Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулась у суд із уточненим в подальшому позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини, мотивуючи свій позов тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 08.07.2011 року , від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Вже тривалий час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, відповідач проживає окремо. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до його повноліття , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду телефонограму про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане 08 липня 2011року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 130. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 05 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 48, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з матірю ( позивачем по справі). Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку , працює, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до його повноліття , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини , а саме за умови , що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає також у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно працює, також останній визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів зробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку, щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років, щомісячно . Відповідно до ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача стягується судовий збір в доход держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від його сплати.

Outcome: approved