Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім'я розпалась, в зв'язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO]; - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведуть з листопада 2013 року, діти проживають разом з позивачем, відповідач ніякої участі в утриманні сумісних дітей відповідач не приймає. На примирення з відповідачем позивач категорично не згодна, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність,у разі неявки до суду відповідача без поважної причини не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.32). Відповідач, а ні в підготовче засідання, а ні в судове засідання - не прибув, повідомлявся за адресою місця реєстрації: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області. (а.с.17,19;20;29). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 24.09.2018 року, яке повернулося з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.21). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою (ч.2). Надалі суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи на 24.10.2018 року шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України.(а.с.28). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, заперечень, відзиву щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду наданих ним не було. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендацією R (84) 5 Комітету міністрів державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України (а.с.32). Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, врахувавши заяву позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували 14 червня 2013 року Виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилися діти сини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим 12 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданим 05 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.Батьками дітей являються сторони по справі.(а.с.8;9). Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки це фізично не можливо, так як відповідач з нею не підтримує стосунків з листопада 2013 року. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя та права їх дітей. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в заяві зазначила клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища - «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved