Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 01 серпня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Повідомляє, що через деякий час після укладення шлюбу вони перестали проживати однією сім`єю. Зазначає, що під час спільного життя у них постійно виникали непорозуміння та сварки. У них відсутні спільні інтереси. Між ними втратилося почуття поваги одне до одного та любові. Вважає, що примирення між ними не є можливим. Спільних дітей у них немає. З огляду на вказане, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 19 листопада 2019 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково просила відновити їй її дівоче прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судовому засіданні зазначив, що оскільки позивач просить відновити їй її дошлюбне прізвище, він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2014 року, який зареєстрований Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 серпня 2014 року, актовий запис № 31. Від шлюбу у сторін дітей немає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, а також пояснення відповідача, у яких він не заперечив проти задоволення позовних вимог, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved