Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі. Від шлюбу у них 18.11.2006 року народилась донька [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.11.2008 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На утримання дитини потрібно не менше 2000грн., внаслідок чого позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на ліки, дитячий садок, на гуртки, на ремонти та іграшки, миючі засоби у дитячому садку, на відвідування музичної школи, індивідуальні заняття музикою, комунальні послуги, санаторно-курортне лікування. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах, викликаними частими хворобами дитини. [PERSON] постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, працює за кордоном, проте належної матеріальної допомоги дитині не надає. З дня рішення суду і до цього часу позивач не отримує аліментів у звязку з злісним ухиленням відповідача від їх сплати. Станом на 01.10.2016 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 29850грн. У зв'язку з цим матеріальне становище позивача значно погіршилось, позивач не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім'ї, тому, змушена звертатись до суду про збільшення розміру аліментів. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання дитини [PERSON], та стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечили проти винесення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача та її представника, суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які вважає наступне. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2008 року (а.с.4) вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що у відповідача [PERSON] є заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-3846/08 від 18.12.2008 року, що підтверджується копією довідки про розмір аліментів сплачних у твердій грошовій сумі, виданої ВДВС Виноградівського РУЮ Закарпатської області (а.с.6). В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач звільнився з роботи і на даний час не працює. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який підлягає сплаті за попереднім рішенням суду не забезпечить дитині встановлений законом прожитковий мінімум, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 гривень витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved