Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

позивач звернулася до суду 04 жовтня 2016 року з позовом вказавши, що їх спільний з відповідачем син [PERSON], [INFO] навчається у Криворізькому металургійному технікумі Національної металургійної академії по 30.06.2018 р. на денній формі навчанні. Відповідач працює, отримує дохід, син в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання по 30.06.2018 р. у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача (а.с. 1-2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає, оскільки являється громадянином [PERSON] Федерації, а законодавством Росії не передбачено продовження виплат аліментів на термін навчання дитини в ВНЗ. Тому просить відмовити в позові [PERSON], оскільки вона являється неналежним позивачем по даному позову та направити справу для розгляду за його місцем проживання (а.с.22). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7, 10-12 копії свідоцтва про народження, свідоцтв про одруження, розірвання шлюбу, про шлюб). [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення групи ОМТ-14 1/9 спеціальності «Обробка металів тиском» Криворізького технікуму Національної металургійної академії України. Навчання на бюджетній основі, термін навчання по 30 червня 2018 р. (а.с. 15 копія довідки). Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно розяснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги свого батька на навчання, тому з урахуванням обставин справи, матеріального та сімейного стану сторін по справі, розмір аліментів визначається в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, однак [PERSON] досяг повноліття лише 30.11.2016 р., тому стягнення слід проводити саме з цієї дати. Що стосується заперечень відповідача, то [PERSON] є належним позивачем, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 СК України). Згідно частини першої статті 110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Згідно копії паспорта позивача вона зареєстрована [INFO] України, що за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Україна. Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Тому заявлені вимоги розглядаються відповідно до норм українського законодавства, яке передбачає обовязок батьків утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. Пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved