Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яка залишилася після смерті матері [PERSON], яка настала 18 вересня 2016 року в селі Першопокровка Нижньосірогозького району Херсонської області, мотивуючи свою вимогу тим, що за життя її мати [PERSON] спадкувала сертифікат на право на земельну ділянку площею 8,97 умовні кадастрові гектари серії ХС № 0127236, виданий Нижньосірогозькою райдержадміністрацією 15 грудня 1998 року, який належав бабусі - її матері [PERSON], яка померла 12 жовтня 2014 року. Мати тяжко хворіла, тому не встигла за життя належним чином оформити та отримати документи на земельну ділянку, яку спадкувала від бабусі, через хворобу померла 18 вересня 2016 року. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, 25 квітня 2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не змогла надати нотаріусу документ, який би підтверджував належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки, право на яку вона за життя спадкувала у вигляді сертифікату на право на земельну ділянку площею 8,97 умовні кадастрові гектари серії ХС № 0127236, виданого Нижньосірогозькою райдержадміністрацією 15 грудня 1998 року [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON]. Після смерті [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 8,97 умовних кадастрових гектарів 05 вересня 2012 року успадкувала дружина померлого, баба позивача [PERSON], смерть якої настала 12 жовтня 2014 року. Мати позивача [PERSON], як дочка померлої [PERSON], в свою чергу спадкувала сертифікат на право на земельну ділянку (пай) площею 8,97 умовні кадастрових гектарів, за життя встигла отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом № 287 від 20 травня 2015 року, яка складається з земельної частки (паю) загальним розміром 8,97 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП імен Куйбишева. Внаслідок тяжкої хвороби мати не змогла належним чином оформити та отримати документи на вказану земельну ділянку, успадковану від бабусі, померла 18 вересня 2016 року. Позивач [PERSON] прохає визнати за нею набуте в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6523884000:03:001:0018 площею 8,1424 гектари, виділену в натурі на місцевості, розташовану на території Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району. За відсутності підтверджуючого право власності на земельну ділянку документа державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, рекомендував звернутися до суду з метою отримання судового рішення про визнання права власності на земельну. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат за угодою [PERSON] підтримав позов, прохав суд задовольнити з викладених в ній підстав, пояснивши, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна, яке залишилося після смерті 18 вересня 2016 року матері [PERSON]. Представник позивача пояснив, що [PERSON] в установлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа № 24/2017. Представник позивача також пояснив, що після смерті баби [PERSON] мати позивача [PERSON] у державного нотаріуса отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, спадщина складалася з сертифікату на право на земельну ділянку (пай) площею 8,97 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну ділянку площею 8,97 умовні кадастрові гектари серії ХС № 0127236, виданого Нижньосірогозькою райдержадміністрацією 15 грудня 1998 року. 01.07.2015 року. Мати позивача [PERSON] за життя отримала розпорядження голови Нижньосірогозької районної державної адміністрації № 179 про надання згоди на виділення в натурі земельної ділянки із земель колишнього КСП ім. Куйбишева орієнтовною площею 8,97 гектарів (контур 49, ділянка № 6), відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання [PERSON] отримала земельну ділянку кадастровий номер 6523884000:03:001:0018 площею 8.1424 гектари, розташовану на території Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району, але документально не оформила виділену їй земельну ділянку, померла 18 вересня 2016 року.. Оскільки на час звернення до нотаріуса позивач [PERSON] не надала державного акту на право власності на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлої матері на земельну ділянку кадастровий номер 6523884000:03:001:0018 площею 8.1424 гектари, що стало підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус рекомендував звернутися до суду з метою отримати судове рішення про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. З вказаних підстав позивач прохала позов задовольнити. Сільський Голова Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнав, підтвердив обставини, викладені позивачем у позовній заяві, та пояснення представника позивача адвоката [PERSON], повідомив, що дійсно за життя бабуся позивача [PERSON] отримала в якості спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] сертифікат на його імя на право на земельну ділянку площею 8,97 умовних кадастрових гектарів серії ХС № 