Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 02 травня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Лучанській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 5, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, між ними відбувалися сварки і непорозуміння, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили і разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина. Судові витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, на примирення не згідна, оскільки з 01.01.2017 року вони остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 02 травня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Лучанській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 5, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла повага один до одного, між ними відбувалися сварки і непорозуміння, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з 01 січня 2017 року остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved