Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання відповідача у справі, [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у [ADDRESS] У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: на праві особистої приватної власності належить їй [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстровано місце проживання її невістки [PERSON]. Син [PERSON] з 1999 року не проживає з своєю дружииною та перебуває за кордоном. Відповідач зареєстрована, але фактично не проживає з 1999 року за даною адресою. З зазначеного часу інтересу до вказаного помешкання не виявляла. Жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку відповідачем не здійснено. Своїми діями відповідач ставить позивача у тяжке матеріальне становище, адже витрат, пов'язаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням будинку не несе. Місце перебування відповідача позивачу не відоме. З огляду на те, що відповідач у вказаному будинку з 1999 року не проживає за місцем реєстрації, а реєстрація її призводить до порушення її майнових та немайнових прав, як власника житла, вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування належним їй житлом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і прохають задовольнити. Крім того, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в тому числі через опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву не подав. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно ст. 319, 383 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2005 року доводиться та обставина, що позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS] Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.. В судовому засіданні знайшов ствердження факт не проживання відповідача у справі за місцем реєстрації, тобто у [ADDRESS] Зокрема зазначена обставина доводиться, актом обстеження матеріально - побутових умов проживання, виданим виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району, в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, однак з 1999 року там не проживає. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 319 ч.7 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У ході судового розгляду встановлено, що за згоди власника житла, позивача [PERSON], було здійснено реєстрацію місця проживання відповідача за адресою розташування, належного позивачеві на праві приватної власності будинку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1999 року не проживає за місцем реєстрації, тобто у [ADDRESS], не приймає участі у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг, витратах пов'язаних з обслуговуванням житла. Відповідно реєстрація відповідача у квартирі, належній позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла, яка є пенсіонером. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відтак слід стягнути з відповідача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved