Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири 6 у будинку №11 Е по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі, укладений 28 листопада 1997 року між [PERSON], від імені якого діяв [PERSON] на підставі доручення від 28.11.1997 року реєстр №2087, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], з однієї сторони і [PERSON], [PERSON] з другої, та зареєстрований на Товарній біржі «Центральна Одеська Біржа» за №3844, стверджуючи, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач \~до судового\~засідання не\~зявилася,\~ представник\~позивача \~адвокат \~ [PERSON] надав заяву, в якій позов підтримав, справу просить розглянути у його відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщався судом відповідно до вимог закону. Суд за згодою позивачевої сторони ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 28 листопада 1997 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON], від імені якого діяв [PERSON] на підставі доручення від 28.11.1997 року реєстр №2087, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] «продав», а [PERSON] і [PERSON] купили у рівних частках квартиру 6 у будинку №11 Е по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі. \~ \~ \~ \~ Зазначена\~квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №11-683/97, виданого УЖГГ Одеської міськради 13.11.1997 року, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси №11 д, стр.25-р №3213 від 03.12.1997 року. \~ \~ \~ \~Сторони виконали свої зобовязання за договором: «покупці» отримали квартиру, документи на неї, оформили реєстрацію прав власності на нерухомість (в КП «ОМБТІ» реєстрац.№111 д, стр.25-р №3213 від 03.12.1997 року); «продавець» отримав грошові кошти за продану квартиру, що зазначено у п.3 договору. Відповідач звільнив квартиру, вивіз належні йому речі, та оформив зняття з реєстраційного обліку по даній квартирі. Договір сторони уклали у письмовій формі, зареєстрували на Товарній біржі «Центральна Одеська Біржа» за №3844 від 28.11.1997 року. Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 27.03.2013 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 28 листопада 1997 року квартири №6 у будинку 11 Е по пр.-ту. [PERSON] в м. Одесі, укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська Біржа» між [PERSON] та [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], зареєстрований в Журналі реєстрацій біржових угод з нерухомістю за №3844 від 28.11.1997 року. 18.04.2016 року [PERSON] помер, актовий запис №4022 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції від 18.04.16 року. На даний час позивачка має намір відчужити належне їй та її покійному чоловіку майно. \~ \~ \~ \~Однак договір нотаріально не посвідчено, позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право власності на належну їй квартиру і розпорядитися нею. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивачка звернулася до суду з цим позовом і просить визнати договір купівлі-продажу дійсним. На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на договір купівлі-продажу з відповідною відміткою КП «ОМБТІ» про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, копію громадянського паспорту [PERSON] з відміткою про реєстрацію на адресою м. Одеса, пр.-кт. [PERSON], 11 Е кв. 6, копію свідоцтва про смерть, копію ідентифікаційного коду. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: у 1997 році сторони по даній справі домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, виконали умови договору у повному обсязі, договір оформили в письмовій формі і зареєстрували на товарній біржі, що відповідало вимогам діючого на той час цивільного законодавства. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року. При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.

Outcome: approved