Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провесінь» про визнання договору поруки припиненим, в обґрунтування якого зазначила, що 07.11.2012 року Кіровоградська обласна кредитна спілка «Провесінь» звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, відповідно до якого [PERSON] отримав від Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провесінь» кредит у розмірі 11 500, 00 грн., а вона виступила поручителем по зобовязанням [PERSON], з приводу чого між нею, Кіровоградською обласною кредитною спілкою «Провесінь» та [PERSON] 30.12.2008 року було укладено договір поруки № 1073. Позивач зазначила, що Договір поруки вона не укладала та не підписувала, у звязку з чим, при розгляді цивільної справи за позовом Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провесінь» про стягнення боргу за кредитним договором заявляла клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в задоволенні якого було відмовлено. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2012 року з неї та [PERSON] на користь Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провесінь» було стягнено солідарно заборгованість у розмірі 59 596,09 грн. , а також судовий збір. Разом з тим, як зазначила позивач, відповідач не звернувся до суду та не предявив до неї вимог у межах шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, як це передбачено ст. 559 ЦК України, тому вона вважає, що може ставити перед судом питання про визнання договору поруки припиненим. З урахуванням зазначеної обставини позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання зявилися, надали пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та посилаючись на викладені в заяві обставини позов просили задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа надала до суду заяву, відповідно до якої просила здійснити розгляд справи без його участі. Враховуючи вказані вище обставини суд ухвалив здійснити розгляд справи за даної явки. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 1091 від 30.12.2008 року, укладеним між [PERSON] та Кіровоградською обласною кредитною спілкою «Провесінь», [PERSON] отримав від відповідача кредит у розмірі 11 500, 00 грн., про що також свідчить рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2012 року по справі за позовом Кіровоградської обласної кредитної спілки «Провесінь» до [PERSON] та [PERSON]Г про стягнення боргу за кредитним договором. Згідно з п. 2.1. зазначеного кредитного договору, кредит надано строком на 12 (дванадцять) фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього кредитного договору ( 2.3 [PERSON]). На забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору, між позивачем відповідачем та [PERSON], 30.12.2008 року було укладено договір поруки № 1073, згідно з яким [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за не виконання або неналежне виконання третьою особою своїх грошових зобовязань за кредитним договором № 1091 від 30.12.2008 року. Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитодавцем. Лише 16.08.2011 року відповідач звернувся до позивача з письмовою вимогою про виконання умов договору, а саме про погашення заборгованості за кредитним договором. У звязку з невиконанням [PERSON] умов вказаного вище кредитного договору, за станом на 30.09.2011 року [PERSON] мав перед кредитною спілкою заборгованість, яку рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2012 року стягнуто на користь кредитної спілки з [PERSON] та [PERSON], як з поручителя, солідарно. За вказаним вище кредитним договором, за яким [PERSON] отримано від відповідача кредит, відповідно до п. 2.1. [PERSON], кредит було надано [PERSON] 30 грудня 2008 року, строком на 12 фактичних місяців, від дати отримання позичальником кредиту. Згідно з укладеним між позивачкою та відповідачем [PERSON] поруки № 1073 від 30 грудня 2008 року, даний Договір набуває чинності починаючи від дати видачі кредиту Позичальнику Кредитодавцем і діє до повного виконання зобовязань Сторонами. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки між відповідачем та третьою особою кредитний договір було підписано строком дії на 12 місяців, то строк виконання зобовязання наступив через 12 місяців після укладення договору, тобто 30 грудня 2009 року. Отже, Кіровоградська обласна кредитна спілка «Провесінь» не предявила позивачці, як поручителю, в межах шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки наявні правові підстави для задоволення позову. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Outcome: approved