Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб між нею і Таріком [PERSON] , зареєстрований 25.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №762. Свій позов позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, збереження сім`ї є неможливим, що є підставою для розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду був повідомлений вчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася на адресу суду, проте згідно ч.7, 8 ст.128 ЦПК України остання вважається належним чином повідомлена про розгляд справи . Також про розгляд справи відповідач був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 25.05.2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №762, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 травня 2007 року (а.с.8). Після реєстрації шлюбу позивач своє прізвище « [PERSON] » не змінювала. Позивач є громадянкою України. Відповідач є громадянином іншої держави Ісламської Республіки Іран, 26.05.2011 року відповідачу була безстроково видана посвідка серії [NUMBER] на постійне проживання в Україні (а.с.6). Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Спільне подружнє не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. За таких обставин шлюбно-сімейні відносини були припинені. Щодо визначення права держави, то припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до\~ст.\~16\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Таким чином, оскільки останнє спільне місце проживання позивача і відповідача як подружжя є Україна, то припинення шлюбу між ними повинно здiйснюватися за правом України на підставах i в порядку, передбачених СК України. Щодо визначення підсудності справи, то відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження. Так як відповідач має постійне місце проживання на території України - [ADDRESS] , то справа в частині розірвання шлюбу підсудна Корсунь-Шевченківському районному суду Черкаської області. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн грн.

Outcome: approved