Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому з урахуванням уточнень просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку з дня придбання проживала позивач та її мати [PERSON] , 1929 року народження, яка померла. У 2013 році відповідач [PERSON] був зареєстрований для отримання закордонного паспорту, у зв`язку з чим вона надала згоду на реєстрацію його у своєму будинку. З дня реєстрації у будинку і до сьогодні відповідач у її будинку не проживає, будь-яких речей відповідача у будинку не має. В добровільному порядку вирішити спір вона не має можливості, оскільки місцезнаходження відповідача їй не відомо. У зв`язку з подорожанням комунальних послуг вона звернулася до УСЗН для встановлення субсидії на покриття послуг газопостачання, але у зв`язку з реєстрацію відповідача в будинку, вона не може отримати субсидію. Оскільки це порушує її права, надані законодавством України, як власнику житла, на отримання субсидії, вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він більше п`яти років не мешкає за місцем своєї реєстрації. Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи призначений у спрощеному судовому провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 14.12.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав № 32613635 від 21.12.2011 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 38308978 від 29.05.2015 року. Право власності позивача на вказаний житловий будинок виникло на підставі прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що відповідач по даній справі був зареєстрований у будинку з 2013 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 2014 року, що вбачається з довідки виконавчого комітету Мирнеської селищної ради № 208 від 23.05.2019 року. У зв`язку з реєстрацією відповідача у зазначеному будинку порушуються власника права володіння, користування та розпорядження належним їм будинком, оскільки зазначена обставина пов`язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг та неможливістю оформити субсидію, тощо. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач з 2014 року без поважної причини не проживає за місцем реєстрації та не бажає у добровільному порядку знятися з реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , понад п`ять років, фактично змінивши своє місце мешкання і не перереєструвавшись у відповідності до діючого законодавства. Те, що відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаному будинку, перешкоджає його власнику реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження своєю власністю, а також позбавляє права скористатися передбаченими законодавством правами з отримання субсидії по оплаті комунальних послуг, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved