Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 31 січня 1991 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 142. В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося. За період спільного проживання позивач зрозуміла, що сторони є різними людьми, як за характером, світоглядом, так і за життєвими позиціями. З цієї причини сім'я почала розпадатися, сторони все рідше находили розуміння один із одним. Вже довший час сторони перестали підтримувати стосунки один із одним, відчувають один до одного тільки зневагу. Більше трьох років відповідач переїхав проживати окремо від сім'ї. Сім'я із за цієї причини фактично розпалася і носить формальний характер. Зберегти сім'ю у позивачки немає жодного бажання. Спільним веденням господарства і будь якими справами сторони не займаються і не ведуть. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], залищити на проживання з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 січня 1991 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 31 січня 1991 року у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за № 142. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved