Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з грудня 2014 року з відповідачем спільне не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї стала поведінка відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, скандали. Примиритися з відповідачем не бажає та просить шлюб розірвати. Крім того, оскільки самостійно утримувати дитину не має змоги, а відповідач матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з нього аліменти на утримання сина. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в сумі 450 грн. щомісячно. Пояснив, що мобілізований до лав Збройних Сил України та підходить військову підготовку. На даний час перебуває на лікуванні у військовому госпіталі. Постійного місця роботи не має, проживає у гуртожитку, в якому прописані і позивач з дитиною. Матеріальну допомогу дитині надавав в сумі 300 грн., однак, позивач відмовилася від її утримання. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 1 вересня 2012 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Сторони з грудня 2014 року не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати шлюбні стосунки та спільне сімейне життя не мають. На думку суду, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що збереження сім'ї за таких обставин є недоцільним. Від подружнього життя сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач на даний час не працює, з 19 березня 2015 року призваний до Збройних Сил України. До 23 лютого 2015 року відповідач перебував на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості. Будь-яких даних про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна суду не надано. Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, суд встановлює аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2015 року встановлено в розмірі 1032 грн. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, є працездатним, не є інвалідом, а також те, що згідно ст..180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та визначає розмір аліментів в сумі 550 грн. щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: partial