Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 13.06.2016 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила [PERSON] 625 382 ( шістсот двадцяять п`ять тисяч триста вісмдесят дві) гривні 50 копійок, що на день укладення цього Договору за курсом Національного банку України становило еквівалент 25 000 ( двадцять п`ять тисяч) доларів США 00 центів. Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позичальник [PERSON] засвідчила, що вона отримала суму позики повністю до підписання цього договору. Строк повернення, відповідно до п. З Договору позики до дванадцятої години ранку тринадцятого липня 2016 року. Місце виконання зобов`язання м. Київ. На виконання умов Договору позики, 13.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладається Договір іпотеки, посвідчений ПНКМНО Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №3935. Відповідно до параграфу 2.1 Розділу другого Договору іпотеки, на забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотеко давець передав в іпотеку Іпотеко держателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), Житловий будинок загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 38.2 кв.м. та Договір іпотеки посвідчений ПНКМНО Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №3938. Відповідно до параграфу 2.1 Розділу другого Договору іпотеки, на забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ), площею 0,1 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3210945600:01:060:0101, надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Цього ж дня, [PERSON] уклала з [PERSON] Договір поруки. Відповідно до умов якого, а саме п 1.1 Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань [PERSON] за договором позики, який був укладений 13 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] не змогла повернути [PERSON] позику в строк визначений, в Договорі позики, між сторонами укладалися додаткові угоди. Відповідно до останньої додаткової угоди [PERSON] та [PERSON] домовилися, що останній поверне грошові кошти в повному обсязі до 13.07.2018 року, однак зазначені домовленості [PERSON] порушила та грошові кошти не повернула. У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, [PERSON] була змушена діяти відповідно до Договору іпотеки, а саме п. 5.1 Розділу п`ятого Договору іпотеки, сторони дійшли згоди, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі настання однієї з наступних обставин, зокрема у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Договору основного зобов`язання в тому числі - якщо в момент настання будь-якого строку/терміну виконання умов Основного зобов`язання, забезпеченою іпотекою, хоча б одна з таких умов не буде виконана. Враховуючи виниклу заборгованість та не бажанням Відповідача повертати цю заборгованість, [PERSON] скористаласям своїм правом, передбаченим в застереженні Договору іпотеки та згідно зі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», 13 лютого 2019 року зареєструвала право власності за собою на - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), Житловий будинок загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 38.2 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована за адресою : [ADDRESS] ), площею 0,1 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3210945600:01:060:0101, надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг сформовано 15.02.2019 року. Відповідно до пункту 4 Договору позики встановлено, у разі прострочення позичальником термінів повернення позики він зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення , а також неустойку в розмірі 2% (два відсотки) від суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня. Враховуючи, що [PERSON] надала достатньо часу [PERSON] для повернення боргу та в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання є підстави для нарахування стягнення з відповідача неустойки та 3% річних. Позхивачем нарахована пеня у суммі 2 689 142,60 грн.та 3% річних відповідно до ст.. 625 ЦК України у суммі 11 051,27 грн. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , та [PERSON] на користь [PERSON] пеню по Договору позики від 13.06.2016 року в розмірі 2 689 142,60 грн та 3% річних в розмірі 11 051,27 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав,просив у позові відмовити,застосувати строки позовної давності.Щодо поручителя [PERSON] вважає,що позивач пропустив строк встановлений ст.. 549 ЦК України,поскільки протягом 6 місяців позивач не пред`явила вимогу до даного відповідача.Щодо відповідача [PERSON] ,то зазначив, що відсутні правові підстави для стягнення пені та 3% річних,поскільки згідно умов договорів іпотеки позивач звернула стягнення на будинок та земельну ділянку для задоволення своїх вимог, у тому числі і неустойки та штрафних санкцій . Крім того,зазначив,що у разі якщо суд дійде висновку,що позивач має право на отримання пені та 3% річних,то вважає,що позивач пропустила строк позовної давності,поскільки згідно договору позики,позику відповідач [PERSON] зобов`язувалась повернути до 12.00год 13.07.2016р.,строк позовної давності по пені 1 рік,а позов до суду поданий у березні 2019р,тому просив відмовити у позові і з даних підстав. Суд,заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні було встановлено,що 13.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] позичила [PERSON] 625 382 гривні 50 копійок, що на день укладення цього Договору за курсом Національного банку України становило еквівалент 25 000 доларів США 00 центів. Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позичальник [PERSON] засвідчила, що вона отримала суму позики повністю до підписання цього договору. Строк повернення, відповідно до п. З Договору позики до дванадцятої години ранку тринадцятого липня 2016 року. Місце виконання зобов`язання м. Київ. На виконання умов Договору позики, 13.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №3935. Відповідно до параграфу 2.1 Розділу другого Договору іпотеки, на забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотеко давець передав в іпотеку Іпотеко держателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), Житловий будинок загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 38.2 кв.м. Також, 13.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Каплуном Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №3938. Відповідно до параграфу 2.1 Розділу другого Договору іпотеки, на забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ), площею 0,1 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3210945600:01:060:0101, надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Цього ж дня, [PERSON] уклала з [PERSON] Договір поруки, відповідно до умов якого, зобов`язалась відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов`язань [PERSON] за договором позики, який був укладений 13 червня 2016 року . Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні копіє договору позики,копієями договорів іпотеки та копією договору поруки (а.с.8-10,11-16,17-22,25-26).Заначені обставини справи не заперечуються представником відповідача у судовому засіданні. Згідно позовної заяви позивач зазначає,що між нею та [PERSON] було укладено ряд додаткових угод,і відповідно до останньої додаткової угоди [PERSON] та [PERSON] домовилися, що останній поверне грошові кошти в повному обсязі до 13.07.2018 року, однак зазначені домовленості [PERSON] порушила та грошові кошти не повернула.При вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги дані обґрунтування,поскільки до суду не було надано жодного доказу на підтвердження зазначених обставин справи,а представник відповідача у судовому засіданні дані обставини не визнав. Також,у судовому засіданні встановлено,що відповідач [PERSON] у встановлений договорі строк позику позивачу не повернула. Відповідно до параграфу 5.1 Договорів іпотеки «Сторони дійшли згоди,що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі настання однієї із обставин а)у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору основного зобов`язання,в тому числі ,якщо на момент настання будь-якого строку виконання умов основного зобов`язання,забезпеченого іпотекою,хоча б одна з таких умов не буде виконана:невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов цього Договору» У судовому засіданні було встановлено,що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору позики , згідно зі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», та умов Договору Іпотеки , позивач 13 лютого 2019 року зареєструвала право власності за собою на - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), Житловий будинок загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 38.2 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована за адресою : [ADDRESS] ), площею 0,1 га, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3210945600:01:060:0101, надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.27-30).Дані обставини справи визнаються та не оспорюють ся відповідачами по справі. Згідно позовної заяви позивач просить стягнути із відповідачів неустойку в розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочки в суммі 2 689142грн 60 клоп та 3% річних відповідно до ст.. 625 ЦК України в суммі 11 051 грн 27 коп.Дані вимоги позивач обгрунтовує тим,що звернення стягнення на предмет іпотеки,а саме на житловий будинок та земельну ділянку відбулось в рахунок погашення основного боргу згідно договору позики,а відповідно до п 4 Договору позики та ст.. 625 ЦК України позивач має право ще і на відшкодування неустойки та 3% річних.Дані вимоги позивача не підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до ст.. 526 ЦК України «Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.» Відповідно до ст.. 1049 ЦК України «Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.» Відповідно до ст..625 ЦК України «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Відповідно до ст.. 549 ЦК України «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.» Відповідно до ст.. 554 ЦК України «У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.» Відповідно до п 4 Договору позики встановлено,що у разі прострочення позичальником термінів повернення позики,він зоблов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення,а також неустойку в розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення,починаючи з першого дня. Відповідно до п.1.3 Договорів іпотеки № 3935 та № 3938 «Даним договором забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця по поверненню Іпотекодержателю суми позики,сплаті іншої заборгованості,платежів і санкцій,що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання,включаючи як зобов`язання,передбачені договором позики так і будь-якими додатковими угодами про внесення змін до нього,в тому числі щодо розміру позики,пені ,штрафу,строку дії договору позики,встановлення інших майнових санкцій за невиконання умов договору позики. Відповідно до п 4.4,4.3.3 розділу 1У Договорів іпотеки « Іпотекодавець має право у разі невиконання умов Основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок цього майна свої вимоги в повному обсязі,включаючи суми позики ,пеню,штраф,інші платежі та санкції,що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання,а також витрати,пов`язані з вчиненням виконавчого напису.» Позивач ,зазначаючи,що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договорів іпотеки відбулось лише в частині погашення Основного зобов`язання за договором позики,на підтвердження даних обґрунтувань не надала до суду відповідних належних та допустимих доказів.В матеріалах справи є ксерокопія заяви [PERSON] (а.с.23).Однак, до суду не було надано доказів тих обставин,в рахунок якої суми боргу у лютому 2019р відбулося звернення стягнення на предмети іпотеки-житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Згідно вимоги позивача до [PERSON] від 26.07.2018р (а.с.54) вбачається,що позивач вимагала повернути їй борг в суммі 662055грн.Згідно заяви [PERSON] (а.с.23) вбачається,що 17.10.2018р вона отримала заяву вимогу від позивача щодо повернення боргу у суммі 698 250грн,однак суду не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин ,в погашення якої саме суми боргу та з чого вона складається відбулося стягнення на майно відповідача у лютому 2019р шляхом реєстрації за позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку за вказаною адресою. При цьому необхідно звернути увагу ,що згідно висновків про вартість майна (а.с.55-56)вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] -а складає 640 604грн,а вартість земельної ділянки 819781 грн.,що значно перевищує суму боргу згідно вимог позивача до відповідача . Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.» Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.» Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов [PERSON] не доведеним та таким,що не підлягає до задоволення,у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у позові. Представник відповідачів подав до суду заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача. Поскільки суд відмовляє позивачу у позові по суті,то заява відповідачів про застосування строків позовної давності судом не розглядається. На підставі ст.. 525,526,551,554,559,625,1049 ЦК України,

Outcome: dismissed