overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до Бобровицького районного суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що 26.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейне життя не склалося, між подружжям виникають непорозуміння, шлюб існує лише формально та шлюбні відносини між подружжям припинено. Вказані обставини унеможливлюють подальше спільне життя, тому [PERSON] \~ просить даний шлюб розірвати та на примирення не згодна. Сторони в судове засідання не з`явилися. В своїй заяві позивачка просить справу розглянути без її участі та позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча повідомлений\~про час\~та місце\~розгляду справи, причини неявки не повідомив. Відзиву на позов не подавав. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 26.03.2013 року укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №18 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За приписами ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені та перевірені під час судового засідання докази, суд доходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини і спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, можливості примирення між ними не вбачається, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із подружжя. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до Борівського районного суду Харківської області з даним позовом, в якому вказала, що 27.10.1979 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Піско-Радьківській сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис № 29. Позивач зазначає, що сторони прожили майже 38 років і прийшли до висновку, що їхній шлюб виявився невдалим. Останній рік вони не знаходять між собою порозуміння. Спільного бюджету у сторін немає, коштів на сплату комунальних послуг відповідач не надає. Від спільного подружжя мають двох повнолітніх дітей. Їхня чотирикімнатна квартира приватизована на чотирьох членів сім'ї. До теперішнього часу сторони проживають разом. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу та спільне проживання суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В добровільному порядку розірвати шлюб через Борівський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області відповідач не бажає. В зв'язку з наведеним [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наданих у справі доказів, відповідно до вимог ст.158 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Дані факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копією паспорта [PERSON] (а.с.4-6); копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.7); копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25% з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. Дитина проживає з нею, знаходяться на її утриманні. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень щодо позову не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутності до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки № 165 від 05.02.2014 року, виданої виконкомом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Приймаючи до уваги прохання позивачки, матеріальне становище дитини, яка знаходиться на утриманні матері, матеріальне становище відповідача, який інших утриманців не має, працездатний, з нього підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку чи інших доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, обов'язок по його сплаті слід покласти на відповідача відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1984 року по 20квітня 2013 року. За час шлюбу ними була придбана у власність вказана квартира, право власність на яку було оформлено на ім'я відповідача. Вважає, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вона має право на 1/2 частину зазначеної квартири. Оскільки вони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, вона змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі,проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З огляду положень ст.ст. 60, 61, 63, 65, 66, 68 СК України вбачається, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Подружжя має право домовитись між собою про порядок користування майном. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно. Розпорядження цим майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 СК України при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] одружилися 20.10.1984 року (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.04.2013 року,[PERSON] та [PERSON] розлучилися 20.04.2013 року (а.с. 9). Під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу серії ВАВ за № 805857, укладеного 21.11.2002 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] (а.с. 10). Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що набуття прав власності на майно відбулося під час перебування сторін в шлюбі, в зв'язку з чим воно перебувало в спільній сумісній власності подружжя, а тому вказане майно підлягає розподілу між подружжям. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати, а тому відшкодування витрат судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] Ілієвича про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 22 липня 2014 року набрало законної сили рішення Великомихайлівського райсуду Одеської області про розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач надавати матеріальну допомогу не бажає, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає хоча і може її надавати. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я. З відповідача стягнення аліментів за виконавчими документами на неповнолітніх дітей не проводяться. Відповідач має не регулярний, мінливий дохід. Не заперечує проти того щоб стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в розмірі по 500 грн. щомісячно, на кожну дитину починаючи з 16.11.2015 року до досягнення [PERSON] [INFO] ним повноліття, тобто до 25.08.2019 року, та на [PERSON] 15.05.2003 р\\н до досягнення нею повноліття, тобто до 15.05.2021 року. Відповідач надав суду письмову заяву на згоду сплачувати аліменти. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що відповідно до виконавчого листа № 2 -261 виданого 01 жовтня 2007 року Великомихайлівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісяця на утримання дочки [PERSON] [INFO], яка проживає і знаходяться на утриманні позивача. Відповідач є батьком [PERSON] [INFO], проживає окремо від неповнолітньої [PERSON], за адресою вул. 50 років Жовтня, 45, смт. Велика Михайлівка, Одеської області, з часу розірвання шлюбу а саме з 23 вересня 1997 року. З часу винесення Рішення про стягнення аліментів з відповідача він всіляко ухиляється від сплати аліментів, не спілкується з неповнолітньою [PERSON], не приймає участі у її вихованні. Чим грубо порушує вимоги ст. 150 СК України, а саме батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився заперечень за позовом не надав. Вислухавши пояснення позивача, яка підтримала позовну заяву, відповідача вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п.2 Сімейного кодексу України, мати батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, утримування та виховання дочки, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], 19.08.1996року народження.. На підставі викладеного, вислухавши учасників судового процесу, з урахуванням всіх обставин справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 21 вересня 2012 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції, Одеської області, актовий запис №47, який розірвано рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області 01 липня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач надавати матеріальну допомогу не бажає, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає хоча і може її надавати. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я. З відповідача стягнення аліментів за виконавчими документами на неповнолітніх дітей не проводяться. Відповідач має регулярний дохід. З дня народження дитини допомоги матеріальної не надає. Позивач не заперечує проти того, щоб стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця на дитину. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, на дитину починаючи з 29.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти пояснень позивача, та пояснив, що він не згоден сплачувати таку суму, т.я. працює короткий строк, та не має можливості сплачувати таку суму, т.я. проживає разом з мамою. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Суд вважає за необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі про просить позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи заявлені вимоги тим, 26 січня 2008 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню донько [PERSON] [INFO] Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач надавати матеріальну допомогу не бажає, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає хоча і може її надавати. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я. З відповідача стягнення аліментів за виконавчими документами на неповнолітніх дітей не проводяться. Відповідач має не регулярний, мінливий дохід. Не заперечує проти того, щоб стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Просив справу розглядати без його участі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, на кожну дитину починаючи з 09.03.2016 року до досягнення кожного дитиною повноліття. Відповідач надав суду письмову заяву на згоду сплачувати аліменти. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи заявлені вимоги тим, 27 жовтня 2007 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області Серія 1-АМ №945825, актовий запис №03. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач надавати матеріальну допомогу не бажає, ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає хоча і може її надавати. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я. З відповідача стягнення аліментів за виконавчими документами на неповнолітніх дітей не проводяться. Відповідач має не регулярний, мінливий дохід. Не заперечує проти того, щоб стягнення аліментів проводити в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину. Просив справу розглядати без її участі. Позивач надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, на кожну дитину починаючи з 13.04.2016 року до досягнення кожного дитиною повноліття. Відповідач надав суду письмову заяву на згоду сплачувати аліменти, але не по 750 грн. на кожну дитину, а по 500 грн. на кожну дитину, а всього 1000 грн. щомісяця на двох дітей, т.я. він не працює. В центрі зайнятості на обліку не перебуває. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20.10.2007 року, сторони вступили до шлюбу. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції, актовий запис № 85. Від спільного життя сторони дітей не мають. Сторони на даний час разом не проживають, причиною розпаду сімї, послужило те, що між ними стали відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Заявник на примирення не згодна шлюб просить розірвати. В судовому засіданні заявник позов підтримала, та просила розірвати шлюб. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, так як сімя розпалася і сторони не згідні на примирення

Outcome: approved