Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що з 19.10.2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилися діти: син [PERSON], 03.01.2014р.н. та син [PERSON], 06.06.2017р.н., які проживають з матірю та перебувають на її утриманні, оскільки відповідач покинув сімю та переїхав проживати до своїх батьків. На даний час позивач звернулася із позовом про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей. З часу припинення шлюбних відносин, відповідач не надає матеріальної підтримки дітям і самоусунувся від виконання батьківських обовязків та не надає коштів на її утримання. Відповідач займається господарською діяльністю надає послуги з дизайну та заробляє іншими видами робіт. З наведених підстав [PERSON] просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі по 1000,00 грн. до досягнення сином [PERSON], 06.06.2017р.н. 3-ох річного віку та судові витрати. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої\~статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ухвали про відкриття спрощеного провадження від 07.08.2018. Від позивача [PERSON] подана заява, в якій вона зменшує позовні вимоги та прость стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 500,00 грн., а справу просить розглядати у її відсутності (а.с. 18). Від пердставника відповідача [PERSON] [PERSON] подана заява, в якій він змінені позовні вимоги у розмірі по 500,00 грн. визнає, а справу просить розглянути без їхньої присутності (а.с. 19). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав:\~ Судом встановлено, що сторони з 19.10.2012 перебувають у шлюбі в якому народилися діти: син [PERSON], 03.01.2014р.н. та син [PERSON], 06.06.2017р.н. (а.с. 3, 4), які проживають з позивачем (а.с. 5, 6). Відповідач проживає зі своїми батьками (а.с. 26-27, 29). Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача та те, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, у нього відсутнє нерухоме майно, він не являється приватним підприємцем, а також не перетинає кордон (а.с. 22, 23, 24, 25). Враховуючи наведене та обставини, передбачені ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на її утримання в сумі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 800,00 грн. судових витрат на правничу допомогу (а.с. 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved