Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня реєстрації позову до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.07.2015 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони сумісно не проживають. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та має на утриманні ще одну неповнолітню доньку [PERSON], 2011 року народження, тому їй одній важко утримувати дитину. Відповідач фізично здоровий, на його утриманні інших неповнолітніх дітей не має, та взмозі сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02.09.2015 виконавчим комітетом Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, враховуючи визнання позову відповідачем, щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд,

Outcome: approved