Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила визнати трудовий договір за №27011100257 від 21.01.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в Севастопольському міському центрі зайнятості за №27011100257 від 24.01.2011 року, припиненим з 29 грудня 2014 року та зобов`язати Солом`янську районну філію Київського міського центру зайнятості зняти з реєстрації вказаний трудовий договір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2011 року між нею ФОП [PERSON] та працівником [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який 24.01.2011 року зареєстровано в Севастопольському міському центрі зайнятості за №27011100257. 27.07.2012 року позивачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За вищевказаним трудовим договором відповідач [PERSON] фактично працював до 29.12.2014 року, після чого звільнився за власним бажанням. В день звільнення з працівником було проведено відповідні розрахунки по заробітній платі та повернуто трудову книжку. Відповідно до запису, який міститься в трудовому договорі, трудовий договір знятий з реєстрації 29.12.2014 року уповноваженим органом Російської Федерації. Також, з вказаного договору вбачається, що звільнення відповідача [PERSON] відбулося за власним бажанням з посилання на трудовий кодекс Російської Федерації, проте даний трудовий договір не знято з обліку, так як Севастопольський центр зайнятості припинив свою діяльність. Отже, фактично трудовий договір був розірваний сторонами 29.12.2014 року, проте процедура зняття з реєстрації такого договору у Севастопольському міському центрі зайнятості проведена не була у зв`язку з припиненням діяльності даного державного органу. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 13.07.2020 року від відповідача Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості надійшов відзив на позовну заяву в якому представника проти задоволення позовних вимог не заперечувала та при вирішенні даного позову по суті покладалася на розсуд суду. 10.08.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудового відносин фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача [PERSON] не надійшов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21.01.2011 року між ФОП [PERSON] та працівником [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, який 24.01.2011 року зареєстровано в Севастопольському міському центрі зайнятості за № 27011100257. 27.07.2012 року позивачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2012 року. Відповідно до трудового договору від 21.01.2011 року відповідач [PERSON] фактично працював до 29.12.2014 року, після чого звільнився за власним бажанням. В день звільнення з працівником було проведено відповідні розрахунки по заробітній платі та повернуто трудову книжку. Відповідно до запису, який міститься в трудовому договору, трудовий договір знятий з реєстрації 29.12.2014 року уповноваженим органом Російської Федерації. Також, з вказаного договору вбачається, що звільнення відповідача [PERSON] відбулося за власним бажанням з посилання на трудовий кодекс Російської Федерації, проте даний трудовий договір не знято з обліку, так як Севастопольський центр зайнятості припинив свою діяльність. Отже, фактично трудовий договір був розірваний сторонами 29.12.2014 року, проте процедура зняття з реєстрації такого договору у Севастопольському міському центрі зайнятості проведена не була у зв`язку з припиненням діяльності даного державного органу. В зв`язку з анексією Криму та тим, що АР Крим на даний час не входить до складу території України, а органи всіх гілок влади, що діють на її території є нелегітимними, позивач не має змоги звернутись до Севастопольського міського центру зайнятості для улагодження даної ситуації, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що позивач звернулась до Солом`янської районної державної адміністрації для проведення припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця позивача 13.02.2018 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, номер запису №20750060004010463. Листом від 26.09.2018 року Солом`янська районна філія Київського міського центру зайнятості №1580 повідомила позивача про те, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] . Для зняття з реєстрації трудових договорів з наймачами працівникам необхідно з`явитися до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості. Звернувшись до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості щоб розірвати договори та зняти їх з реєстрації, позивачу повідомлено про те, що у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Пунктом 9 вказаного Порядку, відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою-підприємцем запису про підстави припинення трудового договору. Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» від 08.06.2001 року №260 та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили про припинення дії трудового договору. Із змісті ст. 21 КЗпП України вбачається, що трудовий договір є двохстороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносинах у центрі зайнятості та відповідно не має змоги зняти його з реєстрації у Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, аналізуючи надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1681,00 грн.

Outcome: approved