Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,01 га, розташовану на території Суховільської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Будучи єдиною спадкоємицею після смерті матері, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯА №324500 був виготовлений та виданий після смерті [PERSON] , що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку, яка належала [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду заяві вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача, Хорошівскьої селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~\~підготовчого судового засідання. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2002 року Суховільською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.7). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №324500, виданого 03.04.2006 року, [PERSON] на підставі розпорядження Володарсько-Волинської райдержадміністрації від 18.04.2005 за №131 належить земельна ділянка площею 3,01 га, розташована на території Суховільської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.сп.14). Згідно пунктів 1, 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7\~роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином судом, при розгляді даної справи, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР\~(в редакції 1963 року), тобто чинне на час смерті [PERSON] законодавство. Відповідно до\~статті 525 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 527 ЦК УРСР 1963 року\~спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.\~\~ Статтями\~529,\~530 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач є дочкою [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними посвідки про народження серії [NUMBER] та листом Хорошівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) №21.17 від 26.02.2020 року (а.сп. 9,11). Згідно довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №157 від 03.07.2020, [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , до шести місяців розпорядилася особистими речами померлої (а.сп.21). Постановою приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 13.08.2020 року за №265/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №324500, виданого 03.04.2006 року Вол.-Волинською РДА, оскільки вказаний державний акт видано після смерті спадкодавця (а.сп.6). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №63997024 від 19.03.2021 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . В силу\~ст.116 ЗК України\~громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Статті\~81,131 ЗК України\~передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] . Державний акт, виданий після смерті спадкодавця [PERSON] , свідчить про набуття нею права власності на земельну ділянку. Оскільки [PERSON] не встигла оформити за життя правовстановлюючий документ - державний акт на набуте нею майно через обставини, які від неї не залежали, зазначене перешкоджає позивачу реалізувати право спадкування на нього і отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки позивач, який є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 року\~шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, має право на спадкове майно успадковане нею після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved