Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просила зняти арешт з земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , який накладено постановою державного виконавця АВ №961428 від 18.06.2009 року. У обґрунтування позову зазначила, що [INFO] , помер її син [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку, з метою отримання спадщини вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено, через наявність арешту на зазначену земельну ділянку. З метою зняття арешту вона звернулась до Першого Малиновського ВДВС, та отримала відповідь, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №2-161 від 03.03.1999 року відносно [PERSON] та в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було накладено арешт на земельну ділянку [ADDRESS] та на теперішній час виконавче провадження було знищено. Вважає, що державним виконавцем помилково був накладений арешт на майно, яке належить [PERSON] , оскільки боржником за виконавчим провадженням є [PERSON] , у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Жодних заперечень на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва смерть серії [NUMBER] /а.с.9/. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №851381, [PERSON] , належить земельна ділянка 0,119 га, розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с.14/. Відповідно до довідки від 23.05.2017 року, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , звернулась його мати - [PERSON] /а.с.13/. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2018 року, [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , через наявність арешту, накладеного постановою АВ №961428 від 18.06.2009 року Першим Малиновським ВДВС на вищевказану земельну ділянку /а.с.17-18/. Як вбачається з відповіді начальника Першого Малиновського ВДВС Олефіра О.О., у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. В ході примусового виконання рішення, державним виконавцем накладено арешт серії АВ № 961428 від 18.06.2009 року на вищевказану земельну ділянку. Станом на теперішній час виконавче провадження - знищено у зв`язку із закінченням терміну на його зберігання /а.с.20/. Тобто державним виконавцем був накладений арешт на майно, яке не належить боржнику. Відповідно до постанови №В-10/59 про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження відносно [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, закінчено. Арешти накладені зокрема постановою серії АВ № 961428 - постановлено зняти /а.с.21/. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що державним виконавцем було помилково накладено арешт на земельну ділянку, яка не належить боржнику - [PERSON] , а належала власнику - [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо оформлення спадкового майна, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved