Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання окремим домоволодінням відокремленої частини житлового будинку з надвірними будівлями та просить визнати окремим цілим домоволодінням належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , яка складається у житловому будинку: з житлової кімнати площею 17.50 кв.м., житлової кімнати площею 23.80 кв.м., кухні площею 11.00 кв.м., ванної кімнати площею 4.40 кв.м., котельної площею 6.40 кв.м. (загальна площа складає 63.1 м.кв., житлова - 41.3 м.кв., з урахуванням прибудови площею 21.8 м.кв.); з надвірних будівель: сарай Б-1, сарай Б-1-1, погреб В-1, гараж Г-1, літня кухня Д-1, тамбур літньої кухні д-1. Свої вимоги аргументує тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що підтверджується рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2004 року. У відповідності із рішенням суду вона облаштувала свою частину житлового будинку входом - виходом до своєї частини житлового будинку. Земельна ділянка на якій розташована її частина житлового будинку та надвірні будівлі, була приватизована і належить їй на праві власності. Інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] . Її частина житлового будинку з надвірними будівлями не має статусу а ні квартири, а ні статусу домоволодіння, тому їй було рекомендовано звернутись для вирішення даного спірного питання до суду. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги свої підтримує. Від відповідача надано відзив на позовну заяву в якому вказують про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2004 року. У відповідності із рішенням суду вона облаштувала свою частину житлового будинку входом- виходом до своєї частини житлового будинку через прибудований тамбур, площа даної прибудови становить 21,8 кв.м., вона складається з кухні площею 11,00 кв.м., ванної кімнати площею 4.40 кв.м., котельної площею 6.40 кв.м. Земельна ділянка площею 0,0549 га., на якій розташована її частина житлового будинку та надвірні будівлі, була приватизована на підставі рішення 4 сесії 7 скликання Корюківської міської ради від 31.03.2016 року та належить їй на праві власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №57556480 сформованим державним реєстратором Корюківської міської ради Чернігівської області 18.04.2016 року. Інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2004 року. Частина житлового будинку з надвірними будівлями позивача не має статусу а ні квартири, а ні статусу домоволодіння. Але, після вступу рішення суду в законну силу, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , фактично складається з двох 1/2 виділених в натурі їх власникам частин їй та [PERSON] , виділені частини є фактично окремими домоволодіннями. За таких підстав частина житлового будинку з надвірними будівлями позивача має бути окремим домоволодінням. Для вирішення питання реєстрації частини житлового будинку з надвірними будівлями як окремого домоволодіння, позивач зверталась до Корюківської міської ради з відповідною заявою, в якій просила визнати належну їй частину житлового будинку окремим домоволодінням та присвоїти йому поштову адресу. На час винесення судового рішення та вступу ним в законну силу, такі питання відносились саме до компетенції органів місцевого самоврядування, такі рішення приймались міською радою. Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради №173 від 20.08.2012 року було визнано окремим домоволодінням житлове приміщення, яке належить їй на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2004 року та присвоєно йому поштову адресу: [ADDRESS] . За таких обставин позивач вчасно не реалізувала дане рішення виконавчого комітету і не зареєструвала свою частину житлового будинку з надвірними будівлями в державного реєстратора, як окремого домоволодіння, а зараз така можливість втрачена, бо державний реєстратор не реєструє таких змін на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Зараз Корюківська міська рада надала роз`яснення, в яких послалась на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого, орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо визнання окремим домоволодінням частини житлового будинку, а присвоєння та зміна поштових адрес об`єктам нерухомого майна на території міської ради допускається щодо частини житлових будинків, реконструйованих і прийнятих в експлуатацію як окремі суміжні житлові будинки з улаштуванням окремих входів, тому їй було рекомендовано звернутись для вирішення даного спірного питання до суду. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ№389/09-20 від 09.09.2020 року, 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташовані в [ADDRESS] , житловий будинок цегляний, прибудова з газобетону, 100% готовності 10% зносу, загальна площа 1/2 належної мені частини будинку складає 63.1 м.кв., житлова площа складає 41.3 м.кв., з урахуванням прибудови площею 21.8 м.кв., з надвірних будівель: сарай Б-1, сарай Б-1-1, погреб В-1, гараж Г-1, літня кухня Д-1, тамбур літньої кухні д-1, загальна інвентарна вартість становить 179439 грн. Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 420 грн. 40 коп., а решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved