Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач, є батьком [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з нею. На даний час дочка є студенткою першого курсу Національного фармацевтичного університету, навчається на заочному відділенні. Зі своїх доходів позивач не може в повній мірі забезпечити оплату навчання та утримувати доньку, в зв'язку з цим на період навчання дитини потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що відповідач, як батько дитини згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і може надавати матеріальну допомогу, оскільки отримує пенсію, однак добровільно цього не робить, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки Дарї у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати предявлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 11 січня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду та позивачеві відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву подати відповідь на відзив. Відповідач відзивів на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду був повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача слід залишити без задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане аліментне зобовязання це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; 3) потреба дочки, сина у звязку з навчанням в матеріальній допомозі; 4) можливість батьків подавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобовязання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 СК України, то аліментне зобовязання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Крім того, як передбачено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду переконливих доказів що відповідач здатен надавати майнову допомогу повнолітній доньці, її посилання на те що відповідач має постійний дохід, отримує пенсію не підтверджені доказами, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, враховуючи, що позивачем не надавалось клопотань про витребування певної інформації щодо майнового стану відповідача, їй слід відмовити у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини.

Outcome: dismissed