Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що 10 серпня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із будинку розташованого за адресою: вул.. Миру, 54 А, смт. Софіївка, Дніпропетровської області. Позивач згідно ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черг, за законом, майна померлого чоловіка. Інші спадкоємці першої черги майна померлого відсутні. Позивач звернулась до державного нотаріуса з намірами про прийняття спадщини померлого, але не змогла цього зробити у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. У зв»язку з даними обставинами позивач позбавлена права володіння та користування на житловий будинок, і тому звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Софіївська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена у судове засідання не з»явилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступних висновків. 10 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 641061 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про шлюб померлий [PERSON] приходився позивачу чоловіком (а.с. 4). Після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, за адресою: смт. Софіївка, вул.. Миру, 54 А. Даний житловий будинок належав померлому на підставі договору дарування житлового будинку від 20.10.1989 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] незакінчене будівництво жилого будинку готовністю 75 % розташованого за вищевказаною адресою. Даний договір посвідчений державним нотаріусом [PERSON]. Договір підлягає державній реєстрації за місцезнаходженням будинку у Жовтоводському БТІ . Зареєстрований в реєстрі за №1102 (а.с. 7,8). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: вул.. Миру, 54 А, смт. Софіївка, власником будинку зазначений [PERSON], паспорт складений 26.06.1989 року (а.с. 8,9). Відповідно до рішення Софіївської селищної ради народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області 13 сесії 23 скликання від 04.08.2000 року померлому [PERSON] було передано земельну ділянку у приватну власність в розмірі 0, 15 га. Для обслуговування житлового будинку . Земельна ділянка розташована за адресою: смт. Софіївка, вул.. Миру, 54 А. (а.с.11). Постановою від 22 січня 2016 року нотаріус Софіївської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 13, 14). Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Як вбачається з постанови нотаріуса від 22.1.2016 р., нотаріус відмовила позивачці у вчиненні нотаріальної дії та рекомендувала останній звернутись до суду для вирішення питання про прийняття спадщини у судовому порядку. Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з наданої суду позивачем договору дарування від 20.10.1989 року, укладеного між [PERSON] та чоловіком позивачки [PERSON], [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок, розташований за адресою: смт. Софіївка, вул.. Миру, 54 А. Згідно\~ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Разом з цим, своє право власності на житловий будинок в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна - не зареєстрував. Наведена обставина свідчить про те, що, набувши право власності за договором дарування на вищевказаний будинок, [PERSON] своє право власності в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна - не зареєстрував, що, в свою чергу, позбавляє можливості позивача реалізувати своє право на спадкування, та змушує останню звернутися до суду. Водночас, згідно\~ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З наведеної норми діючого законодавства суд вбачає, що, житловий будинок, право власності на який [PERSON] набув за нотаріально посвідченим договором, входить до складу спадщини після смерті останнього. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Позивач згідно ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черг, за законом, майна померлого чоловіка. Інші спадкоємці першої черги майна померлого відсутні. Згідно\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, та, встановивши в ході розгляду справи що, отримати у досудовому порядку Свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка на житловий будинок, розташований за адресою: смт Софіївка, вул.. Миру, 54 А, позивачка не має можливості, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved