overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 03 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 277. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Фактично проживають окремо, не ведуть спільне господарство, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. 01.07.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також, 01.07.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий 03.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 277. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подальше проживання сторін неможливе, різність характерів та поглядів на життя призвели до розладу та припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, подружніх стосунків не підтримують. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 03 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 736. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 12.10.2016 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, 12.10.2016 року від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №090137, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 736 (а.с.8). Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, проживають окремо з квітня 2014 року, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 03 листопада 2011 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2236. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В заяві від 02.09.2015р. позивач позов підтримала та просила його розглянути у її відсутність. Відповідач також подав заяву від 02.09.2015р. про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2236 (а.с.4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На час розгляду справи проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 03 січня 1996 року Новозаводською сільською радою Червоноармійського району, актовий запис № 1. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Протягом останніх 10 років погіршились взаємовідносини, кожен день сварки та скандали. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 01.07.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також, 01.07.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.01.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий 03.01.1996 року Новозаводською сільською радою Червоноармійського району, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подальше проживання сторін неможливе, протягом останніх 10 років в них погіршились взаємовідносини, результатом чого є сварки та скандали, які негативно відображаються на здоров'ї дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 04 вересня 1993 року у Степківській сільській раді народних депутатів Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 9. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судове засідання позивач не з'явилась, 23.06.2015 року від неї надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04.09.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Степківською сільською радою народних депутатів Андрушівського району Житомирської області, актовий запис № 9 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). На час розгляду справи проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 04 жовтня 2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1850. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, судові витрати з відповідача просила не стягувати. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечив, спору щодо місця проживання дітей не має. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 04.10.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 1850 (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки спір щодо місця проживання дітей відсутній, дане питання вирішенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 04 серпня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1294. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери та погляди на життя, сімейні відносини фактично припинені з червня 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка за домовленістю між сторонами проживає з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилась, 30.09.2014 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, 21.10.2014 року від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий 04.08.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1294 (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, з червня 2014 року проживають окремо, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 05.02.2000 року та зареєстровано Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 93. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що взаємовідносини між нею та відповідачем останнім часом погіршились, що призвело до того, що вони спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.02.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 060887, виданим Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 93 (а.с. 6). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 106370 (а.с. 5) та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 090950 (а.с. 4) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 05.07.2008 року та зареєстровано виконкомом Головинської селищної ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис № 3. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватись через непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, розходження поглядів щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 15.09.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 15.09.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 042988, виданим виконкомом Головинської селищної ради, актовий запис № 3 (а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 161258 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 05.09.2015 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1932. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1932 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved