Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2012 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. З листопада 2017 року сторони проживають окремо. Відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, офіційно працює водієм швидкої допомоги в м.Синельникове, а тому повинен піклуватися про утримання та виховання своєї дитини. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 1200 гривень щомісяця до досягнення донькою повноліття. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також зазначила, що дитина за взаємною домовленістю тиждень проживає разом з нею, а тиждень з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він ніколи не відмовлявся від утримання їх спільної дитини, навпаки, він завжди забезпечував її необхідними речами. Зазначив, що донька не постійно проживає з позивачем, а саме - тиждень у нього, тиждень у матері. Коли донька знаходиться у нього, він піклується про неї та повністю матеріально забезпечує, купує одяг. Вважає, що позивачем зазначений позов поданий з метою отримання від нього грошових коштів не на дитину, а для себе. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2012 року та мають спільну неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як було встановлено в судовому засіданні та визнано позивачем, неповнолітня дитина [PERSON] дійсно проживає періодично як з позивачем так і з відповідачем. Також позивачем [PERSON] в судовому засіданні підтверджений факт утримання дитини відповідачем в той час, як донька проживає у нього. Наявність офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним регулярної заробітної плати підтверджений довідкою КП «Автопідприємство санітарного транспорту» Дніпровської міської ради від 11 жовтня 2017 року. Відповідно до ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, надання відповідачем регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини, факт проживання дитини як з матір'ю, так і з батьком, суд вважає доводи позивача про ухилення батька дитини від надання матеріальної допомоги на утримання доньки необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердженні в ході судового розгляду, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі слід відмовити в повному обсязі. Крім того, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування позову щодо розміру аліментів, який вона просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed