Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є матірю повнолітнього сина [PERSON] Крила Володимировича. З 2011. року позивач є пенсіонером за віком. Єдиним доходом увесь цей період в [PERSON] є пенсія за віком, яка станом на 2018 рік складає 4236,28 грн. Позивач є самотньою літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально немає. Проживає одна в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Пенсія, яку позивач отримує не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання. Крім того, позивач є хворою людиною та потребує постійного лікування, що вимагає чимало коштів. Відповідач є працездатною особою, що працює на державній службі, має регулярний дохід. У звязку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Також, надав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Щодо вимог про стягнення судових витрат просив витрати віднести на рахунок держави, оскільки відповідач є учасником бойових дій та звільняється від сплати судового збору. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матірю відповідача [PERSON]. Позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, розмір якої становить 4236,28 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 29.05.2018 року. Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Відповідно до ч.1\~ст.202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обовязку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання свого сина. Відповідач відповідно до його заяви не заперечував ті обставини, що позивач потребує матеріальної допомоги, а він спроможний надавати таку допомогу у розмірі 1/5 частки його доходу. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частки його доходу, на утримання матері до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Відповідач як учасник бойових дій підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved