Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 серпня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0.0799 га, розташованої на території садового товариства «Путеец» Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] - дружина померлого. Заповіт померлий не залишив. Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Після смерті чоловіка позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, крім того постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і від спадщини не відмовлялася. Позивач, як спадкоємець, що прийняв спадщину, звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Другої Синельниківської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив їй у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю садове товариство вказано «Путієць», а державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «Путеец». На її думку у державному акті на право приватної власності на землю садове товариство вказано «Путієць» в звязку з неправильним перекладом на українську мову. Просить визнати за нею [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, розміром 0.0799 га, яка розташована на території садового товариства «Путеец» Іларіонівської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 20.08.2010 року. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити . Представник відповідача - Територіальної громади в особі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району в судове засідання не зявилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти позовних вимог не заперечують. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, встановив наступне. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Смерть спадкодавця [PERSON], яка настала 20.08.2010 року, підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №361750, виданим 20.08.2010 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровській області . Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АГ №176542, виданим 06.11.1967 року, актова запис №85, Іларіонове РАЦ Синельниківського району Дніпропетровській області . В довідці від 28.10.2016 року №2710, Іларіонівської селищної ради Дніпропетровської області, зазначено, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO], по день своєї смерті 20.08.2010 року разом з [PERSON], [INFO], своєю дружиною. Заповіту [PERSON] в Іларіонівській с/раді не залишав. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2016 року №02-31/2244 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті 20.08.2010 року [PERSON] у звязку з тим, що що у державному акті на право приватної власності на землю садове товариство вказано «Путієць», а державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «Путеец». Право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0.0799 га, розташованої на території садового товариства «Путеец» Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується: *державним актом на право приватної власності на землю І-ДП № 051475 від 08.04.1998 року, який зареєстровано в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 14497; *витягом з книг записів реєстрації державних актів V-122480529 від 9.09.2011 року; *витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку від 28.10.2016 року за №0-410-0.4-11532-16. З довідки наданою головою садового товариства «Путеец» [PERSON] 11.11.2016 року, вбачається, що земельна ділянка №117 пл.0,0799 га, належить покійному [PERSON], та розташованої на території садового товариства «Путеец» Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Спадкова справа після померлого [PERSON] 20.08.2010 року не заводилась. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги як підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved