Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.03.2017\~року Корсунь-Шевченківським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Черкаській області,\~актовий запис\~№\~21. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через велику різницю у віці, різні погляди на життя та протилежні характери. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, оскільки спільне господарство не ведеться, не має спільного бюджету, разом вони не проживають. Сторони втратили бажання до нормального спілкування та проживання у сімї і примирення між ними не можливе ні за яких обставин. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Спільних дітей сторони не мають, але у позасудовому порядку розірвати шлюб відповідач відмовився. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявилася. Разом з позовом надала суду заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Також вказала, що позов підтримує, примирення з відповідачем не можливе, заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не має. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у підготовчі засідання та у судове засідання 26.06.2018 року не зявлявся, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслав. З огляду на вказане, судом 26.06.2018 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки жодна\~із сторін у судове засідання не зявились. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СР №\~153024, повторно виданого 28.02.2018 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 02.03.2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 21. Після реєстрації шлюбу позивач прізвище вирішила не змінювати. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї, а також Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно змісту ч. 1 ст. 27 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі Конвенція), особисті і майнові правовідносини подружжя визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мають спільне місце проживання. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин,\~що перешкоджають\~розірванню шлюбу\~судом не\~встановлено.\~Спільних дітей\~сторони не\~мають,\~у позасудовому\~порядку розірвати\~шлюб відповідач\~відмовляється,\~водночас, у підготовчі та судове засідання не зявився, що суд оцінює як його незацікавленість у примиренні та збереженні шлюбу з позивачем. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Водночас з урахуванням позиції позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за нею, суд не стягує їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved