Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вказала, що 07 листопада 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №091026 та доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склались у звязку з різними поглядами на життя. Відповідач недостатньо цікавився життям дітей та їх вихованням. Тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між ними . Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву від 26 квітня 2016 року (а.с.16), в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище їй залишити дошлюбне «Телешман». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надійшло. Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає позов не підлягає задоволенню з наступних міркувань. Так, відміткою в паспорті про сімейний стан та свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №024268 стверджується, що сторони із 07 листопада 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4 та а.с.8). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~\~\~\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено із матеріалів справи від спільного проживання у позивача та відповідача народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-АМ №091026 а.с.7) та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії 1-АМ №226281 а.с.8). Батьками у свідоцтвах про народження дітей записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини\~\~подружжя,\~\~дійсні\~\~причини позову\~\~про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо\~\~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбно-сімейних позивач вказала у позовні заяві те, що між сторонами різні погляди на життя, відповідач інтересами сімї не цікавиться, сторони проживають окремо. Однак, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є необґрунтованими і такими, що не доведені жодним доказом, а також не доведено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач не навела жодних вагомих та вмотивованих причин розірвання шлюбу. Суд вважає, що сторони по справі не мають на меті фактично розірвати шлюб і сімю можливо зберегти. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Враховуючи те, що розірвання шлюбу між сторонами може призвести до порушення інтересів неповнолітніх дітей, а також інтересам сторін, крім того переконливих доказів для розірвання шлюбу позивач не надала, суд вважає що підстав для розірвання шлюбу немає, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. \~\~\~\~

Outcome: dismissed