overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 1226, 29 грн, посилаючись на те, що заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею у січні 2014 року складає 25, 43 грн, у лютому 2014 року - 75, 76 грн, у березні 2014 року - 425,64 грн, у квітні 2014 року - 365, 74 грн, у травні 2014 року - 256, 71 грн, у червні 2014 року - 77,01 грн. На зборах керівник ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками трудового колективу ТОВ «МІК», в тому числі, і перед нею як членом трудового колективу, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у зв'язку з чим вона була вимушеною звернутись до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, позивач є робітником колективу ТОВ «МІК» на підставі колективного договору, ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період з січня 2014 року по червень 2014 року на загальну суму 1226, 29 грн, а саме - у січні 2014 року заборгованість складає 25, 43 грн, у лютому 2014 року - 75, 76 грн, у березні 2014 року - 425,64 грн, у квітні 2014 року - 365, 74 грн, у травні 2014 року - 256, 71 грн, у червні 2014 року - 77,01 грн (а.с. 2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у зв'язку з чим позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 1942, 76 грн, посилаючись на те, що заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею у січні 2014 року складає 331, 88 грн, у лютому 2014 року - 507, 60 грн, у березні 2014 року - 261, 02 грн, у квітні 2014 року - 842, 26 грн. На зборах керівник ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками трудового колективу ТОВ «МІК», в тому числі, і перед нею як членом трудового колективу, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у зв'язку з чим вона була вимушеною звернутись до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, позивач є робітником колективу ТОВ «МІК» на підставі колективного договору, ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період з січня 2014 року по квітень 2014 року на загальну суму 1942, 76 грн, а саме - у січні 2014 року заборгованість складає 331, 88 грн, у лютому 2014 року - 507, 60 грн, у березні 2014 року - 261, 02 грн, у квітні 2014 року - 842, 26 грн (а.с. 2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у зв'язку з чим позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 225 грн. 25 коп., посилаючись на те, що загальна сума заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею станом на січень 2014 року складає 225 грн. 25 коп. На зборах керівник ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками трудового колективу ТОВ «МІК», в тому числі, і перед нею як членом трудового колективу, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у зв'язку з чим вона була вимушеною звернутись до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, позивач є робітником колективу ТОВ «МІК» на підставі колективного договору, станом на січень 2014 року ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі в сумі 225 грн. 25 коп. (а.с.2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у зв'язку з чим позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2680, 92 грн, посилаючись на те, що заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею у січні 2014 року складає 525,43 грн, у лютому 2014 року - 530,76 грн, у березні 2014 року - 562,55 грн, у квітні 2014 року - 1163,43 грн. На зборах керівник ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками трудового колективу ТОВ «МІК», в тому числі, і перед нею як членом трудового колективу, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у зв'язку з чим вона була вимушеною звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, позивач є робітником колективу ТОВ «МІК» на підставі колективного договору, ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період з січня 2014 року по квітень 2014 року на загальну суму 2680, 92 грн, а саме - у січні 2014 року заборгованість складає 525,43 грн, у лютому 2014 року - 530,76 грн, у березні 2014 року - 562,55 грн, у квітні 2014 року - 1163,43 грн (а.с. 2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у зв'язку з чим позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 3369 грн. 97 коп., посилаючись на те, що загальна сума заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року складає 3369 грн. 97 коп. Згідно довідки від 04.12.2014 року, виданої ТОВ «МІК» за підписом директора, ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед нею, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у звязку з чим вона була вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, згідно трудової книжки на імя позивача, остання з 24.06.2011 року по 14.04.2014 року працювала у ТОВ «МІК»(а.с.4). Згідно довідки від 04.12.2014 року, виданої ТОВ «МІК» за підписом директора, станом на 04.12.2014 року ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року в сумі 3369 грн. 97 коп. (а.с.2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 698, 20 грн, посилаючись на те, що заборгованості ТОВ «МІК» із заробітної плати перед нею у січні 2014 року складає 698, 20 грн. На зборах керівник ТОВ «МІК» визнав суму заборгованості по заробітній платі перед працівниками трудового колективу ТОВ «МІК», в тому числі, і перед нею як членом трудового колективу, однак до цього часу заборгованість не виплачена, у зв'язку з чим вона була вимушеною звернутись до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомленим належним чином. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, позивач є робітником колективу ТОВ «МІК» на підставі колективного договору, ТОВ «МІК» має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за січень 2014 року у розмірі 698, 20 грн (а.с. 2). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Отже, за вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату своєї праці, у зв'язку з чим позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач, будучи її рідним батьком та зобовязаним утримувати дитину до досягнення нею повноліття, від виконання свого обовязку ухиляється, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки щомісячно і до досягнення дочкою трирічного віку, оскільки у даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, однак відповідач матеріальної допомоги на її утримання також не надає, хоча працює та має таку можливість. Аліменти просила стягувати, починаючи з дня її звернення із даною позовною заявою до суду. Позивач у судовому засіданні в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до такого. Так, сторони з 22 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO] (а.а.с.3,4). У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, у даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір допомоги, яку вона отримує від держави, не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частини першої статті 75 СК України чоловік повинен матеріально підтримувати дружину. Відповідно до частини другої статті 75 СК України право на утримання має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відтак, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не заперечував викладених у позові обставин щодо свого ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, дружини та можливості такої допомоги надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просять суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 22 липня 2015 року, укладеного між [PERSON] та нею, [PERSON], від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, однак не проживає в ній, оскільки заздалегідь, до укладення договору, [PERSON] квартиру залишив, а саме виселився з неї та вивіз усе своє майно. Останнє, що позивачу відомо відносно відповідача, що [PERSON] виїхав за межі України, уповноваживши [PERSON] діяти від його імені при укладенні договору купівлі-продажу квартири на підставі довіреності від 20 липня 2015 року. Таким чином, відповідач, виїхавши за межі України, добровільно не має наміру знятися з реєстраційного обліку. Оскільки у відповідача, після укладання договору купівлі-продажу від 22 липня 2015 року припинилося право власності на квартиру [ADDRESS] а тому він втратив право користування нею для особистого проживання. Перебування відповідача на реєстраційному обліку створює для неї необґрунтовані матеріальні витрати по оплаті комунальних послуг, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з зазначеними вище позовними вимогами. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, однак остання надала до суду заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, причини його неявки суду не відомі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11.11.2006 року Центрально-Міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №834. В обґрунтування позову зазначає, що 11.11.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016, спільне господарство не ведеться. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав, що викладені вище. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Майнових спорів між сторонами немає. 22.01.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач,\~у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved