Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві, оскільки оформити спадщину в нотаріальному порядку вона не може через ту обставину, що відповідно до п.п. 4.20 п. 4 глави 10 (видача свідоцтв про право на спадщину) «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту за №296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мінюсті від 22.02.2012 року за № 282/20595) для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, крім державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку та витягу з поземельної книги, до нотаріуса слід надати також витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Проте, позивач вищевказані витяги нотаріусу надати не може, оскільки нормативна грошова оцінка спадкової земельної ділянки не проведена. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачений законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідною вимогою. До попереднього судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд справу слухати за її відсутності, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] виданого (повторно) Сквирським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області від 05 листопада 2016 року, за актовим записом № 4. Спадкодавець заповіту не залишив. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, площею 6,2803 га., яка розташована на території Красноліської сільської ради Сквирського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України. Окрім позивача є ще спадкоємці за законом, інші дочки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (треті особи по справі), які відмовляються від своєї частки спадкового майна на користь позивача по справі, та не заперечують проти того, щоб земельну ділянку вцілому успадкувала вона, про що подали до суду відповідні заяви. Інші спадкоємці, за законом чи заповітом та ті, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5(далі - порядок) свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки нормативна грошова оцінка спадкової земельної ділянки не проведена. Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Треті особи по справі, не подавали до суду будь - яких заперечень проти позовних вимог позивача. Відповідач - Красноліськасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved