Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, також просила визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25.06.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 29.07.2021 року. До суду 27.07.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] не погоджується з визначенням місця проживання дитини разом з матір`ю. Також [PERSON] подав до суду 27.07.2021 року зустрічну позовну заяву до [PERSON] , за участі третьої особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини разом з татом. У судове засідання 29 липня 2021 року сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог в частині розірвання шлюбу, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини просила залишити без розгляду. Від [PERSON] надійшло клопотання про підтримання позовних вимог в частині розірвання шлюбу, зустрічний позову просив залишити без розгляду. Сторони перебувають у шлюбі з 29 січня 2019 року, шлюб зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №190 від 29.01.2019 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю підлягають залишенню без розгляду, з огляду на її однойменну заяву, та враховуючи, що підстави для відхилення такої заяви відсутні. Щодо вимоги про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] , суд відзначає наступне. Згідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви Залишення позову без розгляду можливе на стадії підготовчого, судового розгляду справи, тобто вже після відкриття провадження, в той час як до відкриття провадження у справі можливо повернути позовну заяву. Провадження у справі відкрите не було, тобто зустрічна позовна заява до спільного розгляду судом не приймалася, позивач за зустрічним позовом скористався своїми процесуальними правами та подав заяву, якою висловив бажання не проводити розгляд справи судом, тобто по суті заяву про відкликання зустрічної позовної заяви. З огляду на що, зустрічний позов [PERSON] підлягає поверненню, а не залишенню без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз фактично розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не об`єднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства. Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання\~шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved