Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видій його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. Мотивувала вимоги тим, що 21 травня 1997 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти перебувають на її утриманні. На підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 травня 2013 року відповідач сплачує на утримання дітей аліменти у розмірі 50% від свого заробітку. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 серпня 2017 року у справі № 450/455/17 відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на навчання [PERSON] . Зауважує, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Крім того, від навчається в ЛНУ ім. І. Франка на другому курсі економічного факультету, а тому має право на утримання. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 11 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з\~ст.\~199\~СК України\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу.\~Право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 листопада 2002 року Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що [PERSON] , [INFO] , навчається на другому курсі економічного факультету ЛНУ ім. І. Франка. Однак жодних доказів на підтвердження навчання [PERSON] у згаданому вище навчальному закладі позивач суду не надала. Крім того позивачем не обґрунтовано потребу [PERSON] у матеріальній допомозі і не надано доказів спроможності відповідача надавати таку матеріальну допомогу. У зв`язку із зазначеним суд позбавлений можливості документально підтвердити факт навчання [PERSON] у згаданому закладі освіти, а також пересвідчитись у наявності інших обставин, які є підставами для стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, що є підставою для відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена можливості в подальшому звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на [PERSON] , як на дитину, яка продовжує навчання, з поданням відповідних доказів на підтвердження обставин, які мають значення для розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed