році вона сплачувала на підставі щомісячних показань лічильника, що відповідає ст.. 22 Договору № 140078 «Про надання населенню послуг з газопостачання» від 04.01.2012 року та встановленої роздрібної ціни. Фактично по квитанціям вона використала 2490 куб. м газу по ціні відповідно 72, 54 грн. Але відповідач виставляє їй зовсім інші показники в акті звірки від 01.01.2014 року - 2590 куб. м Відповідно ж ціна тепер змінюється - 109, 80 за 1 куб. м газу. До того ж в її квитанції за грудень 2013 року останнє показання - 62166 куб. м, а в акті чомусь виставляють 62007 куб. м, що є меншим ніж фактичні показання лічильника, де ж взялося 2590 куб. м. Зі своїми претензіями вона звернулася до відповідача. Майстер сказала, що вони за основу нарахування беруть дані обхідників - у грудні це було 12.12.2013 року, а в січні 22.01.2014 року. Вона не може зрозуміти, чому газ, спожитий у січні, доплюсували до грудня минулого року. І тепер уже в повідомленні про заборгованість та відключення від 04.02.2014 року виставляється їй заборгованість в сумі 1186, 27 грн. Чому ігноруються фактичні показання лічильника і проплати по квитанціям - вона незрозуміла. За січень 2014 року вона сплатила за газ уже за новими роздрібними цінами та погасила частину виставленого боргу в розмірі 500 грн., тому що боїться відключення газу. Хоча вважає, що їй неправомірно змінили показання лічильника та відповідно збільшили роздрібну ціну за спожитий природний газ. У зв'язку з цим, позивач просить визнати її претензії до Синельниківського УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» обґрунтованими та зробити перерахунок обсягу використаного природного газу за 2013 рік та плати за нього згідно оплачених нею квитанцій, а проплату за січень 2014 року та виплачений борг 500 грн. перерахувати на подальше споживання газу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснила, що сплачує комунальні послуги, так як проживає в цьому будинку, у зв'язку з цим й звернулася до суду з даним позовом. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав, виданого Синельниківським МБТІ. 04.01.2012 року між ПАТ «Дніпропетровськгаз» в особі начальника Синельниківського УЕГГ та [PERSON] як споживачем був укладений договір № 140078 про надання населенню послуг з газопостачання по даному будинку, згідно умов якого передбачений порядок сплати споживачем коштів за спожитий природний газ. Згідно копій квитанція за 2013 рік встановлено, що за спожитий природний газ по даному будинку сплачував [PERSON] як власник та споживач. Згідно акту взаєморозрахунків за спожитий природний газ від 01.01.2014 року встановлена заборгованість по перерахунку за використаний в 2013 році природний газ в сумі 953 грн. 44 коп. та було попереджено про відключення від газопостачання. Даний акт був підписаний абонентом [PERSON] Станом на 01.02.2014 року за споживачем [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 1186, 27 грн., його було зобов'язано сплатити її до 01.04.2014 року та було повідомлено про зміну з 01.01.2014 року тарифу, що підтверджується повідомленням про заборгованість та відключення від 04.02.2014 року, яке було також підписано [PERSON] Згідно довідки виконкому Кислянської сільської ради № 131 від 18.02.2014 року позивач дійсно проживає в [ADDRESS]. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1, ч. 4 ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Згідно ст.. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Отже, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та між ним і відповідачем склалися договірні відносини про надання послуг з газопостачання, згідно умов якого [PERSON] як споживач даних послуг має відповідні права та обов'язки, а також несе відповідальність у разі порушення умов договору. Крім того, [PERSON] як споживач здійснював оплату послуг з газопостачання протягом 2013 року, підписував акт звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ та повідомлення про заборгованість та відключення. Дані обставини дають суду підстави стверджувати, що [PERSON] користується правами та виконує обов'язки згідно договору та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 2246 від 09.12.1999 року, а тому у разі виникнення спору з виконавцем послуг може звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Доводи позивача щодо оплати нею послуг з газопостачання в житловому будинку [PERSON], оскільки вона там проживає та з цих причин звернулася до суду, є необґрунтованими та безпідставними, так як позивачка не має договірних відносин з Синельниківським УЕГГ, між нею та власником будинку не укладалось угоди про безоплатне користування жилим приміщенням або договору найму, а тому у неї відсутні законні підстави пред'являти претензії виконавцю послуг. У зв'язку з цим [PERSON] не є належним позивачем та судом не було встановлено її порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів. Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити, у зв'язку з чим згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору не присуджуються позивачеві. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 319, 322 ЦК України, ст.. 162 ЖК України,

Outcome: dismissed