Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] на свою користь 49000,00 грн. за завдану майнову шкоду та 20000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно заволодів автомобілем марки Chevrolet Lacetti д.н.з. [NUMBER] , вартістю 148000,00 грн. В подальшому розпорядився ним на власний розсуд, шляхом продажу і в подальшому без відома власника, перереєстрував 06.12.2018 року автомобіль на [PERSON] , автомобілю було присвоєно д.н.з. [NUMBER] і йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В подальшому, 12.03.2019 року [PERSON] , через сина позивача за довіреністю продав позивачу [PERSON] вищевказаний транспортний засіб за 49000,00 грн. Згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Речовий доказ автомобіль марки Chevrolet Lacetti д.н.з. [NUMBER] був залишений у потерпілого [PERSON] . Згідно рішення Обухівського районного суду м. Києва від 08.09.2020 року за [PERSON] було визнано право власності на автомобіль марки Chevrolet Lacetti д.н.з. [NUMBER] , який позивач добросовісно придбала у [PERSON] , не знаючи про те, що автомобіль був викрадений. Отже, позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 49000,00 грн., які вона просила стягнути з відповідача. Внаслідок вчиненого злочину позивачу також було завдано моральної шкоди, яка полягала в тому, що з часу вилучення автомобіля 13.03.2019 року, позивач не мала можливості користуватися вказаним автомобілем, змушена була звертатися за юридичною допомогою для відновлення своїх порушених прав. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20000,00 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2018 року у [PERSON] виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи зазначений умисел, останній 12.11.2018 року домовився про зустріч та в подальшому зустрівся з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з метою отримання в оренду транспортного засобу. Створюючи хибне враження про добросовісність своїх намірів щодо отримання в тимчасове користування автомобіля марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , зловживаючи довірою потерпілого [PERSON] отримав від останнього зазначений автомобіль вартістю 140000,00 грн., ключі від вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я [PERSON] , з домовленістю про подальше його повернення. Таким чином, [PERSON] корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно заволодів автомобілем марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 148000,00 грн. В подальшому розпорядився ним на власний розсуд, шляхом продажу в невстановлений досудовим розслідуванням час та не в невстановленому досудовим розслідуванням місці [PERSON] . Вказані обставини встановлені вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року, яким визнаного [PERSON] винним у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. в дохід держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 12.03.2019 року [PERSON] через сина позивача [PERSON] за дорученням продав автомобіль позивачу [PERSON] , за 49000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 12.03.2019 року. 13.03.2019 року вказаний автомобіль був вилучений у позивача органом досудового розслідування. Автомобіль марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] визнаний речовим доказом та був залишений у потерпілого [PERSON] . Після постановлення вироку, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2020 року, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti, 2006 р.в., номер кузову [NUMBER] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи. Сукупність вказаних підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в судовому засіданні встановлена достовірно, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 49000,00 грн. Позивач також просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., на що слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягала в позбавленні використання транспортного засобу, звернення за юридичною допомогою для відновлення своїх порушених прав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог для відшкодування моральної шкоди, проте сума моральної шкоди 20000,00 грн. є значно завищеною нею, у зв`язку з чим вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial