Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 05 серпня 2006 року між нею та відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №572; після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]»; судові витрати покласти на позивача. Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що 05 серпня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 572. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що зберегти сім'ю немає можливості, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам спільних дітей, оскільки в родині виникли непорозуміння та конфліктні ситуації. Шлюбні відносини між ними припинились з лютого 2018 року. Кожен з подружжя живе своїм життям, припинено спільне сімейне проживання, а тому збереження шлюбу є недоцільним як для позивача, так і для дітей, на примирення позивач не згодна. Їх спільні діти залишаються проживати з позивачем. Майновий спір щодо поділу спільного сумісно набутого майна буде вирішуватись окремо. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечували проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач, у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження. Нормами ст. 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до п. 1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, що виникають із сімейних правовідносин. Таким чином, враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст.274 ЦПК України, суд вважає, що справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід розглядати в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, сторони перебувають у шлюбі з 05 серпня 2006 року, який зареєстрований за № №572 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Серія [NUMBER] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження від 04 серпня 2009 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 934, Серія [NUMBER], сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 11), а згідно свідоцтва про народження від 29 листопада 2011 року, зареєстрованого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1240, Серія [NUMBER], сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення позивач не згодна. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Оскільки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, суд вважає за можливе цей шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2009 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved