Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], посилаючись на те, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі і мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинено з липня 2015 року. З того часу вона разом з сином покинула відповідача та переїхала жити до іншого помешкання. З того ж часу [PERSON] не надає матеріальної допомоги. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, але підробляє по найму, у звязку з чим має нерегулярний, мінливий дохід, тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] визнає позов частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, однак просив зменшити суму з 1000 гривень до 750-800 гривень, з тих підстав, що він постійно надає грошову допомогу хворій матері, яка є інвалідом ІІІ групи безстроково, потребує постійного лікування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 16 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Під час шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Судом встановлено,\~що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON],\~що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Дитина з липня 2015 року знаходиться на утриманні матері. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Стаття 27\~Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення Декларації прав дитини\~регламентують,\~що інтереси дитини необхідно\~забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути\~серед тих, хто\~першим одержує\~захист і допомогу. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обовязку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст.181 СК Україниспособи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК Українипередбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~ За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. \~\~\~\~ При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення аліментів, а також їх розмір. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст.184 СК Українивідносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення \~\~\~\~ Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач вказує, що їх спільний з відповідачем син перебуває на її повному утриманні, а відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, й на підставі цього просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. щомісячно. Представник відповідача не заперечував той факт, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, просив суд врахувати при визначенні розміру аліментів положення 182 СК Україниі надав суду документи, які свідчать про те, що матір [PERSON] [PERSON], [INFO], тяжко хворіє, є інвалідом ІІІ групи з 19 жовтня 2016 року (а.с.20-31). Інвалідність встановлена безстроково. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Даний факт визнано сторонами, й не підлягає доказуванню, а тому, аліменти з відповідача необхідно стягувати в твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд не приймає до уваги і відхиляє доводи представника відповідача про те, що на утриманні [PERSON] знаходиться матір інвалід ІІІ групи, оскільки відповідачем в обґрунтування вказаної обставини надано лише копію довідки Нікопольського МСЕК про встановлення з 19 жовтня 2016 року ІІІ групи інвалідності [PERSON], документи, якими підтверджується перебування останньої на стаціонарному лікуванні протягом 2016 року. Однак, відповідачем не надано доказів того, що його матір потребує особливого догляду й не може обходитися без постійної фінансової допомоги з боку відповідача. Крім того, згідно копії трудової книжки [PERSON] працює оператором станції м.Марганець, тобто отримує заробітну плату. Також не надано доказів, що відповідач постійно підтримує матір фінансово. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Також, суд бере до уваги, що відповідач не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина; позивач не надала доказів того, що за станом здоровя її син [PERSON] потребує особливого догляду. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, зясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідача ? частини прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком від 6 до 18 років станом на дату звернення до суду із позовною заявою, а саме 765 грн. 50 коп., оскільки такий розмір аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обовязку обох батьків її утримувати. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 03 листопада 2016 року дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial