Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500, 00 грн, щомісячно і до досягнення доньки повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 18 липня 2011 року між сторонами укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 09 та Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилась дочка - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 15 та Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв`язку з чим нею подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу. Дочка мешкає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, у вихованні дитини участі не приймає. Відповідач ухиляється від виконання своїх прямих обов`язків. Відповідач постійного доходу не має, на утриманні позивача перебуває її неповнолітній син [PERSON] , а тому просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та задовольнити їх, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав, а також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Васищевською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 15). Дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, що підтверджується актом депутата Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області від 22 травня 2020 року. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до змісту статті 184 СК Украйни суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, суд звертає увагу, що відповідно до положення частини третьої статті 181 СК України, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а [PERSON] є її батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та у спосіб обраний позивачем. Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини. Щодо визначення розміру аліментів . Розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини становить 2 500 (дві п`ятсот) гривень на місяць. Відповідно до статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява про стягнення аліментів на утримання дітей подана до суду 07 квітня 2020 року. Враховуючи обов`язок утримувати дітей, який покладено на обох батьків, суд визначає аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 07 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 159 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 07 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Задовольняючи частково позовну заяву, суд виходить із того, що позивачем не доведено та не підтверджено матеріалами справи платоспроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Outcome: partial