Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 17.06.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу деякий час відносини між сторонами були нормальні, засновані на взаємній повазі. Але поступово вони втратили взаємопорозуміння, стали часто сваритися, перестали розуміти один одного. Спільне життя не склалося через відсутність спільних поглядів на сімейні відносини. З 09.12.2018 року між ними припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач зазначила, що на теперішній час, вона прийшла до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. А також вважає застосування заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, тому, що на примирення вона не згодна, та переконана що подальше шлюбне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 768,40 грн. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила не надавати строку на примирення та проводити розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень № 75000 0343941 9 від 12.04.2019 року та № 75000 0345069 2 від 07.05.2019 року, відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Крім того, відповідач був викликаний в судове засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет від 05.09.2018 року. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Ухвалою Білозерського районного суду від 08.04.2019 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Білозерського районного суду від 26.04.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області 17.06.2008 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 8. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області та І-КГ номер 150887 виданого виконавчим комітетом Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області, сторони є батьками, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав заперечень проти задоволення позову, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно квитанції № 1 від 01.04.2019 року позивачем за подачу позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial