Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її баба - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть (повторне) серії [NUMBER] від 14 листопада 2013 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 11,320 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055744, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3554 від 16 лютого 2001 року. За життя померла [PERSON] залишила заповіт від 18 січня 2007 року, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 11, по якому все належне їй майно та на що вона матиме право заповідала своєму сину, а її батькові [PERSON] та своїй онуці [PERSON] порівну, які звернувшись до нотаріальної контори отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2012 року, а саме кожен отримав право власності на 1/2 частку вказаної спадкової земельної ділянки, при цьому її батько належним чином не зареєстрував своє право власності та не отримав державний акт на свою частку у спадковому майні - 1/2 частку земельної ділянки належній покійній [PERSON], відповідно до видано на її ім'я Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055744, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3554 від 16 лютого 2001 року, оскільки помер [INFO] року, про що видано свідоцтво про його смерть (повторне) серії [NUMBER] від 12 листопада 2013 року. За життя померлий [PERSON] не залишав заповіт, тому вона, як донька померлого, який мав право на спадкування спадкового майна, що залишилось після смерті його матері [PERSON] за заповітом від її імені, в порядку спадкової трансмісії як єдина спадкоємиця першої черги по закону має право на спадкування майна належного [PERSON], а саме вказаної вище 1/2 частки земельної ділянки, на яку померлий [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона звернулась до нотаріуса, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право звернення до суду, в зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 26 травня 2014 року (а.с. 8, 9) не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 66), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 65), в якій просить суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла баба позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 4) - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть (повторне) серії [NUMBER] від 14 листопада 2013 року (а.с. 5), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 11,320 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055744, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3554 від 16 лютого 2001 року (а.с. 12, 15, ). За життя померла [PERSON] залишила заповіт від 18 січня 2007 року, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 11 (а.с. 28), по якому все належне їй майно та на що вона матиме право заповідала своєму сину, а позивачці батькові [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 42) та своїй онуці [PERSON], [INFO] (а.с. 44) порівну, які звернувшись до нотаріальної контори отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2012 року (а.с. 16), а саме кожен отримав право власності на 1/2 частку вказаної спадкової земельної ділянки, при цьому батько позивачки належним чином не зареєстрував своє право власності та не отримав державний акт на свою частку у спадковому майні - 1/2 частку земельної ділянки належній покійній [PERSON], відповідно до видано на її ім'я Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055744, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3554 від 16 лютого 2001 року, оскільки помер [INFO] року, про що видано свідоцтво про його смерть (повторне) серії [NUMBER] від 12 листопада 2013 року (а.с. 6). За життя померлий [PERSON] не залишав заповіт (а.с. 14, 61-62), тому позивачка, як донька померлого, який мав право на спадкування спадкового майна, що залишилось після смерті його матері [PERSON] за заповітом від її імені, в порядку спадкової трансмісії як єдина спадкоємиця першої черги по закону (а.с. 13, 61-62) має право на спадкування майна належного [PERSON], а саме вказаної вище 1/2 частки земельної ділянки, на яку померлий [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину. Для оформлення свідоцтва на спадщину позивачка звернулась до нотаріуса, де їй 23 квітня 2014 року постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11) та роз'яснено право звернення до суду, в зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1, 2-3). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємиць за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Право позивачки на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та приведеними вище, а також копією спадкової справи відкритою після смерті [PERSON] та [PERSON] Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкової трансмісії на 1/2 частку земельної ділянки , державний акт на яку видано на ім'я [PERSON] Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved