overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відносини в сім'ї не склалися. Вони припинили з відповідачем спільне проживання. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась однак в заяві просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився однак надав заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво [NUMBER] (а.с. 2). Згідно довідки Підрудянської сільської ради Овруцького району (а.с.3) [PERSON] проживає і зареєстрована в с.Підруддя й до складу її сім'ї входить в тому числі й малолітній син. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач не виконує вказаного обов'язку, оскільки матеріальної допомоги утримання сина не надає. Син знаходиться на утриманні матері. Інших доказів у судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відносини в сім'ї не склалися. Вони припинили з відповідачем спільне проживання. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Син проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засідання позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив. Що коли є гроші то він завжди допомагає в утриманні сина. Останні місяці у нього немає ніякого заробітку. Аліменти на сина погоджується сплачувати. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що Позивач та Відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач в повній мірі не виконує вказаного обов'язку, оскільки матеріальної допомоги на першочергове необхідне утримання своєчасно не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % заробітної плати відповідача щомісячно до його повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їх спільною заявою, поданою до органу реєстрації [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Відповідач дав усну обіцянку, що буде сплачувати аліменти на сина, але свого обов'язку не виконує. Матеріальної допомоги на утримання сина - не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась однак надала заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився однак надав заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво [NUMBER] (а.с. 3). Сторони у шлюбних відносинах не перебувають та спільно не проживають. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач в повній мірі не виконує вказаного обов'язку. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить суд, визнати за нею набуття права власності за набувальною давністю на забудови по вул. К. Маркса, 92 в с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, мотивуючи тим, що вона з 2004 року безперервно та відкрито володіє та користується забудовами по вул. К.Маркса, 92 в с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, а саме: літньою кухнею, прибудовою, фундаментом та огорожею. Дані забудови є покинутими, їх ніхто не утримував. Вказані забудови належали [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на вказані будівлі, який було виготовлено в 2012 році за ініціативи позивачки та за її рахунок. Помер [PERSON] 23.04.2002 році, спадкоємці відсутні. Представник позивача адвокт [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача до суду не зявився, сільський голова надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2004 року безперервно та відкрито володіє та користується забудовами по вул. К.Маркса, 92 в с. Подорожнє Світловолдського району Кіровоградської області, а саме: літньою кухнею, прибудовою, фундаментом та огорожею. Дані забудови є покинутими, їх ніхто не утримував. Вказані забудови належали [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на вказані будівлі, який було виготовлено в 2012 році за ініціативи позивачки та за її рахунок. Помер [PERSON] 23.04.2002 році, спадкоємці відсутні. Спір з третіми особами щодо вказаних будівель також відсутній. Дані обставини підтверджуються довідкою Подорожненської сільської ради № 854 від 19.04.2016 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено Законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] стосовно визнання за нею набуття права власності за набувальною давністю на забудови по вул. К.Маркса, 92 в с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, а саме: літню кухню, прибудову, фундамент та огорожу підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 2000 року по березень 2003 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З березня 2003 р. мешкають окремо, а в травні 2003 року [PERSON] добровільно передала сина на виховання позивачу і до теперішнього часу ухиляється від виховання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позивач в письмовій заяві позов підтримав повністю. Просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачка до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа в письмовій заяві позов підтримала. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що 2000 року по березень 2003 року [PERSON] та [PERSON] фактично перебували у шлюбних відносинах, та мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Дитина проживає разом з батьком, який працює в ТОВ «БМС-Лайн Сервіс» інженером центру. Ухилення від виконання батьківських обов'язків зі сторони [PERSON] також підтверджено показами свідків, які підтвердили, що мати сином не цікавиться, утримання не здійснює. Спеціалістами служби у справах дітей було перевірено умови проживання сім'ї. З'ясовано, що [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні батька, проживає з ним в однокімнатній квартирі, забезпечений всім необхідним, що підтверджено актом обстеження від 27.08.2014 р. З огляду на вищевказане, встановлено, що [PERSON] не здійснює виховання дитини, яке є першоосновою розвитку його особистості, не піклується про стан здоров'я [PERSON], його фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не утримує дитину матеріально, а навпаки, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а тому її необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 164 СК України передбачені підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що 22 серпня 1992 року вона з відповідачем уклала шлюб. Причиною розірвання шлюбу мотивує, тим що відповідач зловживає спиртними напоями, на спиртне витрачає всю свою пенсію, в результаті чого виникають сварки, які негативно впливають на їх повнолітніх дітей, тому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Глазівської сільської ради Шосткинського району у Сумській області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.(а.с.11) Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 22 серпня 1992 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Подружжя припинило шлюбні стосунки. Виходячи з наведеного, суд вважає, що ця сім'я повністю розпалась і зберегти її неможливо, оскільки подружжя примирятись не бажають, а навпаки наполягають на розірванні шлюбу і відновлювати подружнє життя не бажають. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що в 1996 році СМУ-2 її матері [PERSON] надано дозвіл на заселення до квартири [ADDRESS]. При вселенні членами сім'ї були : вона та її брат [PERSON]. З 2006 року [PERSON] знялась з реєстрації та переїхала проживати в інше місто. З цього часу вона є основним квартиронаймачем [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Починаючи з 2003 року відповідач в квартирі не проживає, будь-яке його майно відсутнє, він не бере участі в утриманні квартири, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Суми, пр.-кт [PERSON], 48, кв. 53. Позивач в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи : [PERSON], ТОВ «Компослуги» про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не зявились. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що в квартирі № 53 буд. 48 по пр.-кту [PERSON], в м. Суми зареєстровані [PERSON], основний квартиронаймач, [PERSON] брат, [PERSON], син. /а.с.7/. З 2003 року [PERSON] не проживає в даній квартирі, не бере участі в її утриманні, також відсутні будь-які речі відповідача, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON], який був раніше опитаний, матеріалами ЖЄО № 11911 від 23.04.2015 року . Дані правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до положень яких, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, підстав для продовження 6 - ти місячного строку з причин поважності пропуску строку у суду немає, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона має у користуванні квартиру [ADDRESS]. Крім неї в квартирі зареєстровані її діти : [PERSON] та [PERSON], яка тривалий час більше ніж 5 років не мешкає в квартирі без поважної причини. Свої власні речі відповідачка забрала повністю, інтереси до квартири не проявляє ніякого. Всі обовязки з утримання житлового приміщення виконує лише вона та [PERSON], протягом тривалого періоду використовують квартиру, , здійснюють ремонт, самостійно забезпечують належне утримання приміщення та його збереження, вносять плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну енергію та інші послуги), а тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою 120 в будинку 24 по вул. Харківська в місті Суми. Позивач в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився , про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Треті особи : [PERSON], Управління державної міграційної служби в Сумській області про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не зявились. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані основний квартиронаймач [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] /а.с.5/. [PERSON] не проживає в даній квартирі більш року, не бере участі в її утриманні, також відсутні будь-які речі відповідача, що підтверджується поясненнями, раніше опитаних 19.01.2016 р. свідків у судовому засіданні [PERSON], [PERSON] /а.с. 23-24/. Дані правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до положень яких, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, підстав для продовження 6 - ти місячного строку з причин поважності пропуску строку у суду немає, а тому відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона на підставі ордера на житлове приміщення від 16.09.1994 року № 284 , виданого Виконкомом Сумської міської Ради народних депутатів, з 04.11.1994 року зареєстрована та постійно проживає в двокімнатній квартирі [ADDRESS]. За даною адресою з 1995 року також зареєстрований її онук [PERSON] , [INFO]. Вона є головним квартиронаймачем та систематично оплачує комунальні послуги , відповідач не бере участі в утриманні житла . Через вказані обставини вона несе зайві витрати по утриманню житла. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позовну заяву задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позовну заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився , про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особи : Зарічний районний відділ ДМС України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не зявився. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухав учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на підставі ордера на житлове приміщення від 16.09.1994 року № 284 , виданого Виконкомом Сумської міської Ради народних депутатів, з 04.11.1994 року зареєстрована та постійно проживає в двокімнатній квартирі [ADDRESS] (а.с.5). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Сумитеплоенргоцентраль» СМР /а.с.6/. З 1995 року [PERSON] не проживає в даній квартирі, не бере участі в її утриманні, також відсутні будь-які речі відповідача, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON], [PERSON] . Дані правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до положень яких, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду й свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 12.12.2007 року по 19.01.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Рішенням Путивльського районного суду від 18.03.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Однак аліментів він не сплачує, батьківської турботи до дитини не проявляє та участі у її вихованні не приймає. Виходячи із зазначеного просила позбавити його батьківських прав відносно дочки. У судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали. Проти задоволення позову не заперечував і представник органу опіки та піклування. Відповідач позов визнав, правові наслідки визнання позову йому роз'яснено судом. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем те, що він будучи батьком дитини - [PERSON], [INFO], присуджених судом аліментів на утримання дочки не сплачує, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, хоча має таку можливість. За висновком органу опіки та піклування від 02.07.2014 року позбавлення батьківських прав відповідача, який ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є доцільним. З урахуванням зазначеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати з оплати судового збору. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved