Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом і просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS] оскільки відповідач з 2012 року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.03.2016 року, складеного депутатом Таращанської міської ради Гайдамакою О.І. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Вона є власником даного будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.1998 року, зареєстрованого в реєстрі № 1830, яке зареєстроване в КП КОР Білоцерківське МБТІ 22 червня 1998 року № 4506 та договору дарування 1/2 частини домоволодіння від 17.08.2000 року, зареєстрованого в реєстрі № 3182, яке зареєстроване в КП КОР Білоцерківське МБТІ 23 серпня 2000 року № 30-173. Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлена, але в позовній заяві просить розглянути справу у її відсутність та без фіксування судового процесу технічними засобами, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] що належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.1998 року, зареєстрованого в реєстрі № 1830, яке зареєстроване в КП КОР Білоцерківське МБТІ 22 червня 1998 року № 4506 та договору дарування 1/2 частини домоволодіння від 17.08.2000 року, зареєстрованого в реєстрі № 3182, яке зареєстроване в КП КОР Білоцерківське МБТІ 23 серпня 2000 року № 30-173. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач в справі, [PERSON], який з 2012 року не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 05.03.2016 року, складеного депутатом Таращанської міської ради Гайдамакою О.І. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON]. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Позивач є власником даного будинку, відповідач з 2012 року в ньому не проживає та ним не користується, на даний час місце проживання відповідача не відоме, тому вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач не проживає у вищевказаному жилому приміщенні більше чотирьох років, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Всі судові витрати залишити за позивачем, оскільки вона просить про це суд.

Outcome: approved