Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, покликаючись на те, що відповідач протягом трьох років не навідується до доньки [PERSON], [INFO], не займається її вихованням, не цікавиться навчанням, здоров'ям та розвитком. Матеріально не допомагає, не сплачує аліменти, не виявляє до доньки батьківської турботи і уваги. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Адвокат позивача - Гірчак Н.А. в судовому засіданні підтримала позов, вказавши, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських прав та обов'язків щодо малолітньої доньки [PERSON], 2010 р.н., а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи, в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] донькою не цікавиться, не займається її вихованням, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. 13.03.2017 року органом опіки та піклування Кіцманської РДА прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Таким чином, заслухавши пояснення позивача, адвоката позивача, представника третьої особи та свідка, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Так, свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона являється сусідкою [PERSON], а тому їй відомо, що відповідач [PERSON] на протязі чотирьох років не проживає в [ADDRESS], вихованням чи здоров`ям дитини не цікавиться, з того часу вона жодного разу його з донькою [PERSON] не бачила. Вихованням та утриманням дитини займаються мати та її батьки, з якими вони разом проживають. Зазначила, що поряд на сусідній вулиці проживають батьки відповідача, однак вони також на протязі чотирьох років із внучкою не спілкуються та не відвідують, допомоги не надають. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03 листопада 2010 року, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2014 року , шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 9). У відповідності до заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.12.2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття (а.с.10). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кіцманської районної адміністрації від 13.03.2017 року № 01-15/7-146, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.20,21). Із довідки-розрахунок від 01.06.2017 року № 14.8-42/4369 відділу державної виконавчої служби Кіцманського РУЮ, вбачається, що з 02.11.2015 року розпочато стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі по 1200 гривень щомісячно. Станом на 01.06.2017 року заборгованість становить 34800 гривень. Жодного місяця аліменти не сплачувались відповідачем. (а.с. 11,43). У відповідності до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини, що також стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 12.12.2016року № 1574, довідкою Кіцманського навчально-виховного комплексу «Вишенька» від 29.11.2016 року №121. (а.с.13,19). Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved