Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», село Щурин Рожищенського району Волинської області. \~ \~ \~ \~Позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом майна померлого [PERSON] . Спадкоємців першої черги за законом немає. Спадкоємцем другої черги за законом майна померлого був брат спадкодавця [PERSON] , який спадщину не прийняв та помер [INFO] . Крім позивача інших спадкоємців немає. Пережилого подружжя немає. \~ \~ \~ \~Маючи намір формити спадщину позивач звернулася до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С.П. Проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. При цьому їй було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. \~ \~ \~ \~У встановлений законом строк вона не вчинила дій, які б свідчили про прийняття спадщини, оскільки не була ознайомлена з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 22.12.2020 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду, ухвалено розгляд справи провести у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 11.01.2021 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 11.01.2021 року закрито підготовче провадження у даній справі і призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2021 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 28.01.2021 року до участі у справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач у підготовчому і у судовому засіданні 28.01.2021 року свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві і додатково суду пояснила, що неподання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] було зумовлено необізнаністю з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Крім того, складні життєві обставини, а саме: тривалі хвороби родичів, їх смерті та організації похорон, народження дітей, зайнятість на роботі, відсутність коштів для оформлення своїх спадкових прав, не дали їй можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання 11.02.2021 року не з`явилась, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки (а.с.50). Позивач 28.01.2021 року подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задовольнити (а.с.63). \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча відповідач був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленям про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Відповідач 04.02.2021 року подав у суд письмову заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини розглянути у відсутності представника сільської ради. Заперечень відносно даної справи сільська рада не має (а.с.65). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про отримання судової повістки (а.с.51). Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача у судовому засіданні 28.01.2021 року, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть від 14.10.2005 року (а.с.4). Станом на 14.10.2005 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8\~200 гривень у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок». Дана обставина підтверджується Сертифікатом від 28.09.1997 року серії ВЛ №0276701 (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявами відносно оформлення спадщини не звертався. Дана обставина підтверджується повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори №15/01-16 від 15.01.2021 року (а.с.32). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , одиноко (а.с.12). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1258 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1262 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~ \~ \~ \~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1279 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1276 ЦК України (в редакції станом на 14.10.2005 року), якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). \~ \~ \~ \~Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. У судовому засіданні встановлено, що спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не було, а спадкоємцем другої черги був його рідний брат - [PERSON] , який спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, а саме шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та/або шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не прийняв. Крім того,\~Цивільним кодексом\~України (в\~редакції станом\~на 14.10.2005\~року),\~тобто на\~час відкриття\~спадщини після\~смерті спадкодавця\~ [PERSON] ,\~не було\~передбачено прийняття\~спадщини спадкоємцем\~шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, тому довідка, видана виконкомом Щуринської сільської ради Рожищенського району №294 від 19.11.2020 року (а.с.12), згідно якої спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом догляду за спадковим будинком та обробітком земельної ділянки, не є належним та допустим доказом на підтвердження прийнятття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що спадкоємців третьої і четвертої черги після смерті [PERSON] не було. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями п`ятої черги після смерті [PERSON] є його племінниці, доньки його рідного брата [PERSON] , - [PERSON] , [PERSON] . Дані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження від 27.02.1987 року (а.с.8), Свідоцтвом про шлюб від 07.11.2012 року (а.с.9), Свідоцтвом про народження від 21.08.1985 року (а.с.9, ц/с №167/1373/20), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10, ц/с №1373/20). У судовому засіданні встановлено, що позивач після смерті [INFO] свого дядька [PERSON] спадщини, у встановленому законом порядку, а саме шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та/або шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не прийняла. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу С.П.Матвійчук була надана довідка про роз`яснення її права на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.3). \~Згідно чинного ЦК України, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою\~статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач у судовому засіданні мотивувала ту обставину, що у встановлений законом строк не вчинила дій, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки не була ознайомлена з вимогами законодавства, що протягом шести місяців слід подати заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. У судовому засіданні встановлено, що позивач, на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] була повнолітньою, дієздатною і не мала жодних об`єктивно непереборних обставин, які б перешкодили їй вчинити дії, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зокрема, подати з 14.10.2005 року в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, її необізнаність про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, неприйняття спадщини спадкоємцями другої черги, юний вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, хвороби і смерті родичів, народження дітей тощо. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 28 липня 2011 року подала Рожищенській державній нотаріальній конторі заяву про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька [PERSON] на користь матері [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №213/2011 (а.с.33-41). Даний факт підтверджує ту обставину, що позивач [PERSON] була обізнана з вимогами законодавства щодо строку та порядку прийняття спадщини. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у судовому засіданні не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення її з 14.10.2005 року до нотаріуса у визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Саме по собі незнання щодо строку для подання заяви про прийняття спадщини без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що правові підстави для визначення позивачем додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки причини пропуску строку, на які посилається позивач, є не є поважними, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, і не дають підстави для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, і саме по собі незаперечення відповідачем проти задоволення позову не є однозначною підставою для його задоволення, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач не цікавилася долею спадкового майна, не обробляла земельний пай, не ставила питання про виділення його у натурі, не здавала в оренду тощо, тобто протягом останніх п`ятнадцяти років не проявляла заінтересованість спадковим майном, тому суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не порушив забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами. Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, залишається за позивачем.

Outcome: dismissed