Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 30 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції, Чернігівської області (актовий запис № 63) та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивований тим, що шлюбні відносини сторони припинили і відновлювати шлюбні стосунки не мають наміру. Шлюб розпався через різні погляди на життя та сварки, які від цього виникали. Домовленності між подружжям про утримання спільної дитини не досягнуто. Сторони в судове засідання не з'явились. Завчасно через канцелярію суду сторони заявили клопотання про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги письмово підтримала (а.с. 20), відповідач позовні вимоги письмово визнав (а.с. 22). У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 30 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції, Чернігівської області (актовий запис № 63) (а.с. 5). За час шлюбу у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], що узгоджуєтья з даними свідоцтва народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) відповідач записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] на користь якого позивач просить стягнути аліменти. Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі за позовні вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати за вимогами немайнового характеру (розірвання шлюбу) за вибором сторін при пред'явлені позову до суду віднесені за рахунок відповідача. Вимоги про їх перерозподіл сторонами не заявлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved