Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 23 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №488, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. У обґрунтування позову позивач посилається на наступні обставини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2009 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дитини, сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Відповідач нехтував сімейними цінностями, не дбав про добробут сім'ї, не переймався потребами сімї та дитини, не вживав заходів для побудови сімейних відносин.Упродовж тривалого часу сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Заходи, вживані позивачем, для налагодження сімейних стосунків, позитивних наслідків не дали. Оскільки шлюб існує лише формально і сторони остаточно втратили одне до одного почуття любові та взаємоповаги, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. У той же час з січня 2014 року увесь тягар по утриманню, вихованню та фізичному розвитку дитини сторін лежить виключно на позивачеві. Позивач позбавлена можливості самотужки забезпечити дитину найнеобхіднішим, а відповідач хоча й не має постійного місця роботи і сталих заробітків, однак є здоровим, працездатним, а отже спроможний утримувати дитину. З покликанням на ст. 180, 181,183 Сімейного кодексу України, позивач прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 23 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №488, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Пояснила, що рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін, оскільки фактично, з початку 2012 року сторони не проживають разом, а з січня 2014 року відповідач взагалі не проявляє інтересу ні до позивача, ні до малолітньої дитини сторін. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За змістом ч.5 ст.74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті у заочному порядку проти чого не заперечила позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає частковому задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 23 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 жовтня 2009 року. Даними свідоцтва про народженя серії [NUMBER] від 07 травня 2010 року доводиться та обставина, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально, упродовж тривалого часу сторони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги і відновлювати подружні відносини не бажають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач прохає стягнути з відповідача у справі аліменти на утримання малолітньої дитини сторін у розмірі 800 грн. Відповідач у справі не надав суду заперечень стосовно обставин, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. У той же час, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. За змістом ст. 183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку визначається у разі наявності в платника регулярних, сталих заробітків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак є здоровим, працездатним. Відтак вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є підставними. Однак, незважаючи на обов'язок відповідача, як батька, утримувати свою малолітню дитину, позивачем не зазначено доказів на предмет спроможності відповідача сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві. Таким чином, з огляду на докази, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо визначення розміру аліментів в сумі 800 грн. щомісячно не є обґрунтованими. Тож враховуючи зазначені обставини, а також розмір загального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів до 600 грн. На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112, ст. 180-184, СК України, суд

Outcome: partial