Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в якому просить припинити право власності Львівської міської ради на частку в розмірі 257/1000 нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS], виплатити Львівській міській раді грошову компенсацію за частку в розмірі 257/1000 вказаних нежитлових приміщень та визнати за нею право власності на (частку в розмірі) 257/1000 вказаних нежитлових приміщень. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у її власності знаходиться частка у розмірі 743/1000 нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS]. Власником решти 257/1000 частки нежитлових приміщень за вказаною адресою є Львівська міська рада. На даний час у вказаних нежитлових приміщеннях розташовується та функціонує заклад громадського харчування. Виконати поділ згаданих приміщень з огляду на цільове та функціональне призначення об'єкта нерухомого майна (заклад громадського харчування) технічно неможливо. Також, позивач вказує, що частка відповідача у спірних нежитлових приміщеннях, котрі є неподільною річчю, - незначна і в натурі виділена бути не може. Спільне володіння та користування майном є неможливим. Припинення права власності Львівської міської ради на відповідну частку не завдасть істотної шкоди інтересам органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов, дали пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. При цьому, уточнили позовну вимогу №2, зазначивши, що просять виплатити за рахунок позивача Львівській міській раді 1070751,00 грн., згідно висновку експерта від 26.06.2017 № 12/05/17. Просять позов задоволити. Представник відповідачав судовому засіданні позов заперечила з тих підстав, що жодних прав позивача порушено не було, оскільки позивач не зверталась до них з приводу продажу належної Львівській міській раді частки у майні. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи в судовому засіданні позов заперечив з підстав, наведених представником відповідача. Просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні та видно з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить 743/1000 частки нежитлових приміщень першого поверху та підвалу загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення були створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» згідно з договором оренди № Г-4145-6 від 06.03.2006) /а.с.4/. Решта 257/1000 частки вказаних нежитлових приміщень перебувають у комунальній власності (територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради). Згідно з висновком від 27.02.2017 № 04/17с будівельно-технічного експертного дослідження /а.с.17-22/, виконати поділ закладу громадського харчування - ресторану, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на дві окремі в частках: 743/1000 ідеальної частки та 257/1000 ідеальної частки, для влаштування двох ізольованих ресторанів, які б відповідали вимогам державних будівельних норм, а саме влаштувати по два евакуаційні виходи, влаштувати відповідний перелік приміщень інженерної інфраструктури та ін., які є обов'язковими для таких закладів, технічно неможливо. У відповідності з висновком від 27.02.2017 № 01/17с оціночно-будівельного експертного дослідження /9-15/, ринкова вартість нежитлових приміщень, в технічному стані який був до проведеної реконструкції під кафе, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], станом на час проведення експертизи складає 2 805 959,00 грн. Крім того, згідно висновку від 26.06.2017 № 12/05/17 комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи /а.с.51-77/ встановлено наступне: будівельно-технічна експертиза: - функціональне призначення нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення були створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» згідно з договором оренди № Г-4145-6 від 06.03.2006) - «заклад ресторанного господарства - Ресторан»; - виконати поділ відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, зберігаючи функціональне призначення, об'єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення були створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» згідно з договором оренди № Г-4145-6 від 06.03.2006) - відповідно до часток співвласників (частка [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]) - 743/1000; частка Львівської міської ради (ідентифікаційний код: 04055896) - 257/1000), технічно неможливо; - відсутня технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва зі збереженням функціонального призначення виділити в натурі частку Львівської міської ради (ідентифікаційний код: 04055896) в об'єкті нерухомого майна, а саме (частку в розмірі) 257/1000 нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення були створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» згідно з договором оренди № Г-4145-6 від 06.03.2006); оціночно-будівельна експертиза: - ринкова вартість нежитлових приміщень (першого поверху та підвалу) загальною площею 151,9 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] (нежитлові приміщення були створені внаслідок виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» реконструкції приміщень з індексами 17-1, 18-1, 18-2, 18-3, VII, VIII, IX, переданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Лев» згідно з договором оренди № Г-4145-6 від 06.03.2006), станом на дату проведення оціночно-будівельної експертизи 26.06.2017 становить 4 166 344,62 грн. Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ст. 356 ЦК України). Приписами ст. 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що частка позивачки (в квадратних метрах) у спірних нежитлових приміщеннях становить 112,9 кв.м. (151,9 х 743 / 1000 = 112,9), частка Львівської міської ради в свою чергу рівна лише 39,0 кв.м. (151,9 х 257 / 1000 = 39,0). При цьому, як висновком від 27.02.2017 № 04/17с будівельно-технічного експертного дослідження, так і висновком від 26.06.2017 № 12/05/17 комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, стверджується відсутність технічної можливості виділити в натурі частку відповідача. Згідно з ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Як це слідує з ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Outcome: approved