Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 04 червня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, але життя між ними не склалось: подружні стосунки фактично припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], тому просила розірвати шлюб. Крім того, оскільки син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в утриманні сина не приймає участі просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд слухання справи проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Садівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 06, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження відповідач записаний батьком (а.с.6). Згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач в свідоцтві про народження дитини записаний батьком, є працездатною особою, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 14 травня 2014 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. та повернути позивачу сплачений судовий збір.

Outcome: approved