Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 2009 року, від якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка в даний час навчається в ДЗ «Луганський національний університет імені Тараса Шевченко» на денній формі навчання, на контрактній основі, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з тим що, відповідач має змогу сплачувати аліменти, працює та отримує дохід, однак добровільно цього не робить, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 16.10.2020 року та до [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 08.10.2020 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ луганської області 08.10.2020 року за № 14238 (а.с.4, 6). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Рубіжанської міської ради Луганської області від 22.10.2020 року № 426 (а.с.11). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний запис № 431, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.07.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Україна, та яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 08.10.2020 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ луганської області 08.10.2020 року за № 14238 (а.с. 3, 4). [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання за кошти фізичних осіб ДЗ «Луганського національного університету імені Тараса Шевченка» з терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою № 561, виданою 01.09.2020 року ДЗ «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка» (а.с.5). Згідно довідки ТОВ «Перше хімічне об`єднання» від 13.11.2020 року № 330 [PERSON] займає посаду слюсара з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики та в період з січня 2020 року по жовтень 2020 року йому нарахована заробітна плата у розмірі 87 124,88 грн. (а.с.32). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] проживає з матір`ю та навчається на 2 курсі денної форми навчання в ДЗ «Луганському національному університеті імені Тараса Шевченка» за кошти фізичних осіб з терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. У зв`язку з тим, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від відповідача, який в свою чергу отримує дохід та визнає позов у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , стягнувши на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 16.10.2020 року та до закінчення донькою навчання, тобто до [INFO] але не більше як до досягнення нею 23 років. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, однак оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави у розмірі 50 %, тобто у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved