Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить: зобовязати відповідача укласти відповідні договори на 1\\2 частини квартири [ADDRESS] з КП «Павлоградтеплоенерго» по сплаті послуг з центрального опалення, КП «Павлограджитлосервіс» з комунальних послуг; зобовязати КП «Павлоградтеплоенерго» розподілити особовий рахунок № 7-73514 квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунка між [PERSON] та [PERSON] за сплату послуг по 1\\2 частини вказаної квартири; зобовязати КП «Павлограджитлосервіс» розподілити особовий рахунок № 6072\\1087 квартири [ADDRESS] на два окремих особових рахунка між [PERSON] та [PERSON] за сплату послуг відповідно до частки кожного співвласника. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач є співвласниками вказаної квартири. Всі комунальні послуги сплачує позивач. Вона зверталась неодноразово до [PERSON] з проханням про поділ між ними особових рахунків по оплаті комунальних послуг у добровільному порядку, але відповідач не бажає розподілити особові рахунки, тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, пославшись на обставини викладені в письмовому запереченні та на пояснення надані в судовому засіданні. Від представника відповідача КП «Павлоградтеплоенерго» надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Від представника відповідача КП «Павлограджитлосервіс» надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 15.03.2013 року, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6) та договором купівлі продажу від 21.07.2011року, витягом про державну реєстрацію прав.(а.с. 29-30). З технічного паспорту, виготовленого станом на 24.12.2013 року, слідує, що вказана квартира складається з двох кімнат житловою площею 28,60 кв.м та 11,80 кв.м, а також з кухні площею 5,80 кв.м, санвузолу-3,30 кв.м, передньої 4,40кв.м.; квартира обладнана балконом площею 0,70 кв.м (а.с.11). Довідкою з місця проживання про склад сім'ї від 08.02.2016року, виданою КП «Павлограджитлосервіс», підтверджується, що у спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] - син.(а.с.10). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України). Статтею 317 ЦК України встановлено зміст права власності: власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Квартира, яка є ізольованим помешканням в житловому будинку, призначеним та придатним для постійного проживання в ньому, є об'єктом права власності (ч.1 ст.382 ЦК України). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Визначення права спільної власності надане у ст.355 Цивільного кодексу України: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК України). Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням (п.10 Правил). Пуктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: - за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); - за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сімї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; - за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Таким чином, оскільки цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б врегульовувала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг між спільними сумісними власниками квартири, суд вважає, що у даному випадку з метою врегулювання даного цивільно-правового спору необхідно використовувати норму ч.2 ст.373 ЦК України за правилами аналогії закону, встановленої ч.1 ст.8 ЦК України. Одним зі способів захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного цивільного права є зміна правовідношення (ст.16 ЦК України). Враховуючи наявність цивільно-правового спору між співвласниками спірної квартири щодо оплати житлово-комунальних послуг, з урахуванням порядку користування квартирою між її співвласниками, суд вважає за необхідне розділити особовий рахунок з оплати житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем з оформленням одного особового рахунку - на ім'я [PERSON], а другого особового рахунку - на ім'я [PERSON]. Що стосується позовних вимог стосовно зобовязання відповідача [PERSON] укласти відповідні договори на 1\\2 частини квартири [ADDRESS] з КП «Павлоградтеплоенерго» по сплаті послуг з центрального опалення, - КП «Павлограджитлосервіс» з комунальних послуг, то в цієї частині слід відмити тому, що ці вимоги заявлені передчасно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved