Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 14.04.2003 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.04.2003 року та до його повноліття. За вказаним рішенням видано виконавчий лист, які позивач пред'явила до виконавчої служби. Відповідач покладені на нього рішенням суду обов'язки не виконує, внаслідок чого станом на 24.01.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 55389,98 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів, яка складає 16142,91 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду здійснене через оголошення у пресі в газеті «Урядовий кур'єр» №41(5910) від 02.03.2017р. у відповідності до положень ст.ст. 74, 122 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно актового запису про народження №207, зробленого 13.03.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого позивач змінила прізвище на [PERSON]. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 14.04.2003 року позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.04.2003 року та до його повноліття. 14.04.2003 року Суворовським районним судом м. Херсона на підставі рішення видано виконавчий лист. Згідно довідки-розрахунку без номеру і дати, складеної начальником відділу державної виконавчої служби Павлоградського МРУЮ заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 24.01.2015 року становить 55389,98 грн. Отже, як встановлено судом, що існує заборгованість по сплаті аліментів у сумі 55389,98 грн., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правового висновку у справі № 6-300цс16 Постанови Судової палати у цивільних і кримінальних справах Верховного Суду України від 16.03.2016 року від 16.03.2016 року. виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, то за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому провадилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додаються до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) нараховується, виходячи із заборгованості за аліментами за місяць помноженої на 1 % пені і помноженої на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Як роз'яснено в п. 22постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені від суми несплачених аліментів відповідачем за період з 01.03.2007 року по 01.01.2015р. складає 16142,91 грн. , що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, тому вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Враховуючи викладене вище, суду приходить до висновку, що позов обґрунтований, у зв'язку з чим його необхідно задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved