Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на таке. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 06 листопада 2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,2672 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку складають дві окремі земельні ділянки, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер: 2323388800:02:003:0006; земельна ділянка, кадастровий номер: 2323388800:16:003:0041, право власності на які спадкодавиці було встановлене Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЗП № 157798, зареєстрованим у Книзі реєстрації державних актів 19 липня 2005 року за № 010527300326. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців першої черги за законом немає. З метою реалізації спадкових прав вона звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою, внаслідок чого була заведена Спадкова справа за № 183 за 2019 рік, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2019 року, їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутності оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку.У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207ЦПК України. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області 06 листопада 2012 року, [PERSON] померла [INFO] , у віці 84 років, про що 06 листопада 2012 року, актовий запис №22. (а.с.6). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗП № 157798 виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Голови Михайлівської райдержадміністрації від 25 жовтня 2004 року №450, вона є власником земельної ділянки площею 6,2672 га у межах згідно з планом розташованої на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.7). Згідно довідки № 0-8-0.28-42/167-20 від 17.01.2020 року виданої Відділом у Михайлівському районі Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, встановлено, що [PERSON] мала право приватної власності на земельні ділянки площею 6,2672га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 2323388800:07:003:0006 і 2323388800:16:003:0041 на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Це право підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЗП №157798, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів 19липня 2005року за номером 010527300326.Зміни до державного акту не вносились. Інша інформація у відділі про дані земельні ділянки відсутня. З січня 2013 року державні кадастрові реєстратори відділів Держземагентства під час проведення реєстрації земельної ділянки керуються Законом України «Про державний земельний кадастр» та постановою КМУ від 17.10.2012 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру», згідно якого реєстрація і видача державних актів, дублікатів на них не здійснюється. (а.с.8 на звороті). Постановою державного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області №709/02-31 від 18 грудня 2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в неї оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №157798, не було надано. (а.с.9). З копії спадкової справи № 183 за 2019 року вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] 14 листопада 1981 року уклала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини - [PERSON] . З довідки Михайлівської селищної ради № 02-02-11-375 від 04.12.2019 року вбачається, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де також з 01.06.1983 року зареєстрована позивач. Заповіт спадкодавцем не складався, інших спадкоємців за законом згідно матеріалів спадкової справи не має. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер: 2323388800:02:003:0006, земельну ділянку, кадастровий номер: 2323388800:16:003:0041. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірна, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved