Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на таке. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть Серії [NUMBER] , виданим 29 січня 2020 року, актовий запис № 37. Після його смерті, залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею - 3,6818 га, кадастровий номер 2323388800:05:004:0021 (діл. № [NUMBER] ), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю 31122, 23 гривень; земельна ділянка площею - 2,4469 га, кадастровий номер 2323388800:17:003:0072, (діл. № [NUMBER] ), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю 66945, 22 гривень; земельна ділянка площею - 0,2761 гектарів, кадастровий номер 2323388800:18:001:0258, (діл.№ [NUMBER] ), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю 2097,15 гривень. Право власності на земельну ділянку, площею 6,4048 га, до складу якої входять вказані земельні ділянки, посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП 157554, виданим 27 березня 2006 року на підставі розпорядження Михайлівської РДА від 16 серпня 2004 року № 338. За життя, а саме: 12 грудня 2009 року, [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, відповідно до якого, земельну ділянку, розташовану на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,4048 га, заповів позивачу - [PERSON] . Заповіт не скасовувався та не змінювався. Позивач своєчасно звернулась до Приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Ворожбянової A.A. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда, внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 38 (2020 року). Спадкоємець, яка має право на обов`язкову частку у спадщині - мати позивача, відмовилась від прийняття спадщини за законом, про що подала відповідну заяву нотаріусу. Проте, у видачі свідоцтва на право власності на вищевказані земельні ділянки було відмовлено. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності земельну ділянку площею - 3,6818 га, кадастровий номер 2323388800:05:004:0021 (діл. № [NUMBER] ), призначену для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області; земельну ділянку площею - 2,4469 га, кадастровий номер 2323388800:17:003:0072, (діл. № [NUMBER] ) призначену для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області; земельну ділянку площею - 0,2761 га, кадастровий номер 2323388800:18:001:0258, (діл. № [NUMBER] ), призначену для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області. В судове засідання позивач не з`явилась, від його представника - адвоката Ганюкова В.Д. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29 січня 2020 року, актовий запис № 37, [PERSON] помер [INFO] , у віці 78 років. (а.с.7). Згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року, актовий запис № 85. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON] . (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Тимошівською сільською радою Михайлівського радою Запорізької області, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис № 14. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8 на звороті). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 16 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 16 травня 2001 року, зроблено запис № 53. Прізвища після розірвання шлюбу: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8 на звороті). Відповідно до заповіту, складеного 09.12.2009 року [PERSON