overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 22 квітня 1978 року у Комінтернівському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 410. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На протязі багатьох років відповідач зловживає спиртними напоями, знаходячись у нетверезому стані влаштовує сварки, ображає її. Вона весь час намагалась зберегти сім,ю, сподівалась на те, що відповідач виправиться, пробачала його. В останній час у житті їх сім,ї частіше виникають конфлікти. Вона онкологічна хвора людина, періодично проходить курси хіміотерапії, погано себе почуває, їй заборонено нервувати та отримувати негативні емоції, які відповідач їй постійно влаштовує. Вона неодноразово просила чоловіка припинити знущання, але він не виправляється. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2019 року. Суперечки щодо розподілу майна не має. 18 листопада 2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та провадження у справі відкрито , справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 08 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надав заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 1978 року у Комінтернівському відділі РАГС м. Харкова , про що зроблено актовий запис № 410. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 27.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 172, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без його участі, з позовними вимогами згоден у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 27.06.2009 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 172. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.1996 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. З жовтня 2015 року вона з відповідачем не проживають спільно, подальше спільне проживання вона вважає неможливим, в зв»язку з чим просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 1996 року, актовий запис № 817 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого району м.Києва (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з жовтня 2015 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивача і неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є агресивна поведінка відповідача, який вчиняє відносно неї насильство, ображає та принижує її. Як зазначає позивач, з 30.04.2017 року вона залишила відповідача, повертатись до нього не має наміру, в зв»язку з чим просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2009 року, актовий запис №1347 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з квітня 2017 року разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на права та обов»язки подружжя, груба та неповажна поведінка відповідача, вчинення ним скандалів, його агресивна поведінка. Як зазначає позивач, в зв»язку з цим їх сім»я розпалась, шлюб носить лише формальний характер, в зв»язку з чим просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2014 року, актовий запис №788 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1990 року. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу єте, що протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на відносини між подружжям. Як зазначає позивач, шлюб між ними є формальним, оскільки особисті відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2017 року, в зв»язку з чим просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 1990 року, актовий запис №4 у Виконавчому комітеті Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з квітня 2017 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.12.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, через несумісність характерів, різних поглядів щодо виховання дитини між ними виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що сім»я розпалась. Вони перестали вести спільне господарство, підтримувати подружні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Подальше збереження шлюбу позивач вважає недоцільним, в зв»язку з чим просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 грудня 2004 року, актовий запис №1812 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони шлюбні відносини не підтримують, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог [PERSON] \~зазначає,\~що вони\~02.08.2011\~зареєстрували шлюб,\~від якого\~мають неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Однак,\~сімейне життя\~сторін не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, шлюбні відносини сторони не підтримують. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 05.02.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] їх визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку \~ \~ \~ \~Сторони 02.08.2011 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 38, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на нього та несумісність характерів. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхнього неповнолітнього сина, який повиннен виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що вони 06.04.2019 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, а також на обов`язки подружжя. Шлюбні відносини сторони не підтримують. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 24.02.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] їх визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06.04.2019 зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 10, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на нього та різні погляди на сімейні обов`язки. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , який повиннен виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що вони 08.06.2017 зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, шлюбні відносини сторони не підтримують. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 08.12.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, а до суду подала письмове клопотання про розгляд справи у у її відсутність, при цьому вказала, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В той же час, відповідач на розгляд справи до суду повторно не з`явився, про поважність причин своєї не явки не повідомив, однак про дату та час був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти. Клопотання про надання строку для примирення, або заперечення, відповідач [PERSON] не подав. З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 08.06.2017 зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 21, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на нього, що призвело до сварок між ними. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхній неповнолітній дочці, який повинен виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved