Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 31 грудня 2008 року померла її сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,8700 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Земельна ділянка була виділена в натурі, їй присвоєно кадастровий номер, проте державний акт на право власності на земельну ділянку померлій не видавався, що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,8700 га, належної померлій [PERSON], призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 27 вересня 2017 року за клопотанням представника позивача судом вирішено питання про витребування письмових доказів у виді спадкової справи [PERSON] В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник відповідача відділу у Миронівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 31 грудня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 134346, виданим 03 січня 2009 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київській області. Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом другої черги, оскільки є її сестрою. Такі фактичні дані підтверджуєються свідоцтвами про народження : серії І-БК № 346561, виданим 01 серпня 1972 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київській області, серії І-ЯР № 521948, виданим 16 грудня 1957 року [PERSON] сільською радою Старченківського району Київській області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 278766, виданим 26 жовтня 1985 року виконкомом Ольхівської сільської ради Богуславського району Київської області. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] Інші спадкоємці померлої батько [PERSON], мати [PERSON] та брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, про що подали нотаріусу відповідні заяви. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав. Згідно з пунктами 4.12,4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, є відсутність документів, що підтверджують право власності на неї. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Спадкоємець не подав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно у виді земельної ділянки, право власності на яке підлягає державній реєстрації, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.\~\~\~\~\~ Встановлено, що померлій [PERSON] із земель сільськогосподарського призначення передано у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 0,8700 га. Технічну документацію із землеустрою було виготовлено 29 липня 2011 року ТОВ «Земприватзем». Згідно правил ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, в тому числі, шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Формування земельних ділянок шляхом поділу та обєднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Надана [PERSON] земельна ділянка була сформована, визначені її межі, внесена інформації про неї до Державного земельного кадастру, присвоєно кадастровий номер. Такі обставини підтверджені кадастровим планом земельної ділянки, Витягом з Державного земельного кадастру щодо поділу та обєднання земельних ділянок № НВ-3203308522014 від 15 вересня 2014 року. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Позивач як спадкоємець померлої [PERSON] за законом, не має змоги оформити спадкові права відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно у виді земельної ділянки. Порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1233, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 79-1, 81, 152 ЗК України,\~\~

Outcome: approved