Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 червня 2021 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Перечинському відділі реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ), актовий запис № 56. Від даного шлюбу дітей у них немає. Однак, подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, сімейні цінності, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Все це призвело до того, що вона втратила до нього почуття любові, довіри та поваги, а відтак питання розірвання шлюбу нею обдумане, продовжувати спільне життя вона не бажає. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб у органах РАЦСу, тому просить вирішити даний спір у судовому порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 08 червня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Перечинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ), актовий запис № 56, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) 08 червня 2021 року. Також встановлено, що за час перебування в шлюбі діти у сторін не народилися. Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, про що ствердили також і у судовому засіданні, підтримання позивачем позову та відповідно визнання такого відповідачем суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2 270 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved