Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2011року, мають сина [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач проживає окремо, не піклується ні про малолітню дитину, ні про дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. А тому позивач просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на своє особисте утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2011року. Від цього шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 04.04.2012р. актовий запис № 15. /а.с. 5/ Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП БМР ЖЕК №6 (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживають окремо, чоловік не піклується про матеріальний добробут дитини, також не надає коштів на особисте утримання дружини, в наслідок чого вона з дитиною перебувають в скрутному матеріальному становищі. Доказів, які б спростовували цей факт суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Отже, відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене вище та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved