Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, Головного управління юстиції у м.Києві про визнання права власності на 28/100 частини будинку № [ADDRESS], який складається з приміщення 1-1 коридору площею 4,0 кв.м., 1 сараю - 4,8 кв.м., 1-6 житлової (част) - 4,6 кв.м., 2-5 житлової - 9,3 кв.м., в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] р. помер чоловік позивачки, [PERSON], який на день смерті проживав з нею в будинку [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входило 28/100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Зазначена частина будинку складається з приміщення 1-1 коридору площею 4,0 кв.м., 1 сараю - 4,8 кв.м., 1-6 житлової (част) - 4,6 кв.м., 2-5 житлової - 9,3 кв.м. Позивач посилається на те, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, а саме на 28/100 частини будинку [ADDRESS] позивач отримала відмову у видачі Свідоцтва в зв»язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив у визначений законом спосіб своє право на зазначене майно. Оскільки у інший спосіб позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], вона звернулась до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом в судовому порядку. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на те, що право власності на спадкове майно не може бути оформлено позивачем у спосіб, передбачений законом, в зв»язку з тим, що померлий [PERSON], який набув право власності на 28/100 частини будинку [ADDRESS] на підставі судового рішення, не зареєстрував за життя зазначене право. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Третя особа - [PERSON] надіслав письмові пояснення, відповідно до яких він не заперечує проти задоволення позову. Треті особи - представник Другої Київської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, [PERSON] в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28/100 частини будинку [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.10.2003 р., яке залишено без змін згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.04.2004 р. Згідно з рішенням Голосіївського районного суду м.Кєва від 30.10.2003 р. 28/100 частини будинку № [ADDRESS] складаються з наступних приміщень: 1-1 коридору площею 4,0 кв.м., 1 сараю - 4,8 кв.м., 1-6 житлової (част) - 4,6 кв.м., 2-5 житлової - 9,3 кв.м. [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві 21.04.2016 р. за № [NUMBER]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що померлий не складав за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном, а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON]. [PERSON] - дружина померлого, звернулась до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - [PERSON], а в подальшому про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. 22.10.2016 р. державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на 28/100 частини будинку № [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 328, 331 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. В зв»язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував у визначеному законом порядку своє право власності на 28/100 частини будинку по [ADDRESS] позивач позбавлена права у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, отримати Свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved