Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання від 22.01.2008 року, укладеною між нею та [PERSON], посилаючись на те, що остання у 2017 році померла, а її чоловік, який є правонаступником померлої не виконує умови договору. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа також надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 22 січня 2008 року Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання р. №5-80 від 22.01.2008 року було накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. Згідно умов договору, [PERSON] передає у власність [PERSON] належну їй на праві власності квартиру, а [PERSON] зобовязується довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою. 12 липня 2017 року у віці 68 років [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №394638. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до положень ст. 757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Враховуючи вищевикладене, оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік - відповідач, тому саме до нього перейшли обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. Таким чином, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач має намір або належним чином виконує умови договору довічного утримання, суд виходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині скасування реєстрації права власності на спірну квартиру, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином суд вважає за можливе дану вимогу задовольнити. З огляду на викладене, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність підстав для їх задоволення, оскільки набувач за договором довічного утримання помер, а його спадкоємець відмовився від прийняття майна, переданого відчужувачем, та не виконує обовязків за договором довічного утримання.

Outcome: approved