Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який уточнювала під час розгляду справи, про зміну способу стягнення та розміру аліментів, стягнення суми індексації нарахованих аліментів та пені. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у неї з відповідачем народився син [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2012 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. З часу ухвалення вищевказаного судового рішення суттєво підвищився розмір прожиткового мінімуму. Грошових коштів, які на даний час сплачує відповідач за вищевказаним рішенням недостатньо для повноцінного утримання сина. Просить суд змінити спосіб присудження аліментів та збільшити розмір аліментів, який стягується за рішенням суду та у подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Крім того, оскільки в порушення рішення суду, відповідач здійснював погашення аліментів не щомісячно, з порушенням термінів оплати, а також, без індексації розміру аліментів, станом на 01.08.2019 року у відповідача з урахуванням здійснених ним погашень, наявна заборгованість по аліментам в розмірі: 98535,96 грн., з яких заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з 01.04.2014 року по 01.08.2019 року - 36238,96 грн., по пені за несплату аліментів за період з 01.04.2014 року по 01.08.2019 року - 62297,00 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі з підстав вкладених в уточненій позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали частково. У письмовому відзиві зазначили, що відповідач не заперечує щодо збільшення розміру аліментів на утримання сина, однак, не погоджується із розміром 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), оскільки він є батьком ще однієї малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Відповідач зазначає що вимоги про стягнення індексації аліментів на вимогах закону не ґрунтуються та не можуть бути задоволені судом. Щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, відповідач визнає пеню у розмірі 3037,00 грн. Розглянувши та вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 2012 рік. [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Ленінським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 887. 30.10.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 06.08.2012 року і до повноліття сина. Розмір аліментів був визначений у твердій грошовій сумі на тій підставі, що [PERSON] мав мінливий, нерегулярний дохід. Виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя на підставі вищевказаного рішення був пред`явлений до виконання до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ВП 43010821. Грошових коштів, які на даний час стягуються з відповідача, за вищевказаним рішенням, недостатньо для повноцінного утримання дитини. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На разі в ст. 182 СК України внесені відповідні зміни, згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, для забезпечення беззаперечного права дитини на утримання аліментів на своє життя, існують всі підстави для збільшення розміру аліментів. При визначенні величини аліментного платежу у зміненому вигляді суд враховує, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, а також те що [PERSON] є батьком, ще однієї малолітньої дитини: [PERSON] [INFO] , права та інтереси якого мають бути захищені у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. до 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до вимог ст.196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність, а саме настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду по справі № 333/6020/16 від 03.04.2019 року. Згідно розрахунку позивача, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 62297,00 грн. Згідно розрахунку відповідача, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів становить 21299,33 грн. Суд приймає до уваги розрахунок наданий відповідачем, згідно якого розмір пені становить 21299,33 грн., оскільки він ґрунтується на вимогах закону, та відповідає вимогам існуючої судової практики. Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені не повинен перевищувати 100 відсотків суми самої заборгованості, яка у відповідності до розрахунку заборгованості, виданого державним виконавцем Персидською Т.О. станом на 30.09.2019 року становить 2037,00 грн., а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня в розмірі 2037,00 грн. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (Далі Порядок). У відповідності до п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. За змістом п. 11 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією вона здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. Зобов`язання індексувати аліменти у твердій сумі було закріплене в ст. 184 Сімейного кодексу України від 10.01.02 р. № 2947-ІІІ давно. Проте механізм такої індексації з`явився тільки у 2016 році. За змістом Листа 33/0/67-18 від 19.03.2018 року Міністерства соціальної політики України Індексація грошових доходів проводиться відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. Відповідно до пункту 2 Порядку індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Право на індексацію відбувається, коли індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації, який із січня 2016 року встановлено у розмірі 103 %. Згідно з пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Пунктом 10.4 Порядку визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з часу набрання чинності Законом України від 17.05.2016 р. № 1368-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», тобто з червня 2016 року. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. Отже, виходячи з викладеного на платника аліментів не покладено обов`язку щодо самостійного обчислення індексації, такий обов`язок покладено на державного чи приватного виконавця, підприємства, установи, організації, фізичних осіб - підприємців, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Зокрема, статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Тобто, з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що саме на державного (приватного) виконавця покладено обов`язок щодо приведення розміру аліментів до гарантованого розміру, та саме державний виконавець повинен визначати суму заборгованості зі сплати аліментів. Окрім того, для проведення індексації необхідно встановити, чи перевищив індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком, поріг індексації, який із січня 2016 року встановлено у розмірі 103 %. Інформація щодо індексу споживчих цін розміщується на сайті Державного управління статистики та публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним. Позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження розміру індексації, що зазначені у розрахунку заборгованості, а тому встановити їх достовірність і відповідність офіційним статистичним даним неможливо. Позивач просить суд провести індексацію нарахованих аліментів за період з 01.04.2014 року по 01.08.2019 року, однак законодавцем чітко визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з часу набрання чинності Законом України від 17.05.2016 р. № 1368-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», тобто з червня 2016 року. В силу ч. 4 ст. 3 ЦПК України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії у часі. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Ухвала про закриття кримінального провадження або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 11.03.2015 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя було закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України у зв`язку із відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення. Це свідчить про те, що станом на 2015 рік заборгованість зі сплати аліментів відсутня, тому як потерпіла [PERSON] не мала до [PERSON] жодних майнових претензій з приводу аліментів у зв`язку із чим відмовилась від підтримання обвинувачення. Факт відсутності заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] в тому розмірі, який зазначає позивач підтверджується копією постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/3030/19 від 18.06.2019 року, яким було закрито провадження у адміністративній справі відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зі змісту постанови вбачається, що державним виконавцем було невірно проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на суму 26100 грн., не прийнято до уваги квитанції, які підтверджували сплату [PERSON] аліментів, хоч і не регулярно, проте станом на момент надходження протоколу про адміністративне правопорушення до Ленінського районного суду м. Запоріжжя 26.04.2019 року загальна сума сплачених аліментів складала 25435,56 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованість по аліментам з урахуванням індексації за період з 01.04.2014 року по 01.08.2019 року у розмірі 36238,96 грн. на вимогах Закону не ґрунтуються та їм не відповідають, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень за вимогою немайнового характеру та 20,36 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам за вимогою майнового характеру. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial