Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 60. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, різними поглядами на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження сімї стало неможливим та суперечить її інтересам, на примирення вона категорично не згідна, вважає за необхідне розірвати даний шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути за її відсутності, на примирення з відповідачем категорично не згідна. Відповідач в судове засідання не зявився, про що подав до суду заяву в якій просить справу за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, на примирення з позивачем не згідний. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СР № 098509, виданого 27.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, 27.07.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації шлюбів 2013 року зроблено актовий запис за № 60. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку, а саме: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 195817, виданим 11.03.2015 року виконкомом Стебнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Відповідно до вказаного свідоцтва батьком [PERSON] вказано [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до акту депутата Ватутінської міської ради [PERSON] від 27.06.2017 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO]. Склад сімї: [PERSON], донька, [INFO]. Сторони не бажають примиритися, позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання даного шлюбу. Подальше спільне життя сторін як подружжя, а також збереження даного шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст. ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивач бажання для примирення та збереження сімї не проявила, категорично наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Спору про поділ майна сторони на момент розгляду даної справи не мають. Між сторонами досягнута згода про те, що донька від даного шлюбу [PERSON] буде проживати з матірю [PERSON] спір між сторонами на даний час відсутній. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] неможливе, його збереження суперечить їхнім інтересам, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved