Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти в розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 20% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що з 18.09.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З 23.02.2017 шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, при цьому дитина мешкає разом із позивачем і перебуває на його утриманні. Відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач перебуває у відпустці за доглядом за дитиною, матеріальну допомогу не отримує. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2015, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2015, актовий запис № 1280 (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.05.2016, актовий запис № 592 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що сімейні стосунки перервано та батько дитини проживає окремо від позивача та доньки, [PERSON] самостійно виховує і утримує доньку, відповідач постійно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище матері дитини, платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначені розміру аліментів приймає до уваги те, що відповідач офіційно працює, іншого аліментного обов'язку не має, на його утриманні будь-які інші особи не перебувають. Будь-яких доказів щодо звільнення від сплати аліментів, зменшення їх розміру з боку відповідача не надано. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням майнового стану сторін, належно підтверджених доводів, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-го віку на підставі правил ч. 2 ст. 84 СК України, яка зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає сумісно із позивачем та на підставі вищенаведених обставин, суд вважає за обґрунтоване та справедливе стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Відповідно до правил ч .1 ст. 80 СК України, аліментів присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач просить стягнути аліменти у відсотковому співвідношенні, що не відповідає ч. 1 ст. 80 СК України. Відповідно до правил ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved