Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] року після смерті батька позивача - [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], який записаний у свідоцтві про народження позивача зі слів матері останньої. Позивач має намір звернутися до суду для встановлення факту батьківства з метою спадкування на рівні з іншими спадкоємцями першої черги. Після смерті батька залишилась квартира [ADDRESS]. Позивач звернулася до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Береської Л.Г. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус запропонувала їй звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки такий було пропущено позивачем. Разом з тим, вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки згідно з актом ЛКП «Господар» проживала разом зі спадкодавцем без реєстрації протягом останніх років та на момент смерті. Крім цього оплачувала усі комунальні послуги та доглядала за квартирою до останнього часу. Враховуючи вищенаведене просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що батько після розлучення проживав сам. З січня 2015 року позивач переїхала до батька та доглядала його, оскільки він був не ходячий. В судовому засіданні 02.02.2016р. позивач підтримала клопотання свого представника [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, яке було задоволено судом. Однак, в наступне судове засідання представник позивача [PERSON] повторно не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача в судове засідання не з'явився повторно, дата та час судового засідання були узгоджені зі сторонами завчасно, а також зважаючи на те, що довіреністю від 01.02.2016р. (а.с.71) позивач уповноважила бути її представниками не лише [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак останні в судове засідання також не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, відповідачі проти повторного відкладення розгляду справи заперечили, тому беручи до уваги пояснення позивача, суд вважає, що слід завершити розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.68-69, 81-84). Пояснили, що вони є синами спадкодавця, вважають, що позивач взагалі не має права на спадкування, оскільки відомості про спадкодавця як батька позивача вказані у свідоцтві про її народження зі слів матері останньої. На даний час рішення суду про встановлення батьківства немає. Крім цього, вважають необґрунтованими посилання позивача на акт ЛКП «Господар» як доказ фактичного проживання позивача зі спадкодавцем на час його смерті за адресою [ADDRESS], оскільки такий складено зі слів сусідів. Разом з тим, у всіх документах, які подавалися до суду та нотаріусу позивач зазначала місцем свого проживання [ADDRESS]. В задоволенні позову просили відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06.11.2015р. проти позову не заперечила. В останнє судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Береська Л.Г. в судові засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача (а.с.3) її батьком вказаний [PERSON]. Такі відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матерії, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.21). Як вбачається з копії спадкової справи №2/2015, яка заведена 07.04.2015р. після смерті [PERSON], який помер [INFO]., така містить заяву позивача про призупинення видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки в суді встановлюється факт батьківства відносно померлого (а.с.57). Крім цього, позивач подала копію листа приватного нотаріуса Береської Л.Г. від 15.12.2015р. №94-01-16, з якого вбачається, що позивачу було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки позивачем пропущено встановлений ст.1270 ЦК України термін для прийняття спадщини (а.с.60). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO]., на випадок своєї смерті заповіту не склав. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, позивачем не подано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що остання є дочкою [PERSON] та відповідно спадкоємцем першої черги, зокрема, не представлено рішення суду про встановлення факту батьківства та доказів того, що позивач взагалі зверталася з відповідною заявою до суду. Крім цього, звертаючись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач як на поважність пропуску такого посилається на те, що на момент смерті спадкодавця проживала з ним та оплачувала комунальні послуги і доглядала за будинком. Як вбачається з роз'яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.24 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищенаведене, те, що позивачем не лише не представлено доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], а взагалі не наведено таких обставин, які б давали суду підстави вважати, що такий пропущено з поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed