Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 04.07.1984 року позивач перебувала у громадському шлюбі із відповідачем. Під час цих стосунків у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Після припинення сумісного проживання донька залишилась проживати з позивачем. Відповідач змінив своє місце проживання, на сьогодні в нього своє, абсолютно незалежне від позивача життя. Відповідач взагалі не цікавиться життям доньки, не приймає участь в її вихованні, та взагалі не виявляє ніякої зацікавленості у її житті. Дитина [PERSON] має статус дитини-інваліда, строком до 25.08.2016 року за захворюванням «Вроджена вада розвитку спинного мозку у попереко-кресцовому відділу, ліпомієломенінгоцеле, СПО (24.03.2009 р.). Лівосторонній нижній монопарез. Компенсаторний сколіоз, еквіноварусна постанова лівої стопи», та потребує постійного лікування. У позивача є намір виїжджати з донькою за кордон для її оздоровлення та розширення світогляду. Оскільки не можливо отримати згоду відповідача для надання дозволу на вивіз дитини за кордон, тому позивач просить суд винести рішення яким надати дозвіл на виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітній [PERSON], [INFO] на період з 17.11.2014 року по 01.01.2016 року у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в заяві просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 4 ч. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 04.07.1984 року позивач перебувала у громадському шлюбі із відповідачем. Під час цих стосунків у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Після припинення сумісного проживання донька залишилась проживати з позивачем. Дитина [PERSON] має статус дитини-інваліда строком до 25.08.2016 року за захворюванням «Вроджена вада розвитку спинного мозку у попереко-кресцовому відділу, ліпомієломенінгоцеле, СПО (24.03.2009 р.). Лівосторонній нижній монопарез. Компенсаторний сколіоз, еквіноварусна постанова лівої стопи» та потребує постійного лікування, що підтверджується довідкою, виданою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9». Відповідач змінив своє місце проживання, на сьогодні в нього своє, абсолютно незалежне від позивача життя. Відповідач взагалі не цікавиться життям доньки, не приймає участь в її вихованні, та взагалі не виявляє ніякої зацікавленості у її житті. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що підстав для відмови в позову не існує, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та дозволити виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітній [PERSON], [INFO] на період з 17.11.2014 року по 01.01.2016 року у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO].

Outcome: approved