0127236, прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] право на земельну ділянку спадкувала її дочка [PERSON], яка доводилася матірю позивача [PERSON], за життя вона отримала у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, яку залишила її мати [PERSON] після смерті сертифікат на право на земельну ділянку площею 8,97 умовні кадастрові гектари серії ХС № 0127236. На підставі сертифікату за розпорядженням Голови Нижньосірогозької районної державної адміністрації [PERSON] отримала згоду на виділення земельної ділянки площею 8,97 гектари з земель КСП ім. Куйбишева Першопокровської сільської ради, і пізніше за вказаним розпорядженням їй була виділена земельна ділянка на місцевості площею 8,1424 гектари з визначенням меж, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6523884000:03:001:0018. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем стала дочка позивач у справі [PERSON]. Заперечень проти позову [PERSON] представник Першопокровської сільської ради не має, вважає, що позивач, як дочка померлої, дійсно має законне право на отримання в якості спадщини належної померлій матері земельної ділянки. Оскільки спору між сторонами стосовно позовних вимог позивача не виникло, представник зацікавленої сторони визнає вимоги позивача, на думку суду у відповідності зі ст. 130 п. 4 ЦПК України судове рішення може бути ухвалено у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України [PERSON] народилася 03 травня 1983 року, актовий запис № 14, зроблений Гоголівською сільською радою Веселівського району Запорізької області, її батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАМ № 624855, виданого державним нотаріусом [PERSON] 20 травня 2015 року, [PERSON] є спадкоємцем майна своєї матері [PERSON] [INFO], яка померла 12 жовтня 2014 року. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 8,97 умовних кадастрових гектари серії ХС №0127236 (а.с. 14-15), виданого Нижньосірогозькою райдержадміністрацією 15 грудня 1998 року на імя [PERSON] (батька [PERSON]В.) на підставі розпорядження Нижньосірогозької райдержадміністрації від 07 грудня 1998 року № 363 зі змінами у звязку з передачею права на земельну частку (пай) від 05 вересня 2012 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15 березня 1999 року № 599, після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) передано [PERSON] 05 вересня 2012 року. (а.с. 14). Розпорядженням Голови Нижньосірогозької райдержадміністрації № 179 від 01.07.2015 року надано згоду на виділення [PERSON] в натурі (на місцевості) земельної ділянки, орієнтовною площею 8,97 умовних кадастрових гектарів на території Першопокровської сільської ради (а.с. 16). Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання встановлено межі виділеної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6523884000:03:001:0018, розташованої на території Першопокровської сільської ради площею 8,1424 гектари, наданої власнику земельної ділянки [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ № 221710, виданого 23 вересня 2016 року Новоолександрівської сільської ради Нижньосірогозького району, [PERSON] померла 18 вересня 2016 року у віці 54 років, актовий запис № 17 (а.с. 4). Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], про що свідчить долучений до матеріалів справи витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). Заяву про прийняття спадщини за законом позивач [PERSON] подала приватному нотаріусу Нижньосірогозького районного нотаріального округу [PERSON] в установлений законом строк 21 лютого 2017 року, нотаріусом заведено спадкову справу №41/2017 (а.с. 28-51), але у звязку з відсутністю у заявника документу, підтверджуючого належність спадкодавцеві за життя земельної ділянки винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 51), що стало підставою звернення позивача з позовом до суду. Відповідно\~\~до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за\~\~законом. Враховуючи, що померла [PERSON] не залишив після своєї смерті заповіт на належну їй земельну ділянку, розташовану на території Першопокровської сільської ради Нижньосірогозького району, то спадкування повинно відбуватися за законом. Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Зі змісту ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] втратила можливість оформити своє право на спадщину шляхом звернення до нотаріуса за незалежних від її волі обставин, вона відповідно до норм ст. 1223 ч. 2 ЦК України має право на спадщину за законом, своєчасно звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини останньому місці проживання спадкодавця. На підставі викладеного, заслухавши пояснення позивача, позицію Сільського Голови Першопокровської сільської ради, який вважає за необхідне задовольнити позов, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд визнає можливим позовні вимоги, заявлені\~[PERSON], задовольнити, як належним чином обґрунтовані.

Outcome: approved