Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по аліментам за попередній період з 26.09.2015 року по 25.11.2015 року відповідно до ч.2 ст.191 СК України, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, та стягнути аліменти на утримання спільної дочки - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою [PERSON] 23-х років. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечує проти стягнення заборгованості по аліментам, оскільки позивач мала можливість звернутися до суду з позовом своєчасно, одразу після виповнення дочці 18-ти років, перешкод не мала, але не зробила цього. Також не погоджуються з вимогою щодо стягнення аліментів до досягнення дочкою 23-х років, оскільки її навчання закінчується 27 лютого 2017 року. Пояснив, що він не може надавати допомогу повнолітній дочці на час її навчання у запропонованому позивачем розмірі, оскільки у нього на цей час нова сімя, у дружини є діти, яким потрібно допомагати. Його заробіток становить близько 6000 грн, із яких до виповнення дочки [PERSON] 18-ти років він сплачував аліменти на її утримання, до того ж, просив врахувати, що з 2003 року він хворіє, тому значну частину коштів витрачає на лікування. Погоджується на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частки свого заробітку. Представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що до досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення суду, ним неодноразово були придбані путівки на оздоровлення дочки, але на цей час матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі ? частки доходу, оскільки відповідач має другу сімю, стан його здоровя незадовільний, тому він витрачає кошти на придбання ліків, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки заробітної плати. В частині стягнення заборгованості по аліментам за період з 26.09.2015 року по 25.11.2015 рокупросить відмовити, оскільки відповідач не ухилявся від їх сплати, працював, тому позивач мала можливість звернутися з позовом про стягнення аліментів на період навчання дочки одразу після виповнення їй 18 років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона з 28.05.1988 року по 03.06.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. До досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення суду у розмірі ? частки заробітної плати. На цей час дочка досягла повноліття, з 2013 року вона навчається у Криворізькому коледжі економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]», за спеціальністю «Виробництво харчової продукції», з денною формою навчання. Дочка отримує стипендію у розмірі 972,40 грн, але цих коштів на навчання у дочки не вистачає, оскільки навчання потребує додаткових витрат, зокрема для виконання практичних робіт та домашніх завдань, передбачених навчальним планом, необхідно закуповувати якісні продукти, які дорого коштують. Крім того, необхідно купувати канцелярське приладдя, методичну літературу, одяг, харчові продукти, тому її матеріальне становище скрутне. Фактично дочка знаходиться на її утриманні. Вона працює, отримує заробітну плату у розмірі дещо більшому 3000 гривень, інших доходів не має, тому коштів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, не вистачає, вона не може самостійно забезпечити дочку матеріально. Також просить врахувати, що дочка часто хворіє, на її лікування також потрібні кошти. Пояснила, що відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, тому може сплачувати аліменти на утримання спільної дочки на період її навчання. Також зазначила, що в попередній період - з 26.09.2015 року по 25.11.2015 року дня її звернення з позовом до суду, відповідач категорично відмовився добровільно допомогти своєї дочці, тому вважає, що за цей період виникла заборгованість, яка має бути стягнута з відповідача.Просить позовні вимоги задовольнити. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Вислухавши позивача, відповідача, його представника, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно є батьком, а позивач матірю третьої особи [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Третя особа [PERSON] проживає з позивачем (а.с.25). Встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу 07.10.2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його доходів, до її повноліття (а.с. 11). З 25.09.1997 року аліменти з відповідача не стягуються, в добровільному порядку допомогу позивачу він не надає. Встановлено також, що [PERSON] з 01.09.2013 року навчається у Криворізькому коледжі економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]», за спеціальністю «Виробництво харчової продукції», з денною формою навчання, термін навчання по 28.02.2017 року, отримує стипендію у розмірі 972,40 грн, (а.с. 27-29), потребує матеріальної підтримки. Позивач працює, отримує заробітну плату у середньому розмірі 3472,50 грн (а.с. 26). Коштів на утримання дочки на час її навчання позивачу не вистачає, оскільки крім харчування, придбання одягу, необхідно постійно придбати канцелярське приладдя, та для виконання лабораторних робіт необхідно купувати якісні продукти харчування, які дорого коштують. Встановлено також, шо відповідач працює, розмір його заробітної плати становить 6595,76 грн. (а.с. 41), інших утриманців не має. Також встановлено, що обидві сторони витрачають кошти на лікування (а.с. 30-38, 48, 51-53). З врахуванням викладеного, суд вважає, відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дочці [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки його доходів. При цьому, судом враховується, що навчання позивача закінчується 30.06.2017 року /а.с.35/, тому саме по цю дату підлягають стягненню аліменти. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що передбачено ст.199 СК України. Суд вважає необгрунтованою вимогу позивача щодо стягнення заборгованості по аліментам за період з дня досягнення дочкою повноліття - 26.09.2015 року по 25.11.2015 року дня її звернення з позовом до суду, оскільки відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх спати. У даному випадку позивачем не доведено, що відповідач змінив місце проживання або роботи, тобто ухилявся від сплати аліментів, тому суд вважає, що у позивача була можливість звернутися з відповідним позовом до суду одразу після виповнення дочці 18 років. Тому ця частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з дня подання позову до суду. При цьому судом приймається до уваги, що відповідач має стабільний заробіток, інших неповнолітніх чи непрацездатних утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти у запропонованому позивачем розмірі. Враховуючи стан здоровя позивача, який періодично отримує лікування, суд враховує і стан здоровя позивача та 3-ої особи, які також періодично хворіють, та витрачають значні кошти на своє лікування. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial