Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який являється батьком [PERSON] [INFO]. Позивач має можливість оздоровити дитину. Для виїзду за межі України з дитиною позивачу необхідно отримати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини на право виїзду за кордон. Однак у добровільному порядку він дозвіл не надає та не вказує причину відмови, тому вона просила надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила, просила надати їй право на оформлення документів та дозвіл на виїзд дитини без згоди її батька [PERSON] за межі України терміном на один місяць до Болгарії з метою оздоровлення та на такий же термін до республіки Молдова в гості до дідуся. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи, а також про зміну позовних вимог був належно повідомлений. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 11.12.2009 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Позивач вважає, що поїздка дочки в Болгарію та в Молдавію, де знаходиться її батько, буде корисною для здоров'я дитини. Не отримавши заперечень цього, суд, виключно в інтересах дитини, знаходжу, що позов підлягає задоволенню. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається що неповнолітня дочка сторін хворіє і їй було би корисним морське повітря. Судом також встановлено, що батько позивача, тобто рідний дідусь дитини сторін [PERSON] дійсно проживає в республіці Молдова. Вказане свідчить, що для дитини є необхідність як лікуватись (оздоровитись) на морі в Болгарії, оскільки інший берег моря для неї може бути недоступним або небезпечним, так і побувати в гостях у дідуся. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380) встановлено, що оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду

Outcome: approved