Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист справ споживача, закриття рахунків та повернення коштів вказавши, що 07.10.2010 року між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000015310 в національній валюті, а 10 квітня 2013 року між ПАТ ВіЕйБі Банк» та нею було укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000314447 на умовах продукту «Заощадження». З урахуванням Постанови НБУ № 104 від 27.02.2014 року ПАТ ВіЕйБі Банк» з 28.02.2014 року впроваджено ліміти по платіжних картках, з приводу чого, як зазначила позивач вона була позбавлена можливості користуватися своїми коштами, оскільки дозволений ліміт у 1 тис. на день не задовольняє потреб її родини та не дозволяє придбати автомобіль, на що вона розраховувала, що є порушенням вимог вказаної постанови, оскільки відповідно до цієї ж постанови українські банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси і банкомати банків у межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ і не допускати обмежень з переказу коштів в іноземній валюті, що належить клієнтам. На заяву позивача від 17.07.2014 року про розірвання договорів, закриття рахунків і повернення коштів, від банку не було пред'явлено вимоги щодо повернення коштів, проте банком позивачу 31.07.2014 року направлено відповідь за № 15-10685 про підтвердження наявності коштів на картці позивача з пропозицією розміщення нових коштів на депозит. Таким чином, позивач вбачає односторонню відмову відповідача від виконання своїх зобов'язань за Договорами відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи, що є порушенням вимог ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст. 525, 526. 530, 629, 1068 ЦК України. Вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її корить суму залишку банківського вкладу за договором № 040000015310, 1 320 196, 20 грн. та 586 668, 10 грн. за договором № 040000314447. Проте пізніше, а саме 24.10.2014 року позивачем до суду надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просила стягнути з відповідача 1 123 164, 52 грн. з урахуванням інфляційних витрат, 3% річних за користування коштами та 21% річних за зберігання коштів, відповідно до банківського вкладу по картковому рахунку № 040000015310, а також 575 934, 98 грн. з урахуванням інфляційних витрат, 3% річних за користування коштами та 21% річних за зберігання коштів по залишку банківського вкладу по картковому рахунку № 040000314447. Представник позивача до суду надала заяву, згідно з якою просила розгляд справи здійснити без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення проти позову. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за даної явки на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.10.2010 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000015310 в національній валюті та від 10 квітня 2013 року між ПАТ ВіЕйБі Банк» Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000314447 на умовах продукту «Заощадження». Постановою НБУ № 104 від 27.02.2014 року ПАТ ВіЕйБі Банк» з 28.02.2014 року впроваджено ліміти по платіжних картках, що позбавило позивача користуватися своїми коштами, оскільки дозволений ліміт у 1 тис. на день не задовольняв потреб її родини та не дозволяв придбати автомобіль, на що вона розраховувала. Відповідно до вказаної вище постанови українські банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків клієнтів через каси і банкомати банків у межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ і не допускати обмежень з переказу коштів в іноземній валюті, що належить клієнтам. Разом з тим, НБУ ввів тимчасове обмеження на зняття валютних вкладів в еквіваленті не більше 15 000 грн. на добу, проте обмежень для гривневих вкладів не встановив. Тобто, в порушення умов Договору, відповідач встановив обмеження на зняття готівки з поточного рахунку у національній валюті, що є неправомірним та позбавило позивача можливості користуватися належними їй коштами на власний розсуд. На заяву позивача від 17.07.2014 року про розірвання договорів, закриття рахунків і повернення коштів, від банку не було пред'явлено вимоги щодо повернення коштів, проте банком позивачу 31.07.2014 року направлено відповідь за № 15-10685 про підтвердження наявності коштів на картці позивача з пропозицією розміщення нових коштів на депозит Відповідно до пунктів 1.2 договорів про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000015310 від 07. 10. 2010 року та № 040000314447 від 10. 04. 2013 року укладених між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та позивачем, банк відкриває і здійснює обслуговування поточного рахунку на ім'я Держателя картки № 040000015310 у гривні та видає Держателю платіжну картку Мaestro AC BACE NO PERS з ПІН до нього на умовах визначених цим договором та правилами. За цим договором банк зобов'язується приймати і зараховувати на ПР грошові кошти, виконувати розпорядження Держателя про перерахування і видачу відповідних сум з ПР та проведення інших операцій за ПР, в тому числі такі, що будуть ініційовані за допомогою картки з дотриманням Правил. В свою чергу Держатель погоджується, що зобов'язання за цим договором забезпечується всім належним Держателю майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України. У відповідності до п 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 року № 492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. ч 1,3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції , які передбачені для рахунків даного виду закону, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку ( ст.. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.. 1074 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений, якщо інше не встановлено законом. Тобто, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15, відповідно до ст.. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності. Особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved