Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 07 лютого 1987 року у Дворці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва, актовий запис № 535. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. За час перебування у шлюбі між ними часто виникали непорозуміння та сварки на грунті постійного зловживання відповідачем спиртними напоями. Неодноразові прохання позивача до відповідача щодо зміни свого ставлення до сім»ї, відмови від шкідливих звичок, припинення вживання алкоголю, полікуватися від алкогольної залежності, не призвели до позитивних наслідків. Сподівання на краще сімейне життя, збереження сім»ї, виявилися марними. Зазначає, що з вересня 2013 року відносини між ними погіршилися, вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, стали проживати окремо. До органів РАЦСу відповідач не бажає з»являтися, тому вона змушена звертатися з даним позовом до суду. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки воно буде суперечити її інтересам. Спору про поділ майна подружжя між ними не існує. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явилась, надала суду письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони уклали шлюб 07.02.1987 р. (а.с.6). У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved