Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 січня 1996 року (актовий запис 1) виконкомом Пішківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сімя розпалася шість років тому через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, направивши заяву про підтримання позову і прохання розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування 27.09.2018 року оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 28 січня 1996 року (актовий запис 1) виконкомом Пішківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 060133. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімя розпалася шість років через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сімї неможливе, миритися не бажають. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сімя сторін розпалася шість років тому, з того часу разом не проживають, шлюб існує формально, подружжя миритися не бажає, суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Коротких» на «Демянчук» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved