Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 01.09.2015 року, вона та інші батьки їхнього класу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] батьки дітей, які навчаються у першому класі ЗОСШ № 7 м. Біла Церква зібрали кошти на потреби класу і передали їх [PERSON] для проведення заходів щодо придбання необхідних речей для шкільного закладу. З метою організованої передачі грошей, між позивачем та батьками класу було укладено договори-доручення на передачу грошей [PERSON] по 845 грн. з кожного з батьків. Позивач зібрала кошти в розмірі 7605 грн. і передала їх відповідачу для закупівлі матеріалів для потреб класу. Після цього відповідач перестав зявлятися у класі, та уникати зустрічей з батьками. [PERSON] необхідні матеріали для класу не закупив, а кошти не повернув. З даного приводу батьки учнів класу зверталися в міліцію, та під час перевірки було встановлено, що відповідач дійсно отримав вказані кошти, однак, їх у нього викрали невідомі особи, але заяву до міліції він не подавав. 28.10.2015 року до міліції звернувся колектив батьків, однак відповідь була аналогічною. Згідно висновку від 14.11.2015 року, їм рекомендовано звернутися до суду в порядку приватного судочинства. Між позивачем та відповідачем було укладено усний договір щодо придбання необхідних для класу речей на суму 7605 грн., яку він отримав від батьків, що він і сам підтверджує. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму отриманих грошових коштів в розмірі 7605 грн. та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, подала до суду, через канцелярію суду письмові заяви, в яких просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові судові витрати в сумі 400,00 грн.. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Оглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та батьками учнів першого класу ЗОСШ № 7 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожним окремо, укладено договори доручення від 10.09.2015 року. За цим договором повірений зобовязався від імені і за рахунок довірителя здійснити передачу грошових коштів у розмірі 845,00 грн. громадянину [PERSON] для закупівлі останнім необхідних для класу речей. Тобто позивач та вказані особи зібрали кошти на потреби класу і передали їх [PERSON] для проведення заходів щодо придбання необхідних речей для шкільного закладу. Кожною особою були здані кошти в розмірі 845,00 грн. на загальну суму 7605,00 грн.. Як вбачається з копії висновку Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області від 14.10.2015 року по повідомленню громадянки [PERSON], - [PERSON] підтвердив передачу йому вказаних вище коштів, однак, вказав, що вони були втрачені і в подальшому обіцяє повернути їх. Згідно висновку Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області від 04.11.2015 року по колективному зверненню батьків дітей 1-Д класу ЗОШ № 7, встановлено, що [PERSON] так само підтвердив передачу йому вказаних вище коштів, та вказав, що вони були втрачені і в подальшому обіцяє повернути їх. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Суд вважає, що між сторонами виникли договірні зобов'язання, відносини за якими регулюються цивільним законодавством, одностороння відмова від зобов'язань не допускається, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання по придбанню необхідних речей для класу, а зібрані з батьків кошти не повернув, то суд вважає, що вони підлягають стягненню в судовому порядку. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір, в сумі 487 грн. 20 коп., та 400 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved