Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 05.12.2013р. розірваний. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у його вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] дітей в розмірі 600 гривень щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява про визнання зменшених позовних вимог у розмірі 500 грн. та розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2006р., котрий рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.12.2013р. розірваний З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд відповідач не надав суду доказів, що він є інвалідом, має на утриманні непрацездатних дружину, батьків та інших дітей, окрім спільної із позивачем. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач визнав повністю позовні вимоги, визнання позову прийняте судом, тому суд прийшов до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 грн. щомісячно. В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved