Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 20.11.2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного сімейного з відповідачем проживання, [INFO] народила дитину - [PERSON]. З самого початку сімейного проживання, стосунки між нею та відповідачем не склалися з причини асоціальної поведінки відповідача, стосунки поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу. Позивач також вказала, що з моменту народження дитини вона самостійно доглядала і виконувала дитину, піклувалася про розвиток її особистості, забезпечувала дитині лікування та дошкільне навчання, купувала щоденний одяг, іграшки, влаштовувала та оплачувала відпочинок і оздоровлення дитини. Відповідач життям, забезпеченням і лікуванням сина не цікавився, не відвідував, дитина його не знає. З урахуванням зазначених обстави позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач та представник позивача у судове засідання з`явилися, надали пояснення, згідно з якими позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, також позивач надала згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути на підставі наявних доказів, заочно. Заслухавши позивача та її представника, а також представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності у тому числі й показанням свідка, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2014 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, 18.06.2014 року між сторонами у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції було укладено шлюб, актовий запис № 372. [INFO] народився [PERSON], батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2011 року записано [PERSON] та [PERSON], про що свідчить вказане свідоцтво про народження, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 364. Відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.09.2012 року, зареєстрований між сторонами шлюб - розірвано. Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 72 «Гномик» комбінованого типу, дитина сторін [PERSON] відвідує зазначений заклад. За період перебування дитини в закладі батько [PERSON] в садочку не з`являвся, участі у вихованні дитини не брав, досягненнями та успішністю, а також здоров`ям дитини не цікавився. Дитиною опікується мати [PERSON], її чоловік [PERSON] та бабуся (з боку матері) [PERSON]. Позивач працює викладачем у Кіровоградському обласному навчально - виховному комплексі та має заробітну плату, середній розмір якої складає 1969,00 грн. Відповідачем не виконується рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2012 року про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина, що підтверджується розрахунком старшого державного виконавця Піскуна В.В. , згідно з яким загальний розмір боргу по аліментам склав 5050,98 грн. за станом на 01.03.2015 року. Згідно з довідкою житлово - експлуатаційної контори від 16.03.2015 року № 244, дитина сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду показав, що він є чоловіком позивачки, при зустрічі з відповідачем відповідач йому пояснив, що у нього є інша сім'я, що він готовий опікуватися іншою дитиною, а син [PERSON] його не цікавить. До дитини відповідач не з'являється, його життям не цікавиться, матеріальної підтримки на утримання дитини не надає. Відповідно до заяв сусідів позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], син сторін [PERSON] проживає разом з матір'ю, батько дитину не відвідує, в її житті участі не бере, цікавитися дитиною не бажає, дитиною опікуються вітчим, дитина називає його татом Згідно з висновком органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 03.06.2015 року, № 3457/49-0524, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно ст. 180 СКУ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення матері або батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор , а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, обставини викладені у позовній заяві є доведеними, а вимоги позову обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved