Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на наступне. 18.07.2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 363. Шлюб між ними не розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному її утриманні. Вона намагається забезпечувати дитину матеріально, але її доходи не покривають потреби сина в повному обсязі. Сплачувати аліменти на утримання дитини добровільно відповідач відмовляється. Тому вимушена звернутись до суду. Вважає, що відповідач також повинен надавати кошти на утримання своїх дітей. Тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн., але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання їх сина і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.29-30). Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.31). Від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову з проханням до суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.27). Відповідно до ч.1 ч. 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а, відповідно до ч. ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають в шлюбі з 18.07.2009 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), який знаходиться на повному утриманні позивачки. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін; того, що, у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок утримувати дитину є в рівній мірі обов`язком як батька, так і матері та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме: положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню, на підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved