Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі й на земельну ділянку площею 6,53 га, контур 41, [ADDRESS]. Згідно із заповітом [PERSON] від 02.11.2012 року вищевказана земельна ділянка заповідана позивачу, про що вона дізналася на початку листопада 2017 року. Позивач зазначила, що вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини у зв'язку з тим,що була необізнана про існування заповіту і так як вона не відноситься до категорії спадкоємців першої черги, то не розраховувала на отримання спадкового майна, а тому не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дізнавшись зі слів матері про існування заповіту, позивач одразу ж звернулася до Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області із заявою про отримання його копії. 15.11.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Прокопенка В.М. з метою подати заяву про прийняття спадщини, проте отримала відмову у зв'язку з тим, що пропустила строк, передбачений ст. 1270 ч.1 ЦК України. Позивач послалася на правову позицію Верховного Суду України від 06.09.2017 року № 6-496цс17, згідно якої необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті бабусі - [PERSON], що померла [INFO] року в [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву, якою просила суд проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської областінадав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01.02.2018 року до участі в розгляді справи в якості співвідповідача було залучено [PERSON] - сина померлої [PERSON] Згідно заповіту від 02.11.2012 року, посвідченого секретарем Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON], [INFO], заповіла позивачу земельну ділянку (пай) площею 6,53 га, розташовану на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт серії [NUMBER]). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], довідки Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 154 від 23.10.2017 року, [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року. На день її смерті та протягом шести місяців після смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали син - [PERSON], невістка - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON], невістка - [PERSON] та правнук - [PERSON]. Листом-роз'ясненням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 15.11.2017 року, приватний нотаріус Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Прокопенко В.М. відмовив позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з відсутністю заяви [PERSON] про прийняття спадщини у встановлений законом строк. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50309249 від 15.12.2017 року, довідки приватного нотаріуса Прокопенка В.М. № 377/01-16 від 15.12.2017 року вбачається, що інформація про наявність спадкової справи на ім'я [PERSON] відсутня. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України від 06.09.2017 року, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, позивач була необізнаною щодо наявності заповіту на її ім'я, суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. Тож, з огляду на те, що позивач пропустила термін прийняття спадщини з поважної причини, суд дійшов висновку про необхідність визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved