overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила визнати заповіт складений 28.04.2000 року [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лавриненко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-1473 недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті, від відповідача [PERSON], позивач дізналась про те, що її батько [PERSON] 28.04.2000 року уклав заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів відповідачу. Позивач вважає, що вказаний заповіт має бути визнаний недійсним, з огляду на наступне. При житті батька у позивача з ним були добрі родинні відносини. Позивач постійно проживає та працює у м. Одеса. При цьому, позивач постійно спілкувалась зі своїм батьком по телефону, часто приїздили один до одного в гості. У місті Києві батько позивача [PERSON] проживав у власній квартирі зі своєю дружиною, після смерті якої позивач стала ще частіше приїжджати до батька. Коли позивач почала з'ясовувати обставини за яких був складений заповіт, то дізналась, що цей заповіт він взагалі не мав наміру складати. Незадовго до дати укладання спірного заповіту до батька позивача [PERSON] приїхав племінник відповідач [PERSON], який на той час проживав зі своїми батьками в Погребищенському районі Вінницької області. Мета приїзду відповідача до батька позивача [PERSON] була невідома. Зазначила, що її батько [PERSON] народився у Вінницькій області в Погребищенському районі і хотів, щоб після смерті його поховали на батьківщині. Про вказане знали його рідний брат [PERSON], який проживає в [ADDRESS]. Тому, з метою незаконного заволодіння квартири батька позивача, [PERSON] почав запевняти його, що зробить все для того, щоб його поховали в цьому селі, однак взамін вимагав укласти заповіт на ім'я відповідача [PERSON] Зі слів свідків, родичів, [PERSON] стало відомо, що її батько не мав наміру укладати заповіт на ім'я [PERSON], оскільки в нього була рідна донька, позивач [PERSON] Однак, під постійним психологічним та моральним тиском зі сторони відповідача та його родичів, залякуванням, запевненням, що будуть йому в усьому допомагати, примусили батька позивача [PERSON] укласти заповіт на користь відповідача [PERSON] В зв'язку з тим, що на той час [PERSON] хворів, скориставшись відсутністю позивача, відповідач використав його безпорадний стан. На підставі викладеного, позивач вважає, що заповіт [PERSON] уклав під впливом зі сторони відповідача, всупереч своїй внутрішній волі, так як на той час він не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Після смерті батька позивача [PERSON] позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в цьому у зв'язку з тим, що вона не входить в коло осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила поділити спільне майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності: визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з відповідними технічними характеристиками; припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з відповідними технічними характеристиками; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з відповідними технічними характеристиками; припинити за [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з відповідними технічними характеристиками; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль Honda Accord, 1.8 І, 2001 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER]; припинити за [PERSON] право особистої приватної власності на автомобіль Honda Accord, 1.8 І, 2001 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] та стягнути судові витрати з відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 08.06.2002 року було зареєстровано шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2017 року шлюб між сторонами розірвано. За час сумісного життя у шлюбі сторонами було набуто наступне майно: квартира [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]; автомобіль Honda Accord, 1.8 І, 2001 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER]. У зв'язку із наявністю спору про поділ майна подружжя, позивач вважає, що зазначене майно підлягає поділу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, але надали до суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, відповідач згоден з позовними вимогами позивача в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2009 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу у подружжя є малолітні діти - син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Відповідно до п.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка самостійно займається вихованням дітей, відповідач достатньої матеріальної допомоги позивачу в добровільному порядку не надає, позивач знаходячись у відпустці по догляду за молодшою донькою до досягненню нею трьохрічного віку та не має можливості самостійно заробляти кошти так як дитина потребує постійного догляду. Відповідач добровільно кошти на утримання позивача не надає, інших аліментів відповідач не сплачує та будь яких стягнень з його заробітку доходу не здійснюється. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, в окремо наданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, поважні причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1\~ст. 280ЦПК України\~з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.206 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Відповідно до п.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка самостійно займається вихованням сина, відповідач достатньої матеріальної допомоги позивачу в добровільному порядку не надає, позивач знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягненню ним трирічного віку та не має можливості самостійно заробляти кошти так як дитина потребує постійного догляду. Відповідач добровільно кошти на утримання позивача не надає, інших аліментів відповідач не сплачує та будь яких стягнень з його заробітку доходу не здійснюється. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просили суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що 25.01.1965 р. згідно ордеру № [NUMBER] [PERSON] була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] на сім»ю з чотирьох осіб : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На даний час в квартирі зареєстровані [PERSON] - позивач та її син [PERSON] - відповідач. Як вказує позивач, відповідач в спірній квартирі не проживає з 2012 р, не несе жодних витрат по утриманню даної квартири, вказану квартиру залишив в добровільному порядку, речей його в квартирі немає. Зазначає позивач, що відповідачу перешкод в користуванні квартирою вона не чинила, тобто квартира відповідачем залишена в добровільному порядку, коштів на оплату квартирної плати та плати за комунальні послуги відповідач не надає та не надавав, однак жодних дій щодо зняття з реєстраційного обліку в вказаній квартирі не вчиняє, тому вона вимушений звернутись за захистом своїх інтересів до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.06.2000 року, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця. Позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.06.2000 року, актовий запис № 537. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю. Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено. що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України,якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частинами 1 та 2 ст. 194 СК України встановлено. що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже. оскільки відповідач працює та одержує стабільний дохід, а також враховуючи. що він визнав позов в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави та позивача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 квітня 1993 року, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця. Позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 квітня 1993 року, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено. що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 194 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже. оскільки відповідач працює та одержує стабільний дохід, а також враховуючи, що він визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача понесені витрати. Згідно із частиною 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки за позовну вимог щодо стягнення аліментів, позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на користь держави з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.09.2007 року, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу, заперечував проти стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.09.2007 року, актовий запис № 2108. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено. що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 194 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки відповідач одержує стабільний дохід, а також враховуючи, що він визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача понесені витрати. Згідно із частиною 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки за позовну вимог щодо стягнення аліментів, позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на користь держави з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 640 грн 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31.12.2010 року, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON],[INFO] в розмірі ? частки всіх видів доходу відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31 грудня 2010 року, актовий запис № 2244. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON],[INFO]. Дитина проживає разом з матірю. Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Отже позовні вимоги щодо стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави та позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернуласьдо суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісяця до її повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач в судове засіданні не з'явилася, до початку розгляду справи по суті подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково - в розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 11.07.2006 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. [PERSON] працює електрозварником в ДП «Укрводшлях» та йому було нараховано заробітну плату за період з січня 2014 року по червень 2014 року в сумі 30468,43 грн. (а.с. 36). На утриманні відповідача перебуває мати пенсійного віку - [PERSON], 1951 року народження, яка хворіє, у зв'язку із чим потребує допомоги, що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача, довідкою Любецької селищної ради від 20.10.2014 року, довідкою Любецької амбулаторії та виписками із історії хвороби (а.с. 37- 42). Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, працює, може надавати матеріальну допомогу, наявність у відповідача утриманця, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволений частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно задовлених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно до розрахунку компенсації за надану правову допомогу та квитанції № 09, відповідачем сплачено адвокату 1000 грн в рахунок компенсації витрат за правову допомогу, оскільки позов підлягає задоволенню на 61 %, з позивача на користь відповідача належить стягнути 390 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial