Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими що втратили право на користування житлом, в якому вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстрованого в реєстрі за №2823, вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі окрім позивача зареєстровані: чоловік позивача - [PERSON], його мати - [PERSON], його батько - [PERSON], дочки позивача - [PERSON], [PERSON], неповнолітній син позивача - [PERSON], 2003 року народження, а також сестра чоловіка позивача - [PERSON] та її неповнолітні діти - [PERSON], 2006 р.н., [PERSON], 2003 р.н., [PERSON], 2000 р.н. В травні 2008 року відповідач разом зі своїми дітьми, забравши всі свої особисті речі та речі дітей, добровільно залишила спірну квартиру та виїхала за межі України. З того часту ані вона , ані її діти в квартирі не мешкають, місце їх перебування позивачу не відоме, квартирою відповідач не цікавиться комунальні платежі не сплачує. Позивач в позові стверджувала, що жодних перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачу та її дітям не чинили. Оскільки відповідач та її неповнолітні діти в спірній квартирі не проживає, комунальні платежі не оплачує, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на неї. Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати відповідача та її дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] зі зняттям їх з реєстраційного обліку за цією адресою. Позивач, [PERSON], до початку судового засідання звернулась із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Треті особи на судове засідання не з'явились, до його початку від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову вони не заперечували. Від представника третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, який діє на підставі довіреності, до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Управління, просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітніх осіб. Відповідач [PERSON], що діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявами позивача представника третьої особи та третіх осіб, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є., зареєстрованого в реєстрі за №2823, копія якого є в матеріалах справи, власником квартири [ADDRESS] є позивач у справі - [PERSON]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за №1066 від 13.05.2016 року, яка є в матеріалах справи, виданої на ім'я [PERSON], у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - власник; [PERSON] - свекор, [PERSON] - дочка, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка; [PERSON] - син; [PERSON] - свекруха; [PERSON] - інший родич, [PERSON] - інший родич; [PERSON] - інший родич; [PERSON] - інший родич. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. З відповіді на адвокатський запит за підписом заступника директора КП «Жилкомсервіс» №4854 від 16.03.2016 року, копія якого є в матеріалах справи, вбачається що з травня 2008 року і по теперішній час до КП «Жилкомсервіс» із заявами щодо вчинення перешкод у користуванні житлом гр-ці [PERSON] та її неповнолітнім дітям ніхто не звертався. Аналогічний зміст має відповідь на адвокатський запит за підписом начальника Московського ВП ГУ НП в м. Харкові від 09.03.2016 року №8304/119.67-05, копія якої є в матеріалах справи. Актом за підписом сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 03.03.2016 року, копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, підтверджено факт не проживання відповідача [PERSON] та її неповнолітніх дітей за місцем реєстрації з травня 2008 року. З наведеного вбачається, що відповідач та її неповнолітні діти фактично не проживають у спірній квартирі з 2008 року, комунальні послуги не сплачують, з реєстраційного обліку не зняті. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Так, згідно ч.4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Батько неповнолітніх осіб - [PERSON], у спірній квартирі не зареєстрований та не проживає, позивачем заявлено вимогу про визнання матері неповнолітніх - [PERSON] такою, що втратила право користування житлом зі зняттям її з реєстраційного обліку, таким чином, з урахуванням не проживання неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі понад вісім років, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved