Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Чайківської сільської ради про визнання права на спадщину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті дядька та баби позивача залишилось спадкове майно, однак право власності на дане майно в позасудовому порядку оформити належним чином неможливо, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається з: 1/3 (однієї третьої) ідеальної частки права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» села Чайківка Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і належить підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0044783, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 297 голови Радомишльської РДА від 26 вересня 1996 року, який зареєстровано 29 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 253, її дядьку [PERSON], який помер 11 червня 1997 року у віці 47 років; 1/3 (однієї третьої) ідеальної частки земельної ділянки площею 2,8800 га кадастровий номер 1825088600:02:000:0234, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 229788, виданого на підставі розпорядження № 99 від 01.06.2004 року голови Радомишльської райдержадміністрації Житомирської області її діду [PERSON], який помер 23 листопада 2003 року у віці 81 рік; цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: 12250, Житомирська область, Радомишльський район, село Чайківка, вулиця Миру, № 15 (пятнадцять), і належали на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 21.05.1998 року Радомишльською держнотконторою за реєстром № 2-301 її бабі [PERSON], яка померла 07 грудня 2015 року у віці 91 рік; цілої земельної ділянки площею 0,5258 га (яка складається з 2-х земельних ділянок: площею 0,2500 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,2758 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства), які розташовані на території Чайківської сільської ради по вулиці Миру, 15 в селі Чайківка Радомишльського району Житомирської області і належали на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 220057, виданого на підставі рішення № 38 від 31.10.2000 року Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області її бабі [PERSON], яка померла 07 грудня 2015 року у віці 91 рік; 1/3 (однієї третьої) ідеальної частки земельної ділянки площею 5,6700 га кадастровий номер 1825088600:02:000:0232, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і належали на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 229789, виданого на підставі розпорядження № 99 від 01.06.2004 року голови Радомишльської райдержадміністрації Житомирської області її бабі [PERSON], яка померла 07 грудня 2015 року у віці 91 рік. Відсутність документального підтвердження факту належності зазначеного спадкового майна (права на земельну частку /пай/, житлового будинку з будівлями і земельних ділянок, та пайових земельних ділянок) спадкодавцям по причині втрати ними правовстановлюючих документів сертифікату на право на земельну частку /пай/, договору купівлі-продажу жилого будинку та державного акту на право приватної власності на землю та державних актів на право власності на земельні ділянки, в такому разі, наявна необхідність визнання права власності спадкодавців на таке спадкове майно через суд, що не дозволяє позивачу отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на це майно без визнання права власності на них за позивачами у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що 11 червня 1997 року у віці 47 років помер рідний дядько позивачки і спадкодавець [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 12 червня 1997 року було зроблено відповідний запис за № «13», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 276474, яке видане /повторно/ «23» грудня 2015 року ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: цілого права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» села Чайківка Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0044783, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 297 голови Радомишльської РДА від 26 вересня 1996 року, який зареєстровано 29 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 253. Вартість права на земельну частку (пай) розміром 3,25 га становить 8550,00 грн. Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець [PERSON] заповітів не складав, але після його смерті залишились спадкоємці першої черги: його рідний батько [PERSON], який спадщину після нього фактично прийняв в 6-місячний термін, але оформити не встиг та помер 23.11.2003 р. та його рідна мати [PERSON], яка спадщину після нього фактично прийняла в 6-місячний термін, оформити не встигла і померла 07.12.2015 р. Тобто зазначена спадщина після смерті [PERSON] розподілилась в рівних частках між батьком [PERSON] та матірю [PERSON], по 1/2 ідеальній частці кожному. У померлого спадкодавця відсутні інші спадкоємці першої черги, але є троє спадкоємців другої черги: рідний брат [PERSON], рідна сестра [PERSON] та рідна сестра [PERSON] (третя особа). Як вбачається з матеріалів справи 23 листопада 2003 року у віці 81 рік помер рідний дід позивачки [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 24 листопада 2003 року було зроблено відповідний запис за № «12», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 229589, яке видане «24» листопада 2003 року Виконавчим комітетом Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], окрім 1/2 частини спадщини після смерті [PERSON], залишилось інше спадкове майно, яке складається з : цілої земельної ділянки площею 2,8800 га кадастровий номер 1825088600:02:000:0234, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 229788, виданому на підставі розпорядження № 99 від 01.06.2004 року голови Радомишльської райдержадміністрації Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 2,8800 га становить 10000,00 грн. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України : спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За свого життя спадкодавець [PERSON] заповітів не складав, але у померлого були спадкоємці першої черги: його дружина [PERSON], та його троє дітей: син [PERSON], дочка [PERSON] та дочка [PERSON] (третя особа), які спадщину після нього фактично прийняли в 6-місячний термін. Тобто зазначена спадщина після смерті батька [PERSON] розподілилась в рівних частках між дружиною [PERSON] та трьома їх дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (третя особа), по 1/4 ідеальній частці кожному. Третя особа [PERSON], від належної їй 1/3 частини у спадщині батька відмовилась на користь рідної дочки, позивачки [PERSON]. Відповідно до ч.1. п. 1 ст. 1280 ЦК України спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини між собою: «Якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Судом встановлено що [PERSON], померла 07 грудня 2015 року у віці 91 рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть 09 грудня 2015 року було зроблено відповідний запис за № «17», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 276572016, яке видане «09» грудня 2016 року Чайківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області. Після смерті [PERSON], окрім 1/2 частини спадщини після смерті [PERSON], та окрім 1/4 ід. частини спадщини після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, яке складається з : цілого житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться за місцем її постійного проживання за адресою: 12250, Житомирська область, Радомишльський район, село Чайківка, вулиця Миру, № 15 (пятнадцять), які належали померлій спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 21 травня 1998 року Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області за реєстром № 2-301. Вартість зазначеної нерухомості визначена органом БТІ в розмірі 10257,00 грн. цілої земельної ділянки площею 0,5258 га (яка складається з 2-х земельних ділянок: площею 0,2500 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,2758 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства), які розташовані на території Чайківської сільської ради по вулиці Миру, 15 в селі Чайківка Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЖТ № 220057, виданому на підставі рішення № 38 від 31.10.2000 року Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 0,5258 га становить 20000,00 грн. цілої земельної ділянки площею 5,6700 га кадастровий номер 1825088600:02:000:0232, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 229789, виданому на підставі розпорядження № 99 від 01.06.2004 року голови Радомишльської райдержадміністрації Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 5,6700 га становить 20000,00 грн. Також судом встановлено, що на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, який був посвідчений 21 травня 2010 року Чайківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 16. У відповідності до зазначеного заповіту, який не був змінений, і скасований на час своєї смерті, заповідачка (спадкодавця) вирішила розпорядитися своїм майном наступним чином: «…належний мені жилий будинок, що знаходиться в Житомирській обл., Радомишльському районі, с. Чайківка, вул. Миру, № 15, заповідаю внучці [PERSON]» Відповідно до відомостей, зазначених у Довідці № 342, виданій 24 червня 2016 року Чайківською сільською радою: «[PERSON] належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: с. Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області, по вул. Миру, 15. Як вбачається з матеріалів справи вищезгаданий житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що перебуває у приватній власності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на день смерті 07.12.2015 року постійно проживала та була зареєстрована у вищезазначеному будинку, крім неї в цьому будинку на день її смерті та протягом шести місяців з дня смерті ніхто не проживав і не був зареєстрованим.» Спадщину у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті спадкодавиці [PERSON] за законом і за заповітом фактично прийняла їх дочка (третя особа) [PERSON] та їх онука (позивачка) [PERSON], шляхом проведення за свій рахунок захоронення спадкодавців ([PERSON] та [PERSON]Н), робили по ним 9-ий та 40-ий обіди, фактично проживали в зазначеному житловому будинку за вищезгаданою адресою та сплачували необхідні податки та комунальні платежі, користувалася присадибною земельною ділянкою, утримували в належному естетичному та санітарному стані господарський двір та прилеглу до нього територію. Відповідно до даних у Виписці з по господарській книги 2001-2015 років, виданій 24 червня 2016 року Чайківською сільською радою за № 341: «…Будинок № 15, по вул. Миру, с. Чайківка, Радомишльського району, Житомирської області. Головою двору рахувалася [PERSON]. Третя особа [PERSON] має право як на спадщину батька так і на спадщину матері в розмірі 1/3 ідеальної частки, але на спадщину не претендує і відмовляється від неї на користь позивачки. Судом встановлено, що родинні звязки спадкодавців [PERSON], [PERSON] та з [PERSON], підтверджуються наступними документами: Витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження [PERSON] № 00016760956, виданим 14.06.2016 Радомишльським РВДРАЦС ГТУ у Житомирській обл., в якому його батьком уписаний - «Остапчук Степан Сергійович» а матірю - «Остапчук Ганна Нечипорівна»; Свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON]» серії ІІ-АБ № 363976, виданим 13.01.1976 Чайківською сільрадою Радомишльського р-ну Житомирської обл. Родинні звязки позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] між собою та зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON], підтверджуються: Свідоцтвом про народження [PERSON] серії УИ № 953126, виданим 18.09.1946 Чайківським сіль ЗАГС Потіївського р-ну Житомирської обл., в якому її батьком уписаний - «Остапчук Степан Сергійович» а матірю - «Остапчук Ганна Ничипорівнна»; Свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 101299, виданим /повторно/ 17.05.2013 ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської обл., в якому [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Римар»; Свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЯК № 163442, виданим 21.07.1970 Радомишльським ЗАГС Житомирської обл., в якому її матірю уписана - «Римар Галина Степанівна». При житті спадкодавець [PERSON] своє право на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку оформив, а саме: правовстановлюючий документ Сертифікат на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0044783 в Радомишльській райдержадміністрації на своє імя отримав, але належним чином це право не зареєстрував, земельну ділянку в натурі (на місцевості) не отримав і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності не одержав. Оригінал правовстановлюючого документу Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0044783 втрачений і відновити його в адміністративному порядку неможливо. [PERSON], при житті своє право на земельну ділянку у встановленому законом порядку оформив, а саме: правовстановлюючий документ Державний акт про право власності на земельну ділянку в Радомишльській райдержадміністрації на своє імя отримав, але належним чином право власності не зареєстрував і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності не одержав. Державний акт на землю серії ЯБ № 229788 втрачений і відновити його в адміністративному порядку неможливо. За життя спадкодавиця [PERSON] своє право на житловий будинок у встановленому законом порядку оформила, а саме: правовстановлюючий документ Договір купівлі-продажу жилого будинку у нотаріуса на своє імя отримала, але належним чином право власності не зареєструвала і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності не одержала. Договір купівлі-продажу жилого будинку втрачений і відновити його в адміністративному порядку неможливо, також спадкодавця своє право на земельні ділянки у встановленому законом порядку оформила, а саме: правовстановлюючі документи Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ № 220057 в Чайківській сільській раді на своє імя отримала, але належним чином право власності не зареєструвала і при житті відповідні Витяги про реєстрацію права власності не одержала. Державний акт на землю втрачений і відновити їх в адміністративному порядку неможливо. [PERSON] своє право на земельну ділянку у встановленому законом порядку оформила, а саме: правовстановлюючий документ Державний акт на паво власності на земельну ділянку в Радомишльській райдержадміністрації на своє імя отримала, належним чином право власності не зареєструвала і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності не одержала. Державний акт на землю серії ЯБ № 229789 втрачений і відновити його в адміністративному порядку неможливо. Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини. Відповідно до ч.1. п. 1 ст. 1280 ЦК України спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини між собою: «Якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені. Тому, у звязку з вищевикладеним, та неможливістю вирішення цього питання через нотаріуса в добровільному (позасудовому) порядку, спадкоємець змушена звернутись до суду з вказаним позовом за його законним вирішенням. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved