Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із продовженням ним навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання. Вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Наразі їх син навчається у навчальному закладі, що потребує витрат на навчання. Відповідач участі у матеріальному утриманні сина не приймає. Тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та прохала про його задоволення. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з'явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст.280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Сторони по справі мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час повнолітній син навчається у Політехнічному коледжі Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського на денному відділенні, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а.с.2). Зі змісту позовної заяви убачається, що син сторін по справі проживає разом із матір'ю, що також підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.3), його матеріальним забезпеченням займається позивач, про що відповідачем не заперечувалось шляхом подання відзиву на позов. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. З норми ст.141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, з урахуванням наданих сторонами доказів, відсутні підстави для відмови у задоволенні позову. У свою чергу у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано нормами СК України. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При винесення рішення суд враховує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я повнолітньої дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі та виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), що відповідає об'єктивним можливостям відповідача та задовольняє правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved