Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням суду з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення сином повноліття. Однак, відповідач вказане рішення суду не виконує, аліментів не сплачує. Станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 32585,45 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також 9198,92 грн. пені за прострочення зі сплати аліментів. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутній за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи дані обставини та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що рішенням суду з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення сином повноліття. Також судом встановлено, що відповідача дане рішення суду не виконує, аліментів не сплачує. Станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 32585,45 грн. Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне ж стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду, не ґрунтується на вимогах закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення вказаної заборгованості по аліментам. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача 9198,92 грн. пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. Із наданої позивачем довідки-розрахунку нарахування та сплати аліментів вбачається, що станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], становить 32585 грн. 45 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Із наданого позивачем розрахунку пені по заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] вбачається, що розмір цієї пені станом на 01 жовтня 2017 року становить 9198 грн. 92 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому з матеріалів справи вбачається, що за наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 32585 грн. 45 коп., відповідач має переплату зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 10167 грн. 80 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично має значно менший розмір заборгованості по аліментах ніж зазначено в позові. За таких обставин, враховуючи вищевказані положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню за прострочення зі сплати аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, стягнувши її в сумі 5000 грн.

Outcome: partial