Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] з 2015 року, а [PERSON] з 2007 року не проживають в цій квартирі, їх речі в квартирі відсутні, комунальні послуги ними не сплачуються. Вона не має можливості розпорядитися квартирою. Добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають, більше року не проживають в квартирі. Перешкод у користуванні квартирою вона їм не чиніть, тому просила визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою . У судовому засідання позивач не була присутня, просила справу розглядати без її участі, за участю її представника. Проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином про причину неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Тому суд, зі згоди представника позивача [PERSON], ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що позивачка є її онука, квартира належить їй. Вона надала їй довіреність на продаж квартири, але продати її немає можливості, бо там прописані відповідачі. [PERSON] це співмешканець матері позивачки, який був прописаний в квартирі з 2002 року, а у 2013 році він виїхав за межі України. Відповідач [PERSON] це рідний брат позивачки, який навчався в м. Харкові, а після закінчення інституту у 2015 році виїхав до рідного батька в Росію, місце знаходження відповідачів достовірно невідомо, але вони більше року не проживають в цій квартирі, їх речі в квартирі відсутні. Добровільно відповідачі не бажають приїздити , щоб виписатися з квартири. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивачка є його племінницею, яка проживала разом зі своє матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року , братом [PERSON] та співмешканцем [PERSON] - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] і після закінчення інституту у лютому 2015 року виїхав до рідного батька в м. Сургут, точна адреса його невідома. [PERSON], після смерті [PERSON], у 2013 році також виїхав з квартири до Бєлгородської області. Їх речей в квартирі немає. Наміру повертатися в зазначену квартиру вони не мають. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У судовому засіданні справи встановлено, що позивачка [PERSON] , відповідно наданого паспорту [NUMBER], зареєстрована в [ADDRESS] з 16.09.2010 року ( а.с.4-4зв) Із копії інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно ( а.с.6-6зв.) вбачається, що за номером 12445823 від 09.12.2015 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 09.12.2015 року Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В. внесений запис про державну реєстрацію прав на їх обтяжень щодо приватної власності 1/3 частини за [PERSON]. Із відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 10.02.2015 року, [PERSON] з 14.12.2001 року ( а.с.11-12) Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі , розпоряджається своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше шести місяців, втратили право користування квартирою, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved