Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до Одеської міської ради та посилаючись на те, що нині померлий [PERSON] за життя набув прав власника щодо ? частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], те, що в подальшому розмір ідеальних часток співвласників вказаного житлового будинку було перераховано та за розпорядженням УЖКГ від 11.05.1998 року приналежна [PERSON] частка склала 17/100 частин вказаного будинку, право власності на які [PERSON] належним чином не оформив, та на те, що через вказані обставини позивачу, як спадкоємиці за законом, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, позивач просила суд визнати за нею право власності на 17/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до поданої заяви позивач заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. З викладених обставин, відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу р.№ 18823 від 07.12.1977 року, відповіді КБ «ОМБТІ та РОН» №281945.65.11 від 16.09.2011 року та роз'яснень, наданих приватним нотаріусом ОМНО [PERSON] (№18/02-14 від 03 березня 2014) [PERSON] є власником 1/2 частини (що в подальшому на підставі розпорядження УЖКГ №335 від11.05.1998 року було перераховано у 17/100 часток) житлового будинку за адресою [ADDRESS], але правовстановлюючі документи на цю частку не були ним отримані у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво серії [NUMBER], та після його смерті було відкрито спадкову справу №(за реєстром) 51587895, №(у нотаріуса) 12/2011, згідно матеріалів якої спадщину прийняла дружина (згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]) померлого, [PERSON]. 24.02.2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на приналежну померлому частку житлового будинку [ADDRESS], однак приватний нотаріус надав позивачу роз'яснення, щодо неможливості видачі їй свідоцтва про право власності на зазначене майно. Відповідно до п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про спадкування», у випадку відмови нотаріуса в оформленні спадщини, особа-спадкоємець з метою прийняття спадщини може звернутися до суду за загальними правилами цивільного провадження. Згідно до п. 3.1 узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» виникнення права власності на житлові квартири, будинки та споруди до 01 липня 2004 року не залежало від державної реєстрації цього права. Виходячи з викладеного, та приймаючи до уваги лист КП «БТІ» Одеської міської ради №446140.93 від 16.09.2014 року, суд доходить висновку про те, що на день смерті [PERSON] належало 17/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS], до яких входило в житловому будинку літ. «А» веранда 1-1, площею 6,6 кв.м., кухня 1-2 площею 9,0 кв.м., житлова 1-3 площею 18,8 кв.м. вбиральня літ. Ж. а також самочинно побудовані прибудови літ. «а3», «а5», гараж літ. Л., 1-2 житлова самочинно переобладнана з кухні, що відповідно до відмітки у технічному паспорті на вказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок, від 25.08.2011 року, збудовані до 05.08.1992 року та не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з викладених фактичних обставин та правових підстав суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved