Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки- [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дитини, регулярно добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. Ухвалою від 20 липня 2020 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду на 03 вересня 2020 року. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги визнав. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дані правовідносини регулюються ст.ст.180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін, народилася: донька- [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Домовленість між батьками щодо матеріального утримання дитини відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов`язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров`я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня постановлення рішення суду і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 840 грн. 40 коп. Також позивач просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Згідно норм ст. 137 ЦПК України, встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Стороною позивача на підтвердження надання позивачу правничої допомоги ненадано жодного доказу про її надання та її розмір, а відтак суд вважає вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved