Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою та зазначила, що 09.09.2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: Одеська область, Біляївський район, с.Нерубайське, узвіз Ватутіна, 12а, кв.3. Договір посвідчено приватним нотаріусом. У попередньому договорі сторони визначили ціну обєкту в сумі 335000 грн. Відповідно до умов попереднього договору сторони домовились про укладення основного договору купівлі-продажу зазначеної квартири в строк до 01.04.2017р. На виконання умов попереднього Договору [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 270000 грн. [PERSON] ухилявся від укладання основного договору купівлі-продажу. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що неодноразово направляла письмові пропозиції про укладення основного договору на адресу [PERSON], однак останній не відповів на пропозицію. Сторони домовились по телефону про укладання основного договору у нотаріусі. 31.03.2017р. о 09.00 годині ранку. [PERSON] зявився до нотаріуса, однак без необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу. У зазначений час також приїхала мати Позивача з нотаріальною довіреністю для укладення основного Договору купівлі-продажу. Відповідач відмовився від підписання основного договору з представником Позивача. Зустріч у нотаріуса назначено на 06.04.2017р., на яку [PERSON] зявився, але без необхідних для укладання основного договору документів. Попереднім договором передбачено, що у разі ухилення Продавця від продажу зазначеного у попередньому договорі майна, останній має повернути Покупцю отримані за договором грошові кошти та сплатити штраф у розмірі 100% від отриманої суми. Позивач звернулась до Відповідача з вимогою повернути сплачені нею кошти у сумі 270000 грн. та сплатити штраф у розмірі 270000 грн. за ухилення від укладання основного договору, але Відповідач відмовився. Позивач звернулась з відповідним позовом до суду. Просить задовольнити позовну заяву, стягнути з Відповідача грошові кошти в загальному розмірі 540000 грн. та судовий збір у розмірі 8000 грн. Представник відповідача адвокат [PERSON] надала заперечення на позовну заяву, в якій зазначила, що обставини, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, [PERSON] в повному обсязі виконав умови попереднього договору, підготував необхідні документи для укладання основного договору купівлі-продажу, зявився до нотаріуса 31.03.2017р., але представник позивача не мав повноважень на укладання договору, оскільки довіреність позивач надала тільки на виконання представницьких функцій, а також обмежила представника щодо відчуження та розпорядження майном позивача, а особисто позивач не зявилась до нотаріальної контори. 06.04.2017р. відповідач зявився до нотаріальної контори з повним пакетом документів для укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна, але позивач відмовилась від укладання цього Договору. Щодо надіслання позивачем пропозицій стосовно укладення основного договору пояснила, що зазначені пропозиції надсилались за адресою реєстрації Відповідача та він їх не отримував, оскільки фактично відповідач проживав за адресою: [INFO] і Петрова, 6/1, кв. 104, - про що було відомо позивачеві. Представник відповідача також зазначила, що 06.04.2017р. [PERSON] направив [PERSON] курєрською службою пропозицію щодо укладання основного договору 10.04.2017р., однак [PERSON] відмовилась від його отримання, про що курєром було здійснено відповідну відмітку на накладній курєрської доставки. Просила відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Представником [PERSON] адвокатом [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву з вимогами про визнання попереднього договору припиненим та стягнення упущеної вигоди. Позовну заяву обґрунтовано ухиленням [PERSON] від укладення основного договору. У зустрічні позовній заяві викладені підстави, зазначені у відзиві на первісний позов, а саме: 31.03.2017р. відповідач (позивач за первісним позовом) не зявилась особисто до нотаріальної контори для підписання основного договору купівлі-продажу, представник відповідача не був уповноважений на укладання основного договору, 06.04.2017р. позивач (відповідач за первісним позовом) підготував пакет документів, необхідних для укладання основного договору, зявився до нотаріальної контори, проте відповідач відмовилась від підписання договору посилаючись на відсутність грошових коштів, 06.04.2017р. [PERSON] направив [PERSON] курєрською службою пропозицію щодо укладання основного договору 10.04.2017р., однак [PERSON] відмовилась від його отримання, про що курєром було здійснено відповідну відмітку на накладній курєрської доставки. Вважає, що саме відповідач відмовилась від укладання основного договору. Просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву, визнати попередній договір припиненим, грошові кошти у сумі 270000 грн., сплачені відповідачем за попереднім договором, визнати штрафом та залишити у власності [PERSON], стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідач (позивач за первісним позовом) надала заперечення на зустрічну позовну заяву, в якій зазначила, що 31.03.2017р. основний договір не був підписаний, оскільки позивач (відповідач за первісним позовом) не підготував повний пакет документів для укладання основного договору. 06.04.2017р.позивач вимагав підписання договору за іншою ціною, ніж зазначено в попередньому договорі, а саме: у розмірі 630000 грн. Стосовно надіслання на її адресу повідомлення курєрської службою пояснила, що не отримувала від курєра жодних повідомлень та взагалі не бачила курєра. Просила відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі. 18.04.2017р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано час для усунення недоліків (т.1 а.с.62). Ухвалою суду від 24.04.2017р. відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] за правила загального позовного провадження (т.1 а.с.70). 22.08.2017р. судом прийнято до провадження зустрічний позов [PERSON] та обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] (т.1а.с. 133). 12.06.2018р. Представником Позивача за первісним позовом [PERSON] подана заява про збільшення позовних вимог [PERSON], в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] крім заявлених позовних вимог, додатково моральну шкоду у розмірі 100000 грн. (т.1 а.с.244-246). Зазначену заяву приєднано до матеріалів справи. 21.11.2017р. в судовому засіданні задоволені заявлені клопотання представників сторін щодо допиту свідків (т.1 а.с.178; 181; 183-186). Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін та їх представників, встановив наступні обставини справи. 09.09.2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі під № 1358 (надалі Попередній Договір (т.1 а.с.7-8). Відповідно до п.1 Попереднього Договору, сторони зобовязались у майбутньому, в строк до першого квітня дві тисячі сімнадцятого року, укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, визначених цим договором (основний договір). Істотні умови основного договору визначені у п. 2 Попереднього Договору. За умовами п.п.2.1 Попереднього Договору обєктом купівлі-продажу за основним договором визначено квартиру № 3 в будинку № 12-а по узвозу Ватутіна в селі НерубайськеБіляївського району Одеської області. Ціна обєкту договору під час укладання договору купівлі-продажу (основного) визначена сторонами у розмірі 335000 (триста тридцять пять тисяч) гривень 00 копійок (п. 2.3 Попереднього Договору). Як зазначено у п.4 Попереднього Договору, Продавець зобовязується підготувати за свій рахунок та в строк до укладання основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. За домовленістю Сторін місце нотаріального посвідчення основного договору визначається Покупцем (п.6 Попереднього Договору). В пункті 8 Попереднього Договору зазначено, що Покупець сплачує Продавцю суму в розмірі 190000 (сто девяносто тисяч) гривень 00 копійок, необхідну для підготовки нерухомого майна для купівлі-продажу. Грошова сума, сплачена Покупцем Продавцю, відповідно до цього пункту Договору, зараховується в загальну суму Договору згідно п.2.3 цього Договору. Згідно з умовами п.9 Попереднього Договору, сторони домовились, що Сторона, яка буде необґрунтовано ухилятися від укладання договору купівлі-продажу, передбаченого цим договором, повинна відшкодувати другій Стороні збитки, штрафні санкції, а саме: \~ \~ \~ \~- якщо Продавець відмовиться продавати вказане майно, то грошова сума, яка отримана ним, повертається, а також він сплачує штраф у розмірі 100% (сто процентів) від отриманої суми; \~ \~ \~ \~- якщо Покупець відмовиться придбати вказане майно та сплатити належну з нього грошову суму, то грошова сума, яка вже сплачена ним вважається штрафом та залишається у Продавця. Відповідно до умов п.11 Попереднього Договору, якщо за десять днів після спливу терміну, передбаченого п.1 цього Договору, не буде укладено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна або жодна із Сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладання, зобовязання за цим Договором припиняються. Сторони домовились, що пропозиція направляється у вигляді рекомендованого листа або телеграми, або нотаріальної засвідченої заяви. Отже судом встановлено та не оспорюється сторонами факт укладання Попереднього Договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири на умовах, визначених вище. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнається факт передачі позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) Відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) на виконання умов Попереднього Договору грошової суми у загальному розмірі 270000 (двісті сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Як вбачається з матеріалів справи, позивач (відповідач за зустрічним позовом) неодноразово направляла пропозиції відповідачу (позивач за зустрічним позовом) щодо укладання основного договору, зокрема, рекомендованим листом від 07.07.2016р. (повідомлення про вручення [PERSON] особисто від 17.07.2016р. (т.1 а.с.21-22), заява від 30.08.2016р., посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] (т.1 а.с.65), заява від 22.03.2017р., посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] (т.1 а.с.65). Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання вищезазначених заяв, які посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], безпосередньо відповідачем (позивачем за зустрічним позовом). Більш того, заява від 22.03.2017, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], повернута 24.03.2017р. на адресу приватного нотаріуса [PERSON] у звязку з переїздом адресата (т.1 а.с.26). Зазначені пропозиції щодо укладання основного договору направлялись за адресою відповідача (позивача за зустрічним позовом), яка зазначена в Попередньому Договорі, а саме: Одеська область, Красноокнянський район, с.Новосамарка. В той же час суд зазначає, що умови Попереднього Договору, зокрема, п. 11 Попереднього Договору, не містить обовязкової умови про отримання пропозиції іншою стороною Договору. Пункт 11 Попереднього Договору містить положення, згідно якого пропозиція про укладання основного договору направляється у вигляді рекомендованого листа, або телеграми, або нотаріально посвідченої заяви. При цьому Сторонами не погоджено умов щодо повідомлення сторін щодо зміни адреси та реквізитів у випадку їх зміни. У цьому випадку сторони мають керуватися положеннями чинного законодавства, зокрема, статтею 526 ЦК України. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача (відповідача за зустрічним позовом) щодо зміни місця проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом). Однак, як зазначено у відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, [PERSON] зареєстрований з 31.03.2017р. за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 16/1, кв. 104. Суд приходить до висновку про доведеність надсилання пропозиції щодо укладання основного договору позивачем (відповідач за зустрічним позовом) Відповідачу (позивач за зустрічним позовом). Сторонами визнається той факт, що сторони домовились про зустріч у нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 31.03.2017р. о 09.00 ранку за адресою: м.Одеса, вул.Лермонтовський,9. З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) зявився за вищезазначеною адресою для підписання основного договору купівлі-продажу. Сторонами також не заперечується той факт, що станом на 31.03.2017р.позивачем не було виконано вимог п. 4 Попереднього Договору, а саме: не підготовлено документів для укладання основного договору. При цьому, суд звертає увагу, що Позивач (відповідач за зустрічним позовом) особисто не зявилась у зазначений вище день та час до приватного нотаріуса, проте направила представника [PERSON] для укладання основного Договору, яка діяла на підставі довіреності. Суд здійснюючи оцінку наданої довіреності (т.1 а.с.28-29) представника приходить до висновку, що у представника Позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] відсутні повноваження на укладання основного договору купівлі-продажу. Суд приходить до висновку, що укладення основного договору купівлі-продажу 31.03.2017р. не відбулось внаслідок неналежного виконання своїх обовязків як позивачем, так і Відповідачем. Як зазначено в поясненнях сторін та встановлено в судовому засіданні, в подальшому сторони домовились про підписання основного договору купівлі-продажу на 06.04.2017р. у приватного нотаріуса [PERSON] за тією же адресою. Сторони не заперечують, що зявились до нотаріуса для підписання основного договору купівлі-продажу. 12.06.2018р. в судовому засіданні було допитано в якості свідка приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], яка пояснила, що 06.04.2017 [PERSON] дійсно прибув до нотаріуса, однак не надав оригіналів документів для укладання основного Договору купівлі-продажу, намірів щодо його укладання не виразив, основний договір не посвідчував. Свідок [PERSON] також зазначила, що зі сторони [PERSON] було видно бажання укласти основний договір купівлі-продажу. Свідок також пояснила, що проконсультувала [PERSON]В, щодо необхідних документів для укладання договору купівлі-продажу, однак більше [PERSON] не приходив та документів не надавав (т.2 а.с.28-35). 24.09.2018р. в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], яка пояснила суду, що [PERSON] ані 31.03.2017р., ані 06.04.2017р. не надавав нотаріусу документи для оформлення основного договору купівлі-продажу. Зазначила, що 06.04.2017р. [PERSON] вимагав сплатити ціну за квартиру в розмірі 636957 (шістсот тридцять шість тисяч девятсот пятдесят сім) гривень 00 копійок. За показаннями свідка, ціну за квартиру було взято з оцінки квартири, яку проведено за замовленням [PERSON] На таких умовах позивач (відповідач за зустрічним позовом) відмовилась підписувати основний договір купівлі-продажу (т.2 а.с.59-64) В матеріалах справи міститься копія звіту про незалежну оцінку квартири №3 в будинку № 12-а по узвозу Ватутіна в селі Нерубайське Біляївського району Одеської області, яку виготовлено на замовлення [PERSON]. Дата виготовлення звіту: 03.04.2017р. Виконавець: Товарна біржа «Профі-Т». Оціночна вартість зазначеною квартири складає: 636957,00 гривень (т.1 а.с.91). Отже суд приходить до висновку, що неукладання основного договору є насідком необґрунтованого ухилення відповідача (позивача за зустрічним позовом) від укладання основного договору на умовах, визначених Попереднім Договором. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову з огляду на таке. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спір виник на підставі договірних відносин між сторонами. Відповідно до ст.629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст.526\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.\~610\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611\~ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначено\~у ч.1.\~ст.635\~ЦК України,\~попереднім є\~договір,\~сторони якого\~зобов'язуються\~протягом певного\~строку (у\~певний термін)\~укласти договір\~в майбутньому\~(основний\~договір)\~на умовах,\~встановлених попереднім\~договором. Істотні\~умови основного\~договору,\~що не\~встановлені попереднім\~договором,\~погоджуються у\~порядку,\~встановленому сторонами\~у попередньому\~договорі,\~якщо такий\~порядок не\~встановлений актами\~цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За вимогами ч.2 ст.635\~ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч.3 ст.635 ЦК України). Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті 635 ЦК України). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що, вирішуючи спір про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду слід встановити причину не укладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також зясувати умови відповідальності, які були встановлені попереднім договором. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 24.10.2012р. у справі №6-119цс12 щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, статті 635 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що неукладання основного Договору сталося саме з вини відповідача (позивача за зустрічним позовом). Оскільки Попереднім Договором встановлена відповідальність для Продавця у разі відмови від укладання основного договору, суд вважає за можливе застосувати її та стягнути з відповідача (позивач за зустрічним позовом) суму штрафу в розмірі 100% від отриманої суми, тобто в розмірі 270000 грн. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги посилання сторін щодо поверху розташування квартири № 3 в будинку № 12-а по узв.Ватутіна в с.Нерубайське Біляївського району Одеської області, оскільки в Попередньому Договору сторонами не погоджувались зазначені умови. Суд відхиляє докази щодо місця проживання Позивача (відповідача за зустрічним позовом) в будинку № 12-а по узв. Ватутіна в с.Нерубайське Біляївського району Одеської області з огляду на положення ст. 77 ЦПК України, оскільки ці докази не належать до предмету доказування у цій справі. З цих же підстав суд не бере до розгляду подані докази позивачем (відповідач по зустрічному позову) стосовно проведення ремонтних робіт в будинку № 12-а по узв. Ватутіна в с.Нерубайське Біляївського району Одеської області. Суд ставиться критично до аргументів позивача за зустрічним позовом про відмову відповідача (позивача за первісним позовом) в отриманні повідомлення із пропозицією [PERSON] від 06.04.2017р., яка зафіксована у накладній курєра від 07.04.2017р. (а.с.128,130), оскільки зазначене повідомлення було направлено на домашню адресу Відповідача (позивача за первісним позовом), проте відповідач (позивач за первісним позовом) знаходилась на робочому місці, що підтверджується довідкою від 18.09.2017р. №90 (а.с.158). Крім того, представником відповідача (позивача за первісним позовом) [PERSON] надано пояснення, що у курєрському направлені був вказаний неправильний номер телефону [PERSON] Суд не приймає до розгляду фотокопії смс-листування (т.2 а.с.4-18), оскільки із зазначених фотокопій неможливо встановити належність номерів телефонів саме сторонам по справі та достовірність викладених фактів. Позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами, що ним виконано в повному обсязі вимоги Попереднього Договору щодо підготовки документів для укладання основного договору на умовах, погоджених в Попередньому Договорів, не доведено, що відповідач (позивач за первісним позовом) ухилялась від укладання основного договору. Твердження позивача за зустрічним позовом про відмову відповідача (позивача за первісним позовом) 06.04.2017р. від укладання основного договору спростовується вищезазначеними доказами та показаннями свідків. Вимога позивача за зустрічним позовом щодо визнання Попереднього Договору припиненим не підлягає задоволенню, оскільки він є припиненим в силу закону у випадку неукладання основного договору в строк, зазначений в попередньому договорі (ч.3 ст.635 ЦК України). Щодо стягнення моральної шкоди на користь позивача (відповідача за зустрічним позовом), суд зазначає таке. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Із заяви позивача (відповідача за зустрічним позовом) про збільшення позовних вимог вбачається, що моральну шкоду заявлено у звязку із фактичним проживанням позивача та її матері [PERSON] в будинку № 12-а по узв.Ватутіна в с.НерубайськеБіляївського району Одеської області, проведенням ремонтних робіт та подальшого їх виселення із зазначеного будинку відповідачем (позивач за зустрічним позовом), виготовлення технічних паспортів на квартиру № 3 на другому поверсі, проте на момент укладання Попереднього Договору ця квартира була розташована на першому поверсі. Суд повторює, що в Попередньому Договорі відсутні домовленості Сторін щодо поверху розташування квартири №3 в будинку № 12-а по узвозу Ватутіна в селі Нерубайське Біляївського району Одеської області, а тому ці вимоги не є предметом розгляду цієї справи. Не є предметом розгляду цієї справи і питання проживання та виселення позивача (відповідача за зустрічним позовом) в будинку № 12-а по узвозу Ватутіна в селі Нерубайське Біляївського району Одеської області. Отже суд приходить до висновку у відмовлені в частині вимог про стягнення моральної шкоди за недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи зазначене\~та

Outcome: partial