Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду в якому зазначила, що 13 грудня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Чоловік працював в колгоспі «Буковина» в с. Жилівка, Новоселицького району. Рішенням Новоселицького районного суду від 27 жовтня 2015 року [PERSON] оголошено померлим. На підставі рішення суду 19 листопада 2015 року їй було видано свідоцтво про його смерть. Чоловік був членом колгоспу «Буковина», с. Жилівка, Новоселицького району Чернівецької області. В 1995 році колгосп отримав Державний акт про право колективної власності на землю. При паюванні земель на загальних зборах колгоспників колгоспу «Буковина» с. Жилівка 15 березня 2000 року він був внесений в додатковий список по паюванню земель. Рішенням № 59 сесії Жилівської сільської ради Новоселнцького району від 06 квітня 2000 року затверджено вищевказаний додаткових список до державного акту на право колективної власності на землю громадян на паювання земель колективної власності колгоспу «Буковина». Список складався з 23 осіб, її чоловік був в списку під номером 17. Порядок паювання земель було визначено Указом Президента «Про прядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року. Після смерті чоловіка 25 листопада 2015 року вона своєчасно прийняла спадщину подавши до нотаріальної контори заяву. Позивач вважає, що відповідно до вимог ст..1218 ЦК України, до складу спадщини після смерті чоловіка входить його право на земельний пай на яку він мав право як член колгоспу. Позивач просить суд визнати за нею право на отримання земельного сертифікату на право на земельний пай після смерті [PERSON], оголошеного померлим рішенням Новоселицького районного суду від 27 жовтня 2015 року. Залученні до участі у розгляді справи треті особи [PERSON] та [PERSON] подали до суму позовну заяву в якій зазначили, що вони є спадкоємцями після смерті батька [PERSON], своєчасно прийняли спадщину після його смерті просять суд визнати за батьком право на земельний пай та визнати за ними в порядку спадкування право на спадкове майно. В судовому засіданні позивач у зв'язку поданим позовом тертими особами частково зменшила заявлені позовні вимоги просить суд визнати за померлим право на земельний пай та визнати за нею право на 1/3 частину земельного паю після смерті чоловіка, також суду пояснила, що після реєстрації шлюбу її чоловік працював в місцевому колгоспі на різних роботах, останнє місце роботи була вівчарня. Вона вважає, що чоловік мав право на отримання земельного паю а тому вона як його спадкоємець має право на спадкування частини даного паю. Треті особи підтримали поданий до суду позов з підстав зазначених у позовній заяві. Додаткових пояснень суду не надали. Представник Жилівської сільради позов не визнав суду пояснив, що [PERSON] працював в місцевому колгоспі до 1993 року і то по декілька днів на рік, станом на 1997 рік в колгоспі він не працював та не був членом колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району а тому на законних підставах не був включений до списку осіб членів колгоспу які мають право на земельний пай. Також подав до суду заяву про застосування строку позовної давності щодо претензій на право на земельний пай. Представник Новоселицької райдержадміністрації в судовому засіданні позов не визнала суду пояснила, що оскільки не доведено позивачем та третіми особами що, [PERSON] був членом колгоспу на час передачі у колективну власність членам колгоспу землі тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] про що зафіксовано актовим записом від 19.11.2015 року за №01 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] 13 грудня 1986 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], Суворовським відділом РАЦС м. Херсон за актовий запис №13. [PERSON] та [PERSON] відповідно до поданих свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] є дітьми померлого [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлим. Згідно з ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Викладені норми та зазначені докази у своєї сукупності з однозначністю та достовірністю доказують те що, [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст..1261 ЦК України відносяться до спадкоємців першої черги. Рішенням сесії народних депутатів сільської Ради с. Жилівка, Новоселицького району від 26 березня 1997 року за №34 передано у колективну власність членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району землю загальною площею 510 га. До даного державного акту на право колективної власності на землю доданий список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства та в даному списку [PERSON] не включений. З архівної довідки КУ «Новоселицький районний трудовий архів» від 02.02.2016 року за №5 вбачається, що в документах архівного фонду Колективного господарства «Октябрь», ТОВ «Буковина» є відомості про те, що [PERSON] працював у вищезгаданому господарстві з 1987 року по 1993 рік. В судовому засіданні судом встановлено що, Колективне господарство «Октябрь», ТОВ «Буковина» є правонаступником колгоспу «Буковина», с. Жилівка, Новоселицького району, дана обставина підтверджується архівною довідкою №29 від 28.04.2016 р.. Отже суд вважає, що [PERSON] працював в колгоспі «Буковина» з 1987 року по 1993 рік якій в послідуючому був реорганізований в Колективне господарство «Октябрь», ТОВ «Буковина» а тому дана обставина не підлягає додатковому доказуванню під час розгляду справи оскільки визнається всіма сторонами по справі. Згідно з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.6 Примірного статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним зїздом колгоспників та затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 28 листопада 1969 року № 910 членство в колгоспі зберігається за тимчасово вибувшими з колгоспу у випадку, проходження строкової служби, обрання на виборну посаду, поступлення на навчання з відривом від роботи, направлення в міжгосподарські підприємства та інші галузі народного господарства на строк встановлений правлінням, також за колгоспниками, які припинили роботу через старість або інвалідність, якщо вони продовжують проживати на території колгоспу. Згідно з ст..179 ЦПК України, Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 2. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Суд оцінюючи правовідносини які склалися між сторонами за даним позовом вважає що, позивачі зобов'язані навести фактичні дані, які підтверджують що, дискримінація мала місце однак суду таких доказів не надали та судом під час розгляду справи їх не встановлено. З наданих позивачами та відповідачами доказів судом встановлено, що [PERSON] працював в колгоспі «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району з 1987 року по 1993 рік, тому суд вважає що, відповідно до п.6 Примірного статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним з'їздом колгоспників та затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 28 листопада 1969 року № 910 він втратив членство в колгоспі. Тобто спадкодавець [PERSON] станом на час передачі землі у колективну власність членам колгоспу «Буковина» рішенням сесії сільради с. Жилівка, Новоселицького району 26 березня 1997 року за №34 не був членом даного колективного підприємства та в розумінні п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» він не має право на земельну частку (пай) яка передана у власність членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району, рішенням сесії народних депутатів сільської Ради с. Жилівка, Новоселицького району від 26 березня 1997 року за №34. Суд оцінивши викладені докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed