Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що по [ADDRESS] проживали батьки її чоловіка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] , вона та їхній син (онук) [PERSON] , [INFO] , і всім їм на праві власності в рівних частках по 1/5 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. [INFO] помер чоловік [PERSON] , після його смерті в управління спадковим майном, а саме належної йому 1/5 частини будинковолодіння вступили його батьки [PERSON] та [PERSON] , але юридично не оформили своїх прав. [INFO] помер батько чоловіка [PERSON] , після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав, а [INFO] померла. Ще за життя батьки чоловіка [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, якими заповіли [PERSON] (внуку, сину) все належне їм на день смерті майно. Після смерті бабусі [PERSON] її син [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, однак юридично не оформив своїх спадкових прав, а [INFO] помер. Після смерті сина відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вона являється єдиною спадкоємницею після смерті сина і бажає оформити спадщину на своє ім`я. Однак, їй в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належні йому 4/5 частки вищевказаного будинковолодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дане спадкове майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в т.ч.: на належну їй 1/5 частку домоволодіння, на 4/5 частки домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 5 Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , який був головою двору, дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , невісткою [PERSON] (позивач), онуком [PERSON] значилось господарство, яке було колгоспним двором, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 20.06.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1980 року по 1981 рік (а.с. 5-8). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивач), [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 06.11.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією актового запису про шлюб № 19 (а.с. 67). [PERSON] (чоловік позивача) народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про народження № 35 від 22.08.1959 року (а.с. 105). [PERSON] (чоловік позивача) та [PERSON] (позивач) перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.08.1990 року розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 19). У шлюбі [PERSON] (чоловік позивача) та [PERSON] (позивач) [INFO] народився син [PERSON] , підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (чоловік позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (свекор позивача) та [PERSON] (свекруха позивача) прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , оскільки вступили в управління спадковим майном, а саме 1/5 частиною домоволодіння, оскільки до дня смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з ним у спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою Нижнівської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1105 від 09.09.2019 року (а.с. 9). Згідно відповідей приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 753/01-16 від 17.10.2019 року (а.с. 44) та [PERSON] № 01-16/891 від 23.10.2019 року (а.с. 47), Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 66/01-16 від 29.10.2019 року (а.с. 110) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] помер [PERSON] (свекор позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] (свекор позивача) посвідчив на ім`я [PERSON] (син позивача) заповіт, яким заповів йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 05.04.2006 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , оскільки до дня смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою Нижнівської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1105 від 09.09.2019 року (а.с. 9). Згідно відповідей приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 753/01-16 від 17.10.2019 року (а.с. 44) та [PERSON] № 01-16/891 від 23.10.2019 року (а.с. 47), Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 66/01-16 від 29.10.2019 року (а.с. 110) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] померла [PERSON] (свекруха позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя [PERSON] (свекруха позивача) посвідчила на ім`я [PERSON] (син позивача) заповіт, яким заповів йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 25.02.2015 року (а.с. 12). Після її смерті спадшину за заповітом прийняв [PERSON] (син позивача), оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 81) та частково оформив спадщину (а.с. 106). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи №49/2019 від 10.03.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (свекруха позивача) (а.с. 79-108), з якої вбачається, що [PERSON] (син позивача) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Після його смерті спадшину за законом прийняла [PERSON] (позивач), оскільки у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 49). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи №15/2019 від 28.01.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (син позивача) (а.с. 48-78), з якої вбачається, що [PERSON] (позивача) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч.: на належну їй 1/5 частку домоволодіння, на 4/5 частки домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який в свою чергу успадкував 3/5 частини домоволодіння після смерті бабусі [PERSON] . Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 4/5 частки житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті сина [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на частину спадкового домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 718/02-31 від 27.08.2019 року (а.с. 17). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а сааме 664,76 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved