Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду 11.03.2019 року з позовною заявою, в якій зазначає, що 12.07.1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Після 20 років спільного проживання сімейно-шлюбні відносини між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Вони змушені розійтися, оскільки вони різні люди, не мають спільних інтересів, на життя дивляться по різному. Між ними постійно виникають напружені відносини та конфлікти, які негативно впливають на виховання дітей. Подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення не можливе. Позивач, посилаючись на вище викладені обставини та на ст.ст. 55, 104, 105 109 , 110, 112,113 СК України, ст. ст. 3, 110, 118, 119 ЦПК України просить суд розірвати шлюб укладений між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12 липня 1997 року Володарським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, актовий запис № 38. Стягнути на її користь сплачені судові витрати. 13.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.04.2019 року. В судове засідання позивач, відповідач та його представник не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. На адресу суду надійшли заяви, якими позивач та представник відповідача просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності. Окрім того позивач, у своїй заяві, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с.24). Представник відповідача вимоги визнав у повному обсязі( а.с.23). Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача, представника відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 12.07.1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Володарським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 38 (а.с. 12). Від спільного проживання сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 13,14). Позивач у позові вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є відсутність порозуміння, в даний час позивач бажає створити нову сім'ю. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дітей. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн 40 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved