Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Котовської міської ради від 26.01.2012 року № 218 вона призначена опікуном над малолітньою племінницею [PERSON], [INFO] у зв'язку з перебуванням її матері [PERSON] у розшуку та відбуванням покарання батька дитини [PERSON] в місцях позбавлення волі, згідно до вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда. Відповідно до викладених в позові обставин, відповідач після звільнення з місця позбавлення волі, з серпня по грудень 2014 року жодного разу не з`явився до доньки та не зателефонував їй, життям та здоров`ям дитини не цікавився. Дитина постійно проживає з позивачем та знаходиться на її забезпеченні і вихованні. У вихованні дитини відповідач ніякої участі не приймає. З урахуванням вищевикладених обставин позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач до суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідач до суду надав заяву, згідно з якою не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути без його участі. Представник третьої особи надав до суду заяву, згідно з якою долучив до заяви оригінал висновку органу опіки та піклування від 27.01.2015 року, повідомив про неможливість прийняття участі у розгляді справи з причини зайнятості в іншому судовому засіданні, просив розглянути справу без його участі. Прокурор у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти. [INFO] народилася [PERSON], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 19.08.2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ, Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис 258, записано відповідача. Згідно з рішенням виконавчого комітету Котовської міської ради від 26.01.2012 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення опіки над малолітньою [PERSON].», малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Призначено опікуном малолітній [PERSON], [INFO] її бабусю [PERSON]. Місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO]. Встановлено за місцем проживання опікуна в [ADDRESS]. Відповідно до довідки комунального підприємства «Інвентаризатор» № 1655 від 25.06.2014 року, [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до довідок загальноосвітньої школи I-III ст. №5 м. Котовська, Одеської області та державного закладу відділкова лікарня ст.. Котовська, [PERSON] навчається в 4-а класі загальноосвітньої школи I-III ст. №5 м. Котовська, Одеської області. Батько учениці [PERSON] у вихованні доньки участі не бере, не цікавиться її успіхами у навчанні, батьківських зборів не відвідує. З акту обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що вона проживає у будинку, який має дві житлові кімнати, коридор, кухню. Умови проживання задовільні. Санітарногігієнічні умови відповідають нормі. В помешканні є газо-електропостачання, опалення газове. Дитина має власне ліжко, місце для навчання, зберігання власних речей та навчальних посібників. Відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2011 року, відповідача засуджено з призначенням покарання у виді позбавлення волі на 8 років 6 місяців з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки. З листа Крюковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області від 02.09.2014 року № 2742 вбачається, що відповідач звільнився та вибув за адресою: [ADDRESS] Згідно з висновком органу опіки та піклування від 27.01.2015 року № 469/ 49-05-24, Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 21.01.2015 року, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. Судом відхилено пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до частин першої та другої ст. 50 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно ст. 180 СКУ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення матері або батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор , а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, обставини викладені у позовній заяві є доведеними, вимоги позову обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved