Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернулась з позовом до відповідача про зобов» зання призначити їх страхові виплати в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності на підставі акту № 7 по формі Н-1 від 23 вересня 1991 року та довідки МСЕК від 24 лютого 2014 року, посилаючись на те, що вона працювала на Лисичанському нафтопереробному заводі з 28.09.1987 року по 24.06.1993 року. 21.09.1991 року була травмована на виробництві внаслідок нещасного випадку, про що був складений акт № 7 по формі Н-1 від 23.09.1991 року, затверджений керівником підприємства 23.09.1991 року та скріплений печаткою. Внаслідок нещасного випадку вона отримала травму: «Ожог пищевода» та перебувала на лікарняному з 21.09.1991 року по 01.10.1991 року. В теперішній час погіршився стан її здоров»я і для підготовки документів для МСЕК для встановлення ступеню втрати працездатності призначення та виплати стразових виплат необхідно надати акт про нещасний випадок на виробництві, підписаний керівником підприємства та скріплений печаткою. Представлений відповідачу акт не був прийнятий з посилання на те, що він не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, було виявлено недоліки : відсутня розшифровка підписку керівника підприємства та начальника відділу охорони праці; в п.10 не вказаний рік нещасного випадку. Рішенням Лисичанського міського суду від 17.01.2014 року було зобов»язано відповідача видати їй направлення на огляд медико-соціальною експертною комісією для визначення ступеня втрати працездатності - виявленні обмеження життєдіяльністю інше , пов»язаних з нещасним випадком на виробництві, що стався з нею 21.09.1991 року та про що був складений цей акт. 24.02.2104 року отримала довідку обласного МСЕК № 4 м. Луганська про результати визначення втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у видаткових випадках допомоги, якою встановлено 10% втрати працездатності первісно з 27.02.2014 року безстроково за виробничою травмою 21.09.1991 року. У судове засідання позивач не з»явилась , причина неявки невідома. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити . У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Представник відповідача Досєєва Ю.В. у судовому засіданні пояснила, що в наданому позивачкою акті було виявлено недоліки, які позбавляють ФСС право призначити та виплатити позивачці страхові виплати. Суд досліджує надані докази: копія паспорту позивача, копія довідка МСЕК серія 10 ААА № 093676 від 27.02.2014 року копія постанови ФСС від 14.03.2014 року № 1208/3016/3016/1, копія акту про нещасний випадок № 7 від 23.09.1991 року, копія рішення Лисичанського міського суду від 17.01.2014 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Cудом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.13 ч. 7 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності» підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання( отруєння) за встановленими формами. У судовому засіданні встановлено, що позивач, 21.09.1991 року, працюючи пробовідбірником контрольної лабораторії на Лисичанському нафтопереробному заводі була травмована на виробництві внаслідок нещасного випадку, про що був складений акт № 7 по формі Н-1 від 23.091991 року, затверджений керівником підприємства та скріплений печаткою. В результаті нещасного випадку отримала травму: «Опік стравоходу» та знаходилась на лікуванні з 21 вересня 1991 року по 01 жовтня 1991 року. Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, серія 10 ААА № 093676 МСЕК м. Луганська від 27.02.2014 року [PERSON] встановлено 10% втрати працездатності первинно з 27.02.2014 року, безстроково, по виробничій травмі 21.09.1991 року (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи акт № 7 форми Н-1 від 23.09 1991 року складений про нещасний випадок , що стався з позивачем в робочий час на виробництві - Лисичанському нафтопереробному заводу, де вона працювала на посаді пробовідбірника 2 розрядку контрольної лабораторії. Акт містить відомості : про потерпілу особу - позивача по справі, назву підприємства, на якому складений акт, місце та час нещасного випадку, опис обставин нещасного випадку , його причини, наслідки ушкодження здоров»я. Акт підписаний трьома посадовими особами підприємства , з зазначенням прізвища інспектора з охорони праці та свідків нещасного випадку, містяться відповідні підписи, акт затверджений керівником підприємства , підпис якого скріплено печаткою ( а.с.7-8). Тому суд вважає, що вказаних відомостей достатньо для висновку, що зазначений акт було складено, саме про нещасний випадок, що стався на виробництві, та його зв»язку з трудовою діяльністю позивача. Те, що в акті про нещасний випадок № 7 від 23.09.1991 року є недоліки : відсутня розшифровка підписку керівника підприємства та начальника відділу охорони праці та в п. 10 не вказаний рік нещасного випадку, не є виною позивача, бо втрата позивачем 10% працездатності, в результаті нещасного випадку на виробництві, встановлена МСЕК 27.02.2014 року. Тому вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Сам факт втрати позивачем працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві , представником відповідача не оспорюється. На підставі ст. 13 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності»,

Outcome: approved