Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до Свердловського міського суду з уточненою позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування вимог указавши, що 24.11.2012р. до неї звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому на лікування батьків 30000 грн. Вона позичила вказану суму строком на три місяці, що підтверджується розпискою. 04.12.2012р. відповідач знов звернувся до позивача з проханням позичити йому ще 40000 грн. Вказаної суми у неї не було, тому вона взяла їх у своєї знайомої [PERSON] та позичила їх [PERSON] з умовою повернення їх по першому зверненню. У березні 2013 року позивач подзвонила [PERSON], й попросила повернути гроші, на що останній сказав, що поверне всі гроші до травня 2013 року, але у вказаний строк гроші не повернув. Після цього позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням повернути гроші, на що він обіцяв все повернути, але цього не виконав, а з вересня 2013 року почав уникати зустрічей, перестав відповідати на дзвінки. Це змушує її звернутись до суду з відповідною заявою. Також відповідно до вимог ст.625 ЦК України позивач зазначає, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 770 грн, а також три проценти річних від простроченої суми за 263 дня у розмірі 1513,15 грн (розрахунок - 70000 грн х 3% : 100% : 365 дн.рік х 263 днів). У зв'язку з викладеним позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у розмірі 70000 грн, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 770 грн, три % річних від простроченої суми боргу у розмірі 1513,15 грн, а всього на загальну суму 72283,15 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач у судові засідання, призначені на 17.01.2014р. та 21.02.2014р. не з'явився, незважаючи на те, що відповідно до вимог ст.ст.76 ЦПК України належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, про що свідчать поштові повідомлення Свердловського відділення Укрпошти, поважності причин своєї неявки до суду не надав, заяв про неможливість розгляду справи судом від відповідача не надходило. Позивач відповідно до вимог ст.224 ЦПК України звернувся до суду з заявою про слухання справи за відсутності відповідача, та просить винести заочне рішення у справі. Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу за відсутністю відповідача заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки в матеріалах справи знаходиться достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, визнані судом достатніми для розгляду справи по суті, перевіривши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок, дії щодо повернення позики відповідачем в судовому засіданні не підтверджені. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Судом установлено, що сторони уклали між собою у письмовій формі договір позики про надання відповідачу грошей, а саме, розпискою від 24.11.2012р. та розпискою від 04.12.2012р., оригінали яких долучені до матеріалів справи, підтверджується, що [PERSON], отримав від [PERSON], грошові кошти відповідно 30000 грн та 40000 грн, і зобов'язується їх повернути за першою вимогою позикодавця, яка повинна бути пред'явлена за два-три місяці до цієї події. Перевіряючи правильність наданих позивачем розрахунків щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми боргу, суд вважає обчислити їх розмір з урахуванням офіційних даних НБУ наступним чином, враховуючи те, що початком періоду з якого починається обчислення заборгованості є 03.06.2013р. Судом встановлено, що до теперішнього часу дії щодо виконання умов договору з боку відповідача не здійснені, та з цього приводу вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума основного боргу за договором позики, укладеним 24.11.2012р. у розмірі 30000 грн, та укладеним 04.12.2012р. у розмірі 40000 грн, а всього на загальну суму 70000 грн, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 770 грн (із розрахунку: 70000 х 1 (індекс інфляції за червень 2013р.) х 0,999 (індекс інфляції за липень 2013р.) х 0,993 (індекс інфляції за серпень 2013р.) х 1 (індекс інфляції за вересень 2013р.) х 1,004 (індекс інфляції за жовтень 2013р.) х 1,002 (індекс інфляції за листопад 2013р.) х 1,005 (індекс інфляції за грудень 2013р.) х 1,002 (індекс інфляції за січень 2014р.) х 1,006 (індекс інфляції за лютий 2014р.) - 70000). Розмір 3% річних від простроченої суми боргу становить: 70000 грн х 3% : 100% : 365 днів х 263 дня = 1513,15 грн. Суд, відповідно до вимог ст.ст.82,88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачу ухвалою суду від 11.12.2013р. було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 722,83 грн. На підставі ст.ст.509,526,610,625,1046-1051 ЦК України,

Outcome: approved