Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, добровільно про сплату аліментів з ним не вдалося домовитись. Позивач просить стягнути аліменти на дитину з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на дружину розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки суду не відома. Заперечень на позов до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.02.2013 року Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2013 року (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.01.2013 року Вербівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). З довідки від 14.04.2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 16.04.2015 року, виданих виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, вбачається, що дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] (а.с.7-9). У відповідності до ст.7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на дитину у частковому вигляді з усіх видів його доходів. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, немає зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. Судовий збір справляється за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір». Розмір судового збору суд визначає по двом вимогам - про стягнення аліментів на дитину і аліментів на дружину, заявленим позивачем. На підставі ст.ст.75, 77, 80, ч.2 ст.84, ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved