Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON], яка була рідною матір'ю чоловіка позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку загальною площею 0,0800 га для індивідуального житлового будівництва, розташовану за тією ж адресою. На день смерті [PERSON] разом з нею постійно проживав її син, [PERSON], який був чоловіком позивачки. Однак, до спливу шестимісячного строку з дня смерті [PERSON], [INFO], [PERSON] помер. Таким чином, [PERSON] після смерті своєї матері спадщину фактично прийняв, однак право власності на неї не оформив. Після його смерті позивачка, як спадкоємиця першої черги звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 12.07.2017 року позивачка звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак нотаріусом їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку на ім'я чоловіка позивачки не було. Враховуючи викладене, позивачка зазначає, що не має можливості у позасудовому порядку захистити своє право на отримання у власність спадкового майна. На цих підставах позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0800 га, розташовану за тією ж адресою. У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, на задоволенні позову наполягають. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилися, надавши заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки [PERSON], враховуючи позицію відповідачів [PERSON] та [PERSON], викладену у їх заявах, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 22 липня 2016 року померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія І-ЖС №368596 - а.с. 6). [PERSON], у відповідності до наданої копії договору дарування від 23.12.1969 року та копії державного акту про право власності на земельну ділянку від 19.10.2011 року (а.с. 7-8), належали житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0800 га, розташовані по [ADDRESS]. Згідно до копії свідоцтва про народження, сином [PERSON] був [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Крім нього, у відповідності до наданої копії спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 25-58), спадкоємцями за законом були ще дві дочки померлої, [PERSON] та [PERSON]. Однак, нотаріусом було з'ясовано про наявність заповіту, складеного [PERSON] 13.06.2012 року (а.с. 54), у відповідності до якого вона заповідала усе належне їй майно своєму синові, [PERSON]. Як вказує позивачка, на день смерті [PERSON] її син, [PERSON], мешкав разом із нею по [ADDRESS]. Цей факт визнаний усіма учасниками справи, тому, у відповідності до положень статті 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Таким чином, згідно до статті 1268 ЦК України, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, [PERSON]. У відповідності до положень цієї статті, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Правовстановлюючі документи на своє ім'я на спадкове майно [PERSON] отримати не встиг, оскільки до спливу шестимісячного строку з дня смерті своєї матері, [INFO] помер (копія свідоцтва про смерть [NUMBER] - а.с. 61). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були позивачка та двоє його дітей, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 59-77). [PERSON] та [PERSON], будучі залученими у якості відповідачів по справі, надали заяви, в яких зазначили про визнання ними позовних вимог та відсутність заперечень проти визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] за позивачкою. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є цілком законними, обґрунтованими належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved