Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . На сьогоднішній день у зазначеній квартирі зареєстровані її брат [PERSON] , її племінник [PERSON] , [INFO] та колишня дружина брата [PERSON] - відповідач по справі, яка за вказаною адресою не проживає. Відповідач з 2016 року не проживає за місцем реєстрації, комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні житла, в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у належному позивачу житловому приміщенні створює перешкоди для реалізації нею права власності, оскільки на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, тягар сплати яких покладається на позивача, як власника житла. Тому, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , знявши її з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просила цивільну справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с. 46). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 41), заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзивів не подано. Представник третьої особи - Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання також не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 33). Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачу по справі - [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування 1/3 частки квартири від 24.07.2010, серія та номер ВМХ756941, посвідченого 11.06.2016 року, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Андрух І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1131 (а.с. 17-20), рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2010, яким за позивачем визнано право власності на 2/3 частини вказаної квартири, в порядку спадкування (а.с. 22-24), про що також свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26975373 від 10.08.2010 та № 25717277 від 29.03.2010 (а.с. 16, 21) . Як зазначала в позові позивач у належній їй квартирі зареєстрований її брат [PERSON] , його малолітній син [PERSON] , [INFO] , та його колишня дружина [PERSON] , з якою розірвано шлюб 26 січня 2017 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с. 14-15). Факт реєстрації брата позивача [PERSON] , його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та його колишньої дружини [PERSON] - відповідача по справі по [ADDRESS] , підтверджується довідкою Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 28.10.2020 (а.с. 12). З акту від 24.10.2020 року складеного депутатом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та мешканцями вул. Ювілейна, буд. 2, с. Новомайське Криворізького району Дніпропетровської області, видно, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] , але за вказаною адресою не проживає з 2016 року (а.с. 11). Позивач в позові вказувала та ці доводи нічим та ніким не спростовані та підтверджені матеріалами справи, відповідач, яка залишається зареєстрованою у будинку позивача, не проживає в ньому з 2016 року, за місцем своєї реєстрації не з`являється, добровільно не бажає її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо збереження за нею житлової площі на час її не проживання в її квартирі не існує, позивач вимушена сама сплачувати комунальні платежі за неї, що негативно впливає на матеріальний стан позивача, та не дозволяє їй розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує її законні права користування та розпорядження власністю. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, у вигляді квартири [ADDRESS] , є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушила законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу, понад 1 рік, не сплачує комунальні і інші платежі, тому вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відносно позовних вимог позивача в частині зняття з реєстраційного обліку [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , то суд вважає їх безпідставними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає виконанню та є підставою для зняття відповідача з реєстрації. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.5).

Outcome: partial