Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що19 лютого 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Михайлівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області. За час спільного проживання у них народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження сімї стало неможливим, часто виникають непорозуміння, різні погляди на життя, разом не проживають. Шлюбні відносини із відповідачем фактично припинились, на даний час вони не проживають разом. Шлюб офіційно не розривають, оскільки дитині не виповнилось 1 рік. Дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач ніяких коштів на утримання доньки не надає, ухиляється від обовязку батька, щодо виховання та утримання дитини. Відповідач працює в ТОВ «АМГ Миронівське» та отримує заробітну плату. Тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття . Крім того, донька являється дитиною до 3-х років і відповідач зобовязаний утримувати її як матір дитини з ким вона перебуває. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь на її утримання до досягнення донькою віку трьох років в розмірі 600 грн., щомісячно в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання заявлені вимоги визнала частково, а саме не заперечує в частині сплати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, однак не визнає позовні вимоги у частині стягнення аліментів на користь позивача на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років в розмірі 600 грн. В ході розгляду справи було встановлено, що 15 вересня 2016 року в селі Михайлівка, Ямпільського району, Вінницької області народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії І-АМ № 346546 від 21 вересня 2016 року(а.с.4). Із довідки виданої виконкомом Михайлівської сільської ради від 05 липня 2017 року встановлено, що [PERSON] проживає [INFO] разом із нею проживає та перебуває на її утриманні донька [PERSON], [INFO] (а.с.3). Із довідки виданої Ямпільським районним центром зайнятості встановлено, що [PERSON] з січня 2017 по березень 2017 був зареєстрований як безробітній. 15 березня 2017 року припинення реєстрації (а.с.6). Із довідки ТОВ «АМГ Миронівське» № 74 від 10 липня 2017 року встановлено, що [PERSON] являється працівником даного товариства з 15 березня 2017 року та отримує заробітну плату (а.с.5). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної доньки. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованості заявлених позовних вимог і має підстави для задоволення із наступних підстав: відповідач [PERSON] не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, працює в ТОВ «АМГ Миронівське», має постійний дохід, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у частці від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище малолітньої доньки, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працевлаштований, оскільки на це вказує позивач та не спростовано відповідачем, має можливість виплачувати аліменти на утримання своєї дитини, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Відповідач позовні вимоги визнає в цій частині, тому суд має підстави для задоволення. При вирішені питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині. З таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 04 серпня 2017 року вхід. № 4811, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 04 серпня 2017 року. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що малолітня дитина - проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з урахуванням положень\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~є підставою для стягнення аліментів на утримання дружини. Суд вважає, що позивачем\~\~ правомірно пред'явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Разом з цим заявлений позивачем розмір аліментів, які вона просить стягувати із відповідача на її утримання на думку суду може обмежити у нормальному існуванні та проживанні [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.Ухвалюючи рішення, суд з урахуванням матеріального стану відповідача, розміру заробітної плати за основним місцем роботи присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною - трирічного віку. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 04 серпня 2017 року вхід. № 4811, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 04 серпня 2017 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду [PERSON] заявила дві позовні вимоги, а тому у порядку ч.3 ст.88 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1280 гривень.

Outcome: approved