Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила в судовому засіданні згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 5000 гривень щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що в неї склалось тяжке матеріальне становище у зв'язку з виходом на пенсію, вона тяжко хворіє, доходів, крім пенсії, не має, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала та просила уточнену позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала, проти стягнення аліментів в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень не заперечувала, вказавши, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй матері у вказаному розмірі у зв'язку з тим, що крім нього, його мати, [PERSON], не має інших осіб, які б могли надавати їй матеріальну допомогу. Представник третьої особі [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 14.12.2010 року в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Крім того, представник третьої особи вважає, що задоволення даного позову в повному обсязі істотно позначиться на розмірі аліментів, які відповідач [PERSON] повинен сплачувати на утримання дітей. Вислухавши представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31.07.1975 року. Згідно довідки за №1122 від 04.11.2013 року, виданої Управлінням пенсійного фонду України в тростянецькому районі Вінницької області [PERSON] перебуває на пенсії за віком і розмір її пенсії становить 1128,75 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стан у сторін. Згідно довідки №1071 від 20.02.2014 року відповідач [PERSON] працює на посаді начальника управління АТ «Укрсиббанк» та отримує заробітну плату в розмірі 27952,36 гривень (за січень 2014 року), на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2010 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня - 1286 гривень; з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Як вбачається із довідки про доходи [PERSON] за 2013 рік розмір сплачених аліментів складає: травень 2013 року - 16447,04 грн., червень 2013 року - 18125,30 грн., липень 2013 року - 15835,58 грн., серпень 2013 року - 18308,60 грн. Таким чином, щомісячна сума фактично отриманих аліментів на утримання неповнолітніх дітей значно перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Отже задоволення даного позову не порушить прав та інтересів неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні відповідача. У 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено 949 гривень. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. Згідно з ч.2 ст.205 СК ( 2947-14 ) при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи те, що [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 1128,75 грн., а також беручи до уваги те, що на утриманні у відповідача перебуває двоє малолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO], з метою запобігання порушення законних прав та інтересів дітей, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання матері у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 949 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь держави у разі ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial