overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів розмірі 689 гр-н щомісячно на своє утримання до досягнення спільною дочкою сторін [PERSON] [INFO] 3-х річного віку. В позові [PERSON] вказала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, народила дочку, яку позивач визнав. На разі сторони спільно не проживають, вона доглядає за дитиною та не працює та потребує коштів на своє утримання. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, вказала, що відповідач не працює, про те має дохід, який є мінливим, тому стягнення просить провадити в твердій грошовій сумі. Відповідач проживає з дружиною однією сім»єю кошти на утримання 2-х їх спільних дітей не сплачує. З відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 565 гр-н. Відповідач заперечував проти задоволення позову, вказав, що утримує 2- неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З нього стягнуто аліменти на утримання очки [PERSON] в розмір 565 гр-н. Він має мінливий дохід, офіційно не працює. Стягнення аліментів на [PERSON] поставить його у скрутне матеріальне становище. 3-я особа на стороні відповідача [PERSON] заперечувала проти стягнення аліментів, вказала, що на разі вона проживає однією сім»єю з [PERSON], який надає кошти на утримання їх 2-х дітей [PERSON] і [PERSON]. Відповідач не працює , тому фактично аліменти на утримання повинна буде сплачувати вона. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не працює та доглядає за малолітньою [PERSON]. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 565 гр-н на користь [PERSON], . Він також має на утримання має на утриманні 2-х малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] офіційно не працює, має не стабільний дохід. Відповідно до ст. 91 СК України , якщо жінка, чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають права на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. 2-4 ст. 84 та ст.. 86, 88 СК України. Отже відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Оскільки відповідач не працює, має мінливий дохід, суд вважає за можливе при вирішенні спору керуватися ст.184 СК України, а саме визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд приймає до уваги матеріальне положення кожного зі сторін, наявність у відповідача на утриманні 3-х малолітніх дітей та вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 500 гр-н щомісячно до досягнення дочкою сторін [PERSON] 3-х річного віку або зміни матеріального становища сторін. Дана обставина буде відповідати вимога ст.. 128КЗ про п України , яка передбачає граничний розмір відрахувань із заробітної плати що до стягнення аліментів не більше 75%. В силу ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів щомісячно на утримання дочки [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, уточнила вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\\3 частки його доходу, мотивуючи потребами дитини в оздоровленні та закалюванні як такої , що часто хворіє на простудні захворювання. Стягнення аліментів позивач просить проводити з моменту досягнення повноліття старшим сином - тобто з 30.09.2014 року, оскільки згідно рішення суду Староміського району м. Вінниці від 12.05.2005 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1\\3 частки заробітку відповідач, про те лише до повноліття старшої дитини. Державний виконавець припинив стягнення аліментів та закрив провадження. Позивач стверджує, що відповідач інших непрацездатних осіб не утримує, фізично здоровий та може надавати дитині матеріальну допомогу. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки до суду не сповістив. Вислухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження на а.с. 4), яка проживає з позивачем ( довідка на а.с. 2). Шлюб між сторонами розірвано ( свідоцтво про розірвання шлюбу на а.с. 4) . Згідно копії рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 12.05.2005 року( на а.с. 22) з [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1\\3 частки доходу відповідач на утримання [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] починаючи з 18.04.2005 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України , батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Отже відповідач повинен приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини. Суд приймає до уваги потреби дитини та рівень росту цін та вважає за можливе визначити розмір стягуваних аліментів - 1\\3. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів що до одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати в зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд вважає, що позивач на час припинення стягнення аліментів мала можливість звернутися до суду з заявою про роз»яснення рішення чи в інший спосіб визначити захист права, про те до теперішнього часу позивач активних дій не приймала, тому суд вважає за не можливе задоволення вимог стягнення аліментів за минулий час. В силу ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати на момент звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, уточнила вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частки його доходу. Позивач вказала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та від спільного проживання родила сина [PERSON], батьківство відносно якого відповідач визнав, писав заяву в відділі РАЦС про визнання батьківства. Відповідно було зареєстровано народження [PERSON], про те коли син пішов до шкоди, його стали дражнити, тому вона змінила прізвище дитини на своє [PERSON]. Їй відомо, що відповідач на разі ніде не працює, перебивається тимчасовим заробітком, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, здоровий. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки не сповістив. Вислухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного розгляду. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, визнавши докази належними і допустимими суд встановив, що [PERSON] [INFO] є сином відповідача [PERSON] ( свідоцтво про народження на а.с. 5). Відповідно до довідки квартального комітету «Корея-1» від 14.07.2015 року ( на а.с. 4) [PERSON] проживає разом з матір»ю за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України , батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Отже відповідач повинен приймати участь в утриманні неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.. 183 СК України, частка заробітку матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.. 182 враховує відсутність документів про погане матеріальне становище і негативний стан здоров»я платника аліментів, відсутність доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка чи дружини, батьків, дочки, сина, інших доказів наявності обставин, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги потреби дитини та рівень росту цін та вважає за можливе визначити розмір стягуваних аліментів - 1\\4. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. В силу у ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати на момент звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача пені за несплату аліментів в сумі 34826 грн. 45 коп. на його користь. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачкою перебував у шлюбі, який розірвали 2008 року. Від шлюбу в них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з ним - позивачем. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 23.08.2012 року, з [PERSON] стягнено на його користь аліменти на двох дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину починаючи з 30.05.2012 року до їх повноліття. Присуджені аліменти відповідачка сплачує не систематично й не в повному обсязі. Згідно довідки відділу ДВС Дубенського МРУЮ на даний час заборгованість відповідачки по сплаті аліментів з 30.05.2012 року по 01.11.2012 року становить 10129 грн. 03 коп. Відповідно до ст. 196 СК України, він - позивач має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до довідки обрахування неустойки сума позову складає 34826грн. 45 коп. На своїх вимогах позивач настоює в судовому засіданні. Відповідачка належно повідомлена про день слухання справи через ЗМІ, в судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову не подала. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю дітей позивача: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження (а.с.10-11). Діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 23.08.2012 року, з [PERSON] стягнено на користь позивача аліменти на двох дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину починаючи з 30.05.2012 року до їх повноліття (а.с.5). Присуджені аліменти відповідачка сплачує не систематично й не в повному обсязі. Згідно довідки відділу ДВС Дубенського МРУЮ на даний час заборгованість відповідачки по сплаті аліментів з 30.05.2012 року по 01.11.2012 року становить 10129 грн.03 коп. (а.с.8). Відповідно до ст. 196 СК України, він - позивач має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до довідки обрахування неустойки, її сума складає 34826грн. 45 коп. (а.с.9). Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Сума неустойки значно перевищує суму заборгованості по сплаті аліментів, а тому на думку суду, у відповідності з законом, може бути зменшена до 12000 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення матеріальної шкоди , посилаючись на те що 4.04.2018р. на перехресті вул.. Мазепи та Алеї Героїв Крут в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля БМВ 523і державний номер [NUMBER] , який їй належить під керуванням [PERSON] та автомобіля «Пежо 307» державний номер [NUMBER]/, який належить відповідачу Розмір шкоди , завданої в результаті ДТП становить 4004,65 грн. , яку просить стягнути .В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та стягнути матеріальну шкоду 4004,65 грн., витрати з визначення вартості матеріального збитку 1000грн. , моральну шкоду в розмірі 2000грн. судові витрати 768,40 грн.,768,40грн. Відповідач в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Суд , заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Судом встановлено , що в результаті ДТП, яке сталось 4.04.2018р. на перехресті вул.. Мазепи та Алеї Героїв Крут в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «БМВ 523і державний номер [NUMBER] , який їй належить під керуванням [PERSON] та автомобіля «Пежо 307» державний номер [NUMBER]/, який належить відповідачу пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 2.08.2018р. [PERSON] притягнуто адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП Згідно звіту №1303 від 1.10.2018р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля БМВ 523і державний номер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 4004,65 грн. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода , завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовуюються особою , яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом , іншим об`єктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 004,65 грн.( 4004,65 грн. та 1000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження) Відповідно до ст. 1167 ЦК України , позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в розмірі 2000 грн. , в узагальненому вигляді моральних страждань, оскільки в судовому засіданні встановлено , що внаслідок ДТП притерпіла значні вимушені зміни в своїх життєвих та виробничих стосунках. Відповідно до ст..141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 768,40 грн.,768,40грн., які підтверджені документально .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та просить визнати [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], який належить їй на праві власності, чим усунути перешкоди у користуванні будинком, мотивуючи тим, що вона являється власником вище вказаного житлового будинку, в якому зареєстровані відповідачі по справі. Зазначені особи протягом шести років, а саме з травня 2008 року не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі, особистих речей їх в будинку не має і взагалі будинком вони не цікавляться. Позивач в судове засідання не з»явився, але надала суду заяву в якій просить справу розглядити без її участі, позов підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи належно повідомлена. Заяв про розгляд справи у її відсутність суду не надавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Від треттьої особи надійшов листи про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому проживає зі своїм сином. Відповідач зареєстрована у будинку, але не проживає в ньому з травня 2008 року. Зазначені обставини підтверджені у судовому засіданні копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 14541339, довідкою Листвинської сільської ради про склад сімї, житло і прописку від 29.08.2013 року за № 1417 . Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними, достовірними і тому приймає їх як основу для ухвалення рішення. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і доведеними у судовому засіданні. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., який він не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом та просить про поділ спільного майна подружжя, вказуючи що 30.04.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 157. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27.05.2016 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] За час шлюбу за сумісні кошти подружжя на ім'я [PERSON] за договором купівлі-продажу була придбана квартира [ADDRESS]. Окрім того, позивач зазначив, що протягом 11 років він працював і утримував сім'ю самостійно, та на даний час зареєстрований за вказаною адресою та не має іншої нерухомості і проживати йому більше ніде. У добровільному порядку поділ майна здійснити не вбачається за можливе. У зв'язку із вищевикладеним, звернувся до суду із позовом про поділ вказаної квартири. Представник позивача з'явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач з'явилася у судове засідання, позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 30.04.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 157.(а.с. 5) Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27.05.2016 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] За час шлюбу за сумісні кошти подружжя на ім'я [PERSON] за договором купівлі-продажу була придбана квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі -продажу від 1 грудня 2015 року, наявним у матеріалах справи та не заперечується сторонами. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги у частині поділу спірної квартири, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 12.05.2012 року. Свої вимоги мотивує наступним. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Між сторонами тривалий час виникали сварки та непорозуміння, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивачка не прибула. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що такий між сторонами зареєстровано 12.05.2011 року в Сокальському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області, актовий запис №67. Із свідоцтва про народження вбачається, що у сторін є спільна дитина - дочка [PERSON]., [INFO] Сторони не ведуть спільного гос подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22.07.2006 року. Свої вимоги мотивує наступним. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Між сторонами тривалий час виникали сварки на побутовому рівні, протягом останнього часу проживання разом не змогли знайти спільних інтересів та поглядів на життя, шляхів вирішення спільних проблем, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, шлюб просить розірвати. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що такий між сторонами зареєстровано 22.07.2006 року в Скоморохівській сільській раді Сокальського району Львівської області, актовий запис №6. Із свідоцтва про народження вбачається, що у сторін є спільна дитина - дочка [PERSON]., [INFO] Сторони не ведуть спільного гос подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved