Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що 28.09.2007 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який, на момент подання позовної заяви проживав разом з нею та її батьками. Відповідач не виконує обов'язки з утримання дитини та дружини, не надає належної матеріальної допомоги, ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню дитини та ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки остання на момент звернення з позовом знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а розмір допомоги по догляду за дитиною нижче прожиткового мінімуму. Шлюб між подружжям не розірвано. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/2 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, та, посилаючись на вищевикладене, просила суд позов задовольнити. До початку судового засідання від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову в яких він зазначив, що позовні вимоги він не визнає, просить суд в задоволенні позову відмовити посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач зазначив, що розмір аліментів, який вимагає стягнути позивач є необґрунтованим виходячи з матеріального становища відповідача, стану його здоров'я та наявності на його утриманні непрацездатних та хворих батька та матері, яким постійно потрібне медикаментозне забезпечення. Зазначив, що здійснює утримання спільної дитини та несе додаткові витрати на її розвиток та дозвілля. Заперечує невиконання ним своїх обов'язків по утриманню їхньої спільної дитини і позивача та ненадання належної матеріальної допомоги, надавши суду докази, які містяться в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Так, відповідач пояснив, що до недавнього часу він проживав разом із своєю дружиною та сином, вони мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом. Відповідач пояснив, що він, хоча і не має постійного джерела доходу, але завжди забезпечував свою родину всім необхідним - продуктами харчування, одягом, ліками, сплачував комунальні платежі, тощо. Від утримання свого сина відповідач не відмовлявся, коли дружина забрала Радоміра, він намагався направляти їй кошти поштовим переводом, але позивач гроші не отримала. Після переїзду позивача з дитиною до тимчасово окупованої території - АР Крим, він не має ані її адреси, ані технічної можливості щоб пересилати їй кошти. Крім того, відповідач зазначив, що в нього на утриманні перебувають двоє батьків похилого віку, які потребують постійного лікування та догляду. Сам відповідач страждає на вроджене захворювання, що також потребує від нього значних витрат на лікування. В зв'язку із чим вважав, що вимоги позивача не обґрунтовані та не доведені, заявлений нею розмір аліментів не є співрозмірним з його можливостями, та стягнення аліментів в такому розмірі поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 28.09.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 3), [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. З копії довідки про склад родини та прописку (а.с. 22), вбачається, що сторони, їх неповнолітня дитина, батьки та сестра відповідача зареєстровані та мешкають за адресою - м Харків, [ADDRESS]. Судом встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, що позивач зі спільною дитиною з моменту подачі позову до суду проживають на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Надані відповідачем докази, а саме - копії чеків на придбання продуктів харчування та інших побутових речей та копій квитанцій по сплаті житлово-комунальних послуг за квартиру їх спільного проживання, підтверджують обставину надання матеріальної допомоги позивачу та їхній спільній дитині і свідчать про відсутність факту ухилення відповідача від здійснення своїх обов'язків по утриманню дитини. Суд бере до уваги стан здоров'я відповідача, який підтверджується наданими відповідачем в своїх запереченнях доказами, а саме: копіями виписок з історії хвороби, висновків медичних центрів, консультативних висновків, які свідчать про наявність у відповідача захворювань, що потребують додаткових матеріальних витрат на лікування та знижують працездатність відповідача. Разом з тим, твердження відповідача про утримання непрацездатних батьків суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів непрацездатності його батьків (копія пенсійного посвідчення, довідки МСЕК, тощо). Натомість, в довідці про склад родини (а.с. 22) зазначено, що разом із відповідачем та його батьками мешкає та зареєстрована його сестра, [PERSON] Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення на користь позивача аліментів у розмірі 1\\2 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на сукупність фактів, які підтверджуються матеріалами справи, а саме: стан здоров'я відповідача, відсутність в матеріалах справи достатньої інформації про його матеріальний стан та необґрунтованість таких позовних вимог, в зв'язку із чим вважає за доцільне задовольнити позов частково - у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку).

Outcome: partial