Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, посилається на те, що 25.02.2016 року позивач через касу ПАТ КБ «Приватбанк» здійснила переказ грошових коштів у розмірі 5500,00 грн. 12.03.2016 року позивач також через касу банку здійснила переказ грошових коштів у розмірі 5100,00 грн. Отримувачем зазначених грошових коштів є відповідач. Проте, пізніше позивачем встановлено, що вона помилково здійснила переказ грошових коштів на рахунок відповідача. У звязку з цим, позивач надіслала на адресу відповідача листа з вимогою про повернення помилково перерахованих грошових коштів, проте відповідач даний лист проігнорувала. Позивач просить суд стягнути з відповідач безпідставно набуті 10\~600,00 грн., 551,20 грн. процентів за користування коштами, 101,06 грн. 3% річних від простроченої суми, а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 25.02.2016 року [PERSON] через касу ПАТ КБ «Приватбанк» здійснила переказ грошових коштів у розмірі 5\~500 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на переказ готівки #ICKTG02250068Z від 25.02.2016 року. 12.03.2016 року позивачем через касу ПАТ КБ «Приватбанк» було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5\~100 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на переказ готівки #ICKTG03120PPDI від 12.03.2016 року. Отримувачем вищевказаних грошових коштів є відповідач, якій належить банківський рахунок №4149 4978 5237 4929, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується відповідними платіжними документами. Після здійснення вказаних банківських операцій, позивачем було виявлено, що реквізити отримувача є помилковими, що призвело до безпідставного отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 10\~600 грн. 00 коп. 23.04.2016 року на адресу відповідача було надіслано листа з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 10\~600 грн. 00 коп. Вказаний лист відповідач отримала 20.05.2016 року, однак жодної відповіді не надала. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон), переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Пунктом 1.23 Закону передбачено, що отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 10\~600 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується вимог про стягнення процентів за користування коштами та 3% річних, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки у відповідача перед позивачем не виникало грошового зобовязання, яке вона прострочила та позивач не є кредитором у відношенні до відповідача. Крім того, в п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).\~Пунктом 48 даної Постанови встановлено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Тому з відповідачки на користь позивачки слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2\~600,00 грн., що підтверджується розрахунком-фактурою №2204/16 від 22.04.2016 року. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial