Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Слобода-Банилівської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про визнання факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації. В позові вказував, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , що підтверджується актовим записом №10 від 17.09.2004 року в Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району від 17 вересня 2004 року. На день її смерті разом з нею, в одному житловому будинку був зареєстрований та проживав її чоловік, [PERSON] та позивач, яка проживала без реєстрації, тоді ще неповнолітня і не одружена [PERSON] [INFO] , оскільки здійснювала догляд за ними. Після смерті баби [PERSON] все належне їй майно, як спадкове, за правилами вимог статтей 1216, 1218, 1221, 1258, 1261, 1269, 1272 ЦК України, як спадкоємць першої черги за законом (...той з подружжя, який його пережив) та фактично прийняв спадщину, але не оформив її, був дід, а померлої чоловік, [PERSON] . [INFO] дід [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №07 від 01 травня 2014 року в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради 01 травня 2014 року. За життя, а саме 27-го травня 2002 року дід [PERSON] склав заповіт про те, що все своє майно, яке йому буде належати на момент смерті, він заповідає їй, внучці [PERSON] . Даний заповіт було оформлено та нотаріально посвідчено 27 травня 2002 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району за реєстровим номером 12. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Після смерті [PERSON] відрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належить дідові на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2012 року, а також земельної ділянки площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться біля його власного господарства і яка була передана діду у приватну власність, безоплатно, згідно Рішення Слобода-Банилівської сільської ради №48 від 06 серпня 1997 року; земельної частки (паю) розміром 1,04 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка передана дідові із земель колгоспу «1 травня» с.Замостя Вижницького району Чернівецької області на підставі Рішення Вижницької районної державної адміністрації №466 від 4 грудня 1997 року, оформленої згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0103392 від 08 грудня 1997 року та земельної ділянки площею 0,8099га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали його дружині [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №061638 від 11 лютого 2004 року, яка дідом прийнята у спадок після смерті баби, але не оформлена у свою власність в нотаріальному порядку. Спадкоємцями майна померлих [PERSON] , [PERSON] за законом першої черги спадкоємців, є його діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] 1949 року народження, дочка померлого. Проте, вказані спадкоємці за законом даної спадщини не прийняли, на неї не претендують і не заперечують щодо оформлення за нею, як спадкоємцем за заповітом діда. При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказане вище майно, згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21 листопада 2019 року за №467/02-31 було відмовлено у видачі такого Свідоцтва з підстав того, що вона протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вважаюся такою, що її не прийняла та не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вище вказані земельні ділянки, а вчинення такої нотаріальної дії без правовстановлюючих документів суперечить статті 42 Закону України «Про нотаріат» та підпунктам 4.14, 4.15, 4.18, 4.20 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій та ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить визнати за ним встановити факт прийняття постійного проживання однією сім`єю [PERSON] [INFO] , як спадкоємця за заповітом, зі спадкодавцем [PERSON] , на час його смерті [INFO] ; Визнати за [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ), в порядку спадкування право на завершення приватизації і оформленням права власності на належні [PERSON] земельні ділянки: площею 0,50га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с.Слобода - Банилів вулиця Весняна Вижницького району Чернівецької області, переданої у приватну власність [PERSON] , безоплатно, згідно рішення Слобода-Банилівської сільської ради №48 від 06 серпня 1997 року; та право на земельну частку (пай) розміром 1,04 умовних кадастрових гектарів, переданої [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0103392 від 08 грудня 1997 року, виданого Вижницькою районною державною адміністрацією на підставі Рішення №466 від 04 грудня 1997 року. Позивач в судове засідання не з`явився. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у її відсутність позовні вимоги підтримує . Представник Слобода-Банилівської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. В адресованих суду заявах позов визнали просили розглядати справу у їх відсутність. Представник Головного управління держгеокадастру України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився. В адресованому суді клопотання просить справу розглядати у його відсутність Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , що підтверджується актовим записом №10 від 17.09.2004 року в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилтської сільської ради Вижницького району 17 вересня 2004 року. На день її смерті разом з нею, в одному житловому будинку був зареєстрований та проживав її чоловік, [PERSON] та позивач, проживала без реєстрації, тоді ще неповнолітня і не одружена [PERSON] [INFO] , оскільки здійснювала догляд за ними. Після смерті баби [PERSON] все належне їй майно, як спадкове, за правилами вимог статтей 1216, 1218, 1221, 1258, 1261, 1269, 1272 ЦК України, як спадкоємець першої черги за законом) та фактично прийняв спадщину, але не оформив її чоловік, [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №07 від 01 травня 2014 року в Свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Слобода-Банилівської сільської ради 01 травня 2014 року. За життя, а саме 27-го травня 2002 року дід [PERSON] склав заповіт про те, що все своє майно, яке йому буде належати на момент смерті, він заповідає внучці [PERSON] . Даний заповіт було оформлено та нотаріально посвідчено 27 травня 2002 року [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Слобода-Банилівської сільської ради Вижницького району за реєстровим номером 12. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Після смерті [PERSON] відрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належить дідові на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.08.2012 року, а також земельної ділянки площею 0,50 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться біля його власного господарства і яка була передана діду у приватну власність, безоплатно, згідно Рішення Слобода-Банилівської сільської ради №48 від 06 серпня 1997 року; земельної частки (паю) розміром 1,04 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яка передана дідові із земель колгоспу «1 травня» с.Замостя Вижницького району Чернівецької області на підставі Рішення Вижницької районної державної адміністрації №466 від 4 грудня 1997 року, оформленої згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0103392 від 08 грудня 1997 року та земельної ділянки площею 0,8099га., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали його дружині [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №061638 від 11 лютого 2004 року, яка дідом прийнята у спадок після смерті баби, але не оформлена у свою власність в нотаріальному порядку. Спадкоємцями майна померлих [PERSON] , [PERSON] за законом першої черги спадкоємців, є його діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] 1949 року народження, дочка померлого, які від спадщини відмовилися та не претендують. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21 листопада 2019 року за №467/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав того, що вона протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вважаюся такою, що її не прийняла та не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вище вказані земельні ділянки, а вчинення такої нотаріальної дії без правовстановлюючих документів суперечить статті 42 Закону України «Про нотаріат» та підпунктам 4.14, 4.15, 4.18, 4.20 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій та ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно довідки Слобода-Банилівської сільської ради №284 від 01.07.2019 року зазначено, що на день смерті [PERSON] з ним в одному будинку ніхто не був зареєстрований але проживала та здійснювала догляд за ним позивач [PERSON] і що вона є спадкоємцем майна [PERSON] згідно його заповіту. Земельні ділянки належали [PERSON] згідно рішення Слобода-Банилівської сільської ради №48 від 06 серпня 1997 року (площа 0,50га.); земельної частки (паю) розміром 1,04 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації №466 від 4 грудня 1997 року, оформленої згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0103392 від 08 грудня 1997 року . Статтею 293 ЦПК України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У п.3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7. Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п.3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Таким чином, до позивача, як спадкоємця за заповітом переходять усі права та обов`язки, що належали його діду [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документа на неї. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved