Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визначити частку кожного із співвласників її та за життя [PERSON], який помер 11.06.2017 року, в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири №202, загальною площею 44,47 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., яка розташована в будинку №28 по вул. Генерала Радієвського (Тинка) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, рівною та як 1/2 частку, а також визнати за нею та за відповідачем право власності по 1/4 частці вказаної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11.06.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 01.06.1990 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 10.03.2006 року позивач з чоловіком отримала Свідоцтво №С329 про право власності на житло, а саме квартиру №202, що розташована в будинку №28 по вул. Генерала Радієвського (Тинка) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в якому вона була зазначена членом сімї власника квартири - [PERSON]. 11.06.2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя частки вказаної квартири. Позивач, як спадкоємець першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та дізналась, що із заявою про прийняття спадщини також звернувся син спадкодавця відповідач по справі. 06.02.2018 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існує спір про право, а саме відповідач у справі вважає, що йому належить більше ніж 1/4 частка спадщини житлової квартири, яка залишилась після смерті спадкодавця, у звязку з чим позивач вимушена була звернутись до суду. Позивач у підготовче судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, але також надав письмову заяву, в якій предявлені позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті [PERSON] ради, у судове засідання не зявилась, але наддала до суду письмову заяву, в якій вирішення справи поклала на розсуд суду та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, 01.06.1990 року відділом ЗАГС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу за №532 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та позивачем у справі - [PERSON] (а.с.11). Згідно Свідоцтва №С329 про право власності на житло від 10.03.2006 року, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.03.2006 року, [PERSON] та члену його сімї [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира №202, що розташована в будинку №28 по вул. Генерала Радієвського (Тинка) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.12, 13). 11.06.2017 року [PERSON] помер (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя частки в зазначеній квартирі. З метою прийняття зазначеної спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак постановою цього ж нотаріуса від 06.02.2018 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що між нею та відповідачем у справі сином спадкодавця виник спір (а.с.17). Відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині визначення часток [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України. Так, у звязку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у приватній спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, суд доходить висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки, а тому, суд уважає, що ця частина позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог щодо визнання за позивачем та відповідачем права власності за кожним на 1/4 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його син відповідач по справі [PERSON], та його дружина - позивач у справі [PERSON] (а.с.11). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав предявлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ним позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Окрім того, оскільки позивач у позовній заяві не ставить питання щодо стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору, суд відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved