Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що 30.01.1997 року вона та її сини - [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивач 14.12.2000 року придбала квартиру за адресою: [ADDRESS], а з 07.09.2001 року в ній став проживати та був зареєстрований [PERSON] Хоча позивач і була зареєстрована за іншою адресою, але постійно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] на протязі останніх років життя тяжко хворів, був не працездатним, інвалідом ІІ групи самостійно не міг пересуватися та потребував сторонньої допомоги. [INFO] син позивачки [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина, на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги, протягом строку для прийняття спадщини вона не відмовилася від неї. У жовтні 2013 року позивач звернулася до Другої Сумської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Але державний нотаріус Ситник С.М. повідомив про неможливість оформлення спадщини, оскільки [PERSON] не проживала з спадкодавцем та не прийняла спадщину у встановлений строк. За таких обставин позивач просить встановити факт постійного її проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з кінця 2007 року та на час відкриття спадщини - [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з зазначених підстав підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Державний нотаріус Ситник С.М. до суду не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Представник Сумської міської ради Горяєва А.І. в судовому засіданні покладалася на розсуд суду та просила ухвалити законне рішення. Суд заслухавши пояснення сторін, третьої особи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на позивач та [PERSON], [PERSON] 30.01.1997 року на праві спільної сумісної приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.01.1997 року (а.с.8) 14.12.2000 року [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу серії АВО № 767400 (а.с.21) З 07.09.2001 року в зазначені квартирі став проживати та був зареєстрований [PERSON] Позивач була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але постійно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] тяжко хворів, був не працездатним, інвалідом ІІ групи самостійно не міг пересуватися та потребував сторонньої допомоги (а.с.19,20,73) [INFO] син позивачки [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. (а.с.18) У жовтні 2013 року позивач, як спадкоємиця першої черги звернулася до Другої Сумської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті її сина - [PERSON], оскільки вважала, що постійно проживала з ним. Державний нотаріус Ситник С.М. повідомив про неможливість оформлення спадщини, оскільки [PERSON] не проживала з спадкодавцем та не прийняла спадщину у встановлений законом строк (а.с.16) Відповідно до приписів ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 23 постанови) У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] у квартирі [ADDRESS] з кінця 2007 року та на момент відкриття спадщини, оскільки цей факти підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а його встановлення має юридичне значення для позивачки - надає їй право на прийняття спадщини. Суд відмовляючи в задоволенні вимог [PERSON] до Державного нотаріуса Ситник С.М. виходить з наступного. Згідно з ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Предметом спору у даному випадку є встановлення факту, який пов'язаний з правом на спадкування, а отже відповідачем має бути той спадкоємець, якому належить право на прийняття спадщини. Тому державний нотаріус Ситник С.М. не є належною стороною по справі, оскільки не порушив право позивача на прийняття нею спадщини та не може впливати на встановлення факту її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: partial