Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21.05.2015 року в Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за місцем реєстрації проживання позивача та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними почали часто виникати сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. З 2017 року та по даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, фактично сім`я припинила свої існування. Примирення та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, шлюб просив розірвати. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.05.2015 року (а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 21.05.2015 року в Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис за № 1. В шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Копією довідки № 02-02/588 від 17.07.2019 року виданої КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» підтверджується, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] - власник (не зареєстрований), [PERSON] -дочка, [PERSON] - онука (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивач просила не змінювати на дошлюбне. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved