Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га, кадастровий № 4623683100:08:000:0206, площею 0,5 га, кадастровий № 4623683100:07:000:0154, які розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Мотивувала свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на випадок своєї смерті лишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй. До складу спадщини увійшли згадані земельні ділянки, якими померла володіла на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 069588 від 14 жовтня 1998 року, який був втрачений. Повідомляє, що на момент смерті [PERSON] вона проживала разом з нею, а відтак фактично успадкувала вищезгадане майно. До кола спадкоємців належали син померлої [PERSON] , а також її чоловік, яким помер [INFO] . Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 23 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 21 липня 2020 року подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, однак від такого 21 липня 2020 року до суду надійшло клопотання, у якому він просив розгляд справи здійснювати за відсутності сторони відповідача, визнав позовні вимоги. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак від такого 21 липня 2020 року до суду надійшло клопотання, у якому він просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив, просив такі задовольнити. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 липня 2005 року Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина після її смерті. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з заповіту від 21 березня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С., [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 069588 від 14 жовтня 1998 року стверджується, що [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки 0,5 га та 1,61 га, розташовані на території с. Шоломия Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4612579542020 від 21 лютого 2020 року стверджується, що [PERSON] на підставі державного акта серії ІІІ-ЛВ № 069588 від 14 жовтня 1998 року належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,61 га, кадастровий № 4623683100:08:000:0206, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4612579532020 від 21 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] на підставі державного акта серії ІІІ-ЛВ № 069588 від 14 жовтня 1998 року належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,5 га, кадастровий № 4623683100:07:000:0154, яка розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 березня 1997 року, чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Суд враховує заяви відповідача та третьої особи, якими вони визнали позовні вимоги. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Довідкою № 274 від 13 березня 2019 року, виданою Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, підтверджується, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON] на день її смерті у домогосподарстві [ADDRESS] . З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки спільно з нею проживала на час відкриття спадщини. Відтак, [PERSON] , спільно проживаючи з [PERSON] на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилася після її смерті. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га, кадастровий № 4623683100:08:000:0206, площею 0,5 га, кадастровий № 4623683100:07:000:0154, які розташовані на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved