Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також на її утримання у розмірі однієї шостої заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. Вимоги обґрунтувала тим, що з 26.09.2015 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживаютьразом з нею і знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дітей та на її утримання, до досягнення меншою дочкою трирічного віку, так як в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від якого мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком якого згідно зі свідоцтвом про народження є відповідач (а.с.9,10). Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні (а.с.11). Доказів про доходи сторін, суду не надано. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року). Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До того ж, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи обставини, визначені ст.182 Сімейного кодексу України,суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей, визначивши розмір аліментів в розмірі у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи строк, з якого і до якого стягувати аліменти на утримання позивача, суд виходить з норм ст.79 та ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 91,180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved