Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. В подальшому шлюб між ними був розірваний рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 19.07.2010 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. З осені 2009 року сімейні стосунки між ними припинені, дочка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. В квітні 2012 року дитині надано статус інвалід дитинства по двухсторонній нейросенсорній туговухості. З осені 2009 року відповідач не спілкується з дочкою, не займається її вихованням, матеріальної допомоги на її утримання не надає, її долею, життям та здоровям не цікавиться. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки та стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник 3-ої особи не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги вважає обгрунтованими. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Шлюб між ними був розірваний на підставі рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 19.07.2010 року. Відповідач з осені 2009 року не спілкується з дочкою, не займається її вихованням, матеріальної допомоги на її утримання не надає, її долею, життям та здоровям не цікавиться. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 165 СК України передбачено, що мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, особа в сім'ї якої проживає дитина. Суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно вливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання дочки, свідомо нехтує своїми обовязками, тому його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні дочки. Згідно ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання дочки є законними і підлягають задоволенню. На момент звернення позивача до суду 11.05.2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України була викладена в такій редакції, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи зміни в законодавстві, з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2017 року до 07.07.2017 року включно, а з 08.07.2017 року й до повноліття дитини, тобто до 03.04.2026 року у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в доход держави за позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 640 грн. та за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав 640 грн.

Outcome: approved