Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю, в якій зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 грудня 2009 року їй на праві приватної власності належить квартира за [ADDRESS] у двоквартирному житловому будинку за [ADDRESS] У вказаному житловому будинку мешкає з 06 березня 1991 року, що підтверджується ксерокопією ордеру № 60 виконавчого комітету Тернівської міської ради, на підставі якого позивач вселилася у вказану квартиру, яку приватизувала 04 грудня 2009 року. Житловий будинок за [ADDRESS] складається з двох квартир. У суміжній квартирі [ADDRESS] з 2001 року ніхто не проживає. З причини того, що у вказаній квартирі тривалий час ніхто не проживав, в ній почали збиратися бомжі, які пошкодили вхідні двері, повибивали вікна, в ній розморозилися труби теплопостачання, з вказаної причини була пошкоджена система теплопостачання всього будинку, в тому числі і в квартирі [ADDRESS], в якій мешкала позивач. Через занедбаність квартири [ADDRESS] почав руйнуватися дах всього будинку, в тому числі і дах квартири позивача, так як квартира [ADDRESS] знаходиться під спільним дахом та має суміжну стіну. У зв'язку з тим, що у квартирі [ADDRESS] ніхто не проживав з 2001 року, позивач з 2003 року почала доглядати за квартирою [ADDRESS], володіти та користуватися нею, відремонтувала дах, вставила вікна, двері, огородила двір сіткою - рабіцею. З 2003 року та по даний час, більше ніж десять років, позивач постійно, відкрито, добросовісно та безперервно фактично доглядає, користується та володіє квартирою за [ADDRESS] житлового будинку за [ADDRESS]. За весь час користування квартирою [ADDRESS], позивач намагалася віднайти господаря цієї квартири та дізнатися кому вона належить, але встановити власника та господаря даної квартири не вдалося. В зв'язку з чим просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] у двоквартирному житловому будинку за [ADDRESS], яка складається з ? частини житлового будинку «А» площа основи якого 60,5 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 38,78 кв.м., допоміжною 13,52 кв.м., до якого входять: ? частина сіней літ. «а» 2-1 площею 7,82 кв.м., навіс, літ. «а3» площа основи 6,2 кв.м., ганок цегляний площею 6,2 кв.м., прихожа 2-2 площею 5,7 кв.м., жила кімната 2-3 площею 22,45 кв.м., жила кімната 2-4 площею 16,33 кв.м., ? частина сараю Б площа основи 12,8 кв.м., убиральня під літ. «Г» площа основи 1,4 кв.м., огорожа № 5. Позивач та її представник в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, свого уповноваженого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що представник відповідача повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 04 грудня 2009 року, виданого Богданівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], номер витягу 29234826 (а.с. 7). Згідно ордеру № 60 від 06 березня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Тернівської міської Ради народних депутатів, був виданий [PERSON], сім'я якої складається з 3-х чоловік, дозволено зайняти в будинку [ADDRESS] Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської міської Ради народних депутатів, № 80 від 06 березня 1991 року (а.с. 9). З копії паспорту, виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 22 лютого 2000 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 23 вересня 1991 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16 березня 2017 року № 82634642, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], згідно свідоцтва про права власності від 04 грудня 2009 року, видане згідно з розпорядженням Богданівської сільської Ради за № 67-р. (а.с. 10). Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно, володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За змістом зазначеної норми для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю необхідне добросовісне заволодіння і наявність умов, які б свідчили про те, що встановити попереднього власника не має можливості, а майно, на яке претендує особа, надійшло до неї законно, як-то із правочину чи як безхазяйна річ. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, та до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Також, при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2001 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: -добросовісності заволодіння, -відкритості, -безперервності, -безтитульності володіння; За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; Судом встановлено, що відомості про реєстрацію речових прав на спірну квартиру [ADDRESS] - відсутні, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16 березня 2017 року № 82625835, (а.с.11). Квартира [ADDRESS] має спільний дах та суміжну стіну з належною позивачу на праві власності квартирою [ADDRESS], що вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого 03 вересня 2009 року (а.с. 12-13) та звіту про оцінку майна (а.с. 42-43). В акті від 03 квітня 2017 року, складеному представниками комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство», зазначено, що з 2001 року по 2003 рік у спірній квартирі [ADDRESS] двоквартирного будинку за [ADDRESS] ніхто не проживав, у квартирі став протікати дах, квартира стала занедбаною, пошкоджені вікна та двері. З 2003 року вказаною квартирою почала користуватися [PERSON], постійне місце проживання якої було зареєстровано у [ADDRESS]. [PERSON] починила дах квартири [ADDRESS] вказаного будинку, вставила вікна, двері і з цього часу відкрито, не від кого не приховуючись, доглядає за квартирою [ADDRESS] та постійно користується нею. Окрім [PERSON] у вказаній квартирі з 2003 року ніхто не проживав та квартирою ніхто не цікавився (а.с. 14). Згідно листа (вих. № 183 від 21 липня 2016 року) КП Тернівське бюро технічної інвентаризації, нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] Нерухоме майно розташоване в [ADDRESS] проінвентаризоване в КП Тернівському БТІ 11 вересня 1991 року, державна реєстрація права власності даного майна не проводилась (а.с. 15). Житловий будинок [ADDRESS] не рахується на балансі КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство», про що свідчить довідка Комунального підприємства «Тернівське житлово-комунальне підприємство» від 03 березня 2011 року № 510 (а.с. 16). Квартира [ADDRESS] житлового будинку [ADDRESS] не знаходиться на балансі сільської ради, про що свідчить лист [ADDRESS]-14/487 від 19 квітня 2017 року, виданий виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с. 17). Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою [PERSON], яка мешкає в будинку [ADDRESS] приблизно 30 років. В квартирі [ADDRESS] ніхто не мешкає приблизно з 2000 року. В цій квартирі була пожежа. Всією квартирою користується [PERSON], яка після пожежі вставляла вікна, двері, прибирає та доглядає за цією квартиру, шукала її власників. Вона не приховувала той факт, що займає квартиру [ADDRESS] Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] В квартирі [ADDRESS] до 2000 року мешкала жінка, яка виїхала, з цього часу в цій квартирі ніхто не мешкає. З 2001 року в квартирі збиралися бомжі, наркомани, валялися шприци, стався пожар цієї квартири та було залиття. Квартира [ADDRESS] знаходиться під одним дахом з квартирою [PERSON], що ставило під загрозу квартиру позивачки. З початку 2003 року позивач [PERSON] почала користуватися квартирою [ADDRESS], вставила вікна, двері, зверталася до міського голови Тарелкіна В.В. Позивачем доведено всі необхідні обставини, які мають значення для справи про визнання права власності за набувальною давністю. Так, про давність та безперервність володіння позивачем спірною квартирою [ADDRESS] свідчить акт квартального комітету від 03 квітня 2017 року, а також пояснення свідків, які були допитані в судовому засіданні, що саме з 2003 року [PERSON] почала користуватись цією квартирою, а тому відлік строку набувальної давності починається саме з цього року. Про відкритість та добросовісність володіння свідчить той факт, що позивач неодноразово зверталась через адвоката до компетентних органів з приводу встановлення власника квартири [ADDRESS], про що свідчать відповіді КП Тернівське БТІ від 21 липня 2016 року та Богданіської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року. Позивач не приховували факт знаходження майна в її володінні, вживала заходи пошуку власника майна, щодо забезпечення його охорони та ремонту, що також підтверджується актом квартального комітету від 03 квітня 2017 року та пояснення свідків, даними в судовому засіданні. Зважаючи на те, що у позивача відсутній титул для володіння спірним майном, володіє спірною квартирою з 2003 року по теперішній час, зробила ремонт, що підтверджується поясненнями свідків та письмовими доказами по справі, враховуючи відсутність інших осіб, які претендують на це майно, суд вважає, що [PERSON] володіє спірною квартирою, право власності на яку не зареєстровано, відкрито, добросовісно і безперервно, строком більше десяти років. Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав у позивача для набуття права власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved