Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.09.1990 р. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] на теперішній час відбуває покарання в Селидівській виправній колонії № 82 Донецької області. Шлюбні відносини фактично не підтримувались на протязі двох років, тобто з 2011 р., і шлюб між ними розпався з причини того, що чоловік не працював, зловживав спиртними напоями, не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, постійно влаштовував суперечки та сварки та проявляв неповагу до неї. Діти мешкають разом з нею, суперечок про поділ майна між ними немає. Просить суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заперечень та заяв суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Димитрівським міськвиконкомом Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.09.1990 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 377. Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище «[PERSON]»(а.с.3). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта [NUMBER], виданим Красноармійським МРВ ГУ МВС України в Донецькій області (а.с.6), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта [NUMBER], виданим Красноармійським МВ ГУ МВС України в Донецькій області(а.с.5), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Шевченківською селищною радою м.Красноармійська Донецької області(а.с.4). Згідно довідки «Красноармійського центра єдиного замовника» від 13.02.2014 р. [PERSON] проживає зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS]. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2013 р. [PERSON] визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченому ст..115 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді семі років позбавлення волі. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство, за цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків. Суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved