Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягунути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримую дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому просить стягувати аліменти у такому розмірі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 17 травня 2021 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою повернуто позивачу без розгляду клопотання про витребування доказів. Представником відповідача - адвокатом Гораль Т.З. подано відзив на позовну заяву, в якому просить позов задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Покликається, що обов`язок утримувати дітей покладений на обох батьків та є однаковим для них. Вказує, що відповідачем самостійно надається матеріальна допомога дочці в розмірі від 7 500 грн до 10 000 грн щомісячно. Також зазначає, що на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки, та відповідач не повинен нести весь тягар по утриманню дочки, та просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходів), що складатиме понад 5 000 гривень. Позивачем 18 серпня 2021 року подано відповідь на відзив, який поданий у порушення 5-денного строку з дня отримання відзиву, передбаченого ухвалою про відкриття провадження у справі та не містить підтверджень надіслання (надання) такого учасникам справи. Як вбачається з трекінгу відправлення «Укрпошта», позивачем відзив отримано 21 липня 2021 року, тобто останнім днем подання відповіді на відзив - 26 липня 2021 року. Оскільки позивачем подано відповідь на відзив у порушення встановленого судом строку та зазначені вимоги закону дотримані не були, відтак суд не приймає такий до уваги. Сторони у судове засідання призначене на 10:00 год 18 серпня 2021 року не з`явилися, скористалася правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, на підставі поданих доказів. З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд прийшов наступного висновку. Позивач та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2012 року. Учасниками справи не заперечено, що дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень ст.ст.141, 181, 182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, за ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитину, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини. Так, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на дитину віком 9 років, позивачем, яка скористалась правовою допомогою адвоката не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язком згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, у підтвердження визначених ст.182 СК України, про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, не надали жодних доказів щодо працевлаштування позивача та її доходу. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Однак, ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до її повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, враховуючи позицію відповідача, який зобов`язується утримувати дитину та виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9 ст.7 СК України), з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а станом на день ухвалення рішення згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2510 гривень. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 17 травня 2021 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.

Outcome: approved