Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаззбут» про зобов»язання до вчиненнійдій,а саме проведення перерахунку оплати за надані послуги з постачання газу.зокроема ,просить зобов»язати відповідача припинити нарахування фактичного об»єму спожитого газу побутових споживачів ,яким є позивач, за граничними нормами споживання , визначеними у додатку №10 Кодексу газорозподільчих систем , з 01.12 2016 р. В обгрунтування вимог покликається на те, що 17.11.2016р. р. був складений Акт про відмову споживачів газу ,які проживають у [INFO]»янко-Бузького району Львівської області від встановлення загальнобудинкового газового лічильника. Після складення акту споживачам газу,якими є мешканці квартири №14 цього будинку а саме позивачу з 01.12.2016 р. проводиться нарахування обєму спожитого газу побутових споживачів ,яким є позивач, за граничними нормами споживання , визначеними у додатку №10 Кодексу газорозподільчих систем. Позивач вважає таке невірним та просить зобов»язати відповідача скасувати таке нарахування. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та дав пояснення,аналогічні змісту позову. Представник ПАТ «Львівгаз» позовні вимоги заперечив та пояснив, що встановлення будинкового вузла обліку газу здійснюється згідно із вимогами Кодексу газорозподільчих мереж, затвердженого Постановою НКАРЕ. Кодексом передбачено, що з ініціативи балансоутримувача або оператора ГРМ та за їх рахунок у багатоквартирному будинку може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. 17.11.2016 р. був складений акт про те, що мешканці будинку 7 на вул. Сагайдачвного в смт. Добротвір відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника. Акт розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу згідно вимог Кодексу ГРС. На засіданні комісії було прийняте рішення про здійснення споживачам нарахувань за спожитий природний газ з 01.12.2016 року за граничними обємами споживання природного газу 9.8 куб.м, на особу. Оскільки такі дії ПАТ «Львівгаз» не суперечать закону,просить у задоволенні позову відмовити. Представники ТЗОВ «Львівгаз збут» у судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи судом. Заслухавши доводи сторін, вивчивши письмові докази,суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено, що будинок №7 по вул. Сагайдачного у смт. Добротвір є багатоквартирним з централізованим гарячим водопостачанням, квартири обладнані одним єдиним газовим приладом - газовою плитою, яка використовується для приготування їжі. Оплата за спожитий газу таких будинках здійснюється відповідно до норми споживання, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу. Позивач є мешканцем кв. №14 цього будинку. Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» по відношенню до побутового споживача ТОВ «Львівгаз Збут» є постачальником, а Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - розподільником, оператором газорозподільної мережі. Як ствердив представник позивача,і ця обставина не спростовані відповідачем, останній не був повідомлений про встановлення загальнобудинкового лічильника, та не подавав відмови від його встановлення. Позивача про такі дії працівників ПАТ «Львівгаз» не попереджав, він не був присутній при встановленні лічильника. Акт про порушення було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу .Комісією прийнято рішення про здійснення споживачам будинку № 7 по вул. Сагайдачного у смт.Добротвір нарахувань за спожитий природний газ з 01.12.2016 року за граничними обємами споживання природного газу 9.8 куб.м, на особу. До цього часу для споживачів будинку нарахування за спожитий природний газ здійснювались за нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203, які становлять 4,4 куб.м, на особу в місяць. Встановлення загальнобудинкових вузлів обліку передбачено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а порядок проведення розрахунків встановлений Постановою Кабінету Міністрів від 27.012016 р. №46. П. 1 ч. 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (Постанова №2494 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг , зазначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При цьому балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. П.4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КБУ від 16.05.2002 р. №620 \\ в ред. Постанови КБУ від 27.01.2016 р. ;46\\ передбачено, що власник будинку, особа, відповідальна за експлуатацію будинку, балансоутримувач будинку, тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених в квартирі \\за їх наявності\\, а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. Згідно з п. 2 ч. 1 розділу VI цього ж Кодексу доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Для побутових споживачів форма Типового договору постачання природного газу затверджена постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. В загальних положеннях цього Типового договору визначено, що споживач це фізична особа, обєкт якої фізично підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Згідно з Додатком 1 до Типового договору має складатися заява- приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, і в ній же визначаються персоніфіковані дані споживача, зокрема вид обєкта (приватний будинок, квартира, комунальна квартира, літня кухня тощо) та адреса обєкта. Згідно з п. 5 ч. З розділу VI того же Кодексу ГРС, для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом сформовану заяву-приєднання до умов договору з персоніфікованими даними споживача та його обєкта. У пункті 2 тієї ж частини зазначається, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ забезпечує формування та передачу даних про обєми та обсяги фактичного споживання природного газу споживачем до Оператора ГТС. Згідно з п. 1 тієї ж частини, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами. Відповідно до п.п. З, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Встановлення загальнобудинкового приладу обліку без погодження із мешканцями конкретних квартир ставить останніх у гірші умови для споживачів порівняно із індивідуальним лічильниками газу. Відповідачем порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, зокрема п.3 гл.4 «Порядок комерційного обліку газу по обєктах побутових споживачів \\населення\\», яким передбачено, що якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого \\розподіленого\\поставленого\\ природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. У випадку, якщо побутовий споживач , а це споживач, який споживає газ у своєму помешканні, який не забезпечений лічильником газу,відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ, фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Як зазначив представник позивача ,останній не відмовлявся від безкоштовного встановлення лічильників газу у квартирах і з ним не погоджувалось встановлення загальнобудинкового лічильника. Відтак, суд вважає незаконними дії ПАТ «Львівгаз» по нарахуванню обсягів спожитого газу з 01.12.2016 р. по день прийняття рішення за нормами 9,8 куб.м. по кв.№14 будинку №7 на вул. Сагайдачного у смт. Добротвір.

Outcome: approved