Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.10.2007 року. Від цього шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем та бабусею [PERSON], знаходиться на утримання позивачки. Після розірвання шлюбу, відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання дочки та не приймає участі у її вихованні, та в додаткових витратах пов'язаних з розвитком дитини. Про офіційне працевлаштування відповідача позивачу нічого невідомо, у зв'язку з цим просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справи без його участі, позов визнає частково, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн., оскільки є інвалідом третьої групи, не працює, дохід в місяць складає 900 грн. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.10.2007 року (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с. 4). Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітини не надає, не бере участі у додаткових витратах пов'язаних з її розвитком. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за необхідним стягувати з нього аліменти в розмірі 450 грн. щомісяця. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 04.07.2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України та

Outcome: partial