Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на наступне. Після смерті 27.06.2014 року матері [PERSON], позивач, в порядку встановленому ЦК України, прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті померлої та вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Однак, позивач зазначає, що в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 ЦК України вона не має можливості виготовити свідоцтво про право власності на спадкове майно за адресою: с. Есень Ужгородського району, вул. Петефі, 13, оскільки при житті померла не оформила у встановленому порядку право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 04.06.1991 року [PERSON] зроблено заповіт, якій зареєстровані у спадковому реєстрі за № 17, відповідно до якого вони заповіла своїй доньці [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. 27.06.2014 року померла [PERSON], про що 27.06.2014 року було складено відповідний актовий запис за № 90, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 172772. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, у фактичне володіння яким вступила [PERSON], дошлюбне прізвище Бадо, яка у відповідності до ст. 1261 ЦК України являється єдиними спадкоємцями першої черги, що підтверджується довідкою Есеньської сільської ради Ужгородського району від 10.12.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадкового майна входить будинок № 13 по вулиці Петефі в с. Есень Ужгородського району, який на праві приватної власності належав в цілому [PERSON]. 12.12.2014 року позивач подала до приватного нотаріуса Ужгородського РНО заяву про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки при житті померла не оформила у встановленому порядку право власності на спадкове майно. Статтею 1220 ЦК України регламентовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1218 ЦК України в склад спадкового майна входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачається з матеріалів справи, померла 27.06.2014 року [PERSON] заповіла своїй доньці [PERSON], все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. У ході розгляду справи достовірно встановлено, що позивач прийняла у встановленому законом порядку відкриту після смерті матері спадщину, відмови від її прийняття протягом встановленого строку не заявляла. Відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно порушує її право володіти, користуватися та розпоряджатися належною власністю, тобто, здійснювати свої права, передбачені ст. 317 ЦК України, на підставі чого суд прийшов до висновку, що вимога позивача про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове нерухоме майно є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved