Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом у якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок по провулку Кубинському 4-а в м. Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON]. Вирішити вказане питання у позасудовому порядку не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Позивач, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила розглянути справу на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 січня 1995 року помер [PERSON], батько позивача, після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою м. Запоріжжя пров. Кубинський, буд. 4-а, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння №298, видане Виконавчим Комітетом Запорізької міської ради депутатів 22 жовтня 1970 року. Факт родинних відносин позивача з померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження; свідоцтвом про укладення шлюбу зі [PERSON]; свідоцтвом про розірвання шлюбу зі [PERSON]І; свідоцтвом про одруження з [PERSON] Спадщину, відкриту після смерті батька - [PERSON], померлого 25.01.1995 року прийняли за законом в рівних частках по 1/2 частині кожний позивач, як його донька та її мати, яка на час його смерті була його дружиною [PERSON]. 06 жовтня 2003 року померла [PERSON], мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресо м. Запоріжжя пров. Кубинський, буд. 4-а, яку вона прийняла після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого 25.01.1995 року, але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки, спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась в 1995 та 2003 роках, суд керується нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина спадкодавця. Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, чи він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У звязку з тим, що на час смерті [PERSON], померлого 25.01.1995 року разом з ним були зареєстровані позивач, його донька та його дружина - [PERSON], в силу ст.ст. 548,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вони є такими, що прийняли спадщину фактично. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України діючої редакції встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.п.14.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Таким чином, в звязку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], шляхом звернення у визначений, строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У звязку з тим, що у позивача були відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, вона не має можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом визнати за позивачем права власності на житловий будинок № 4-а по провулку Кубинському у м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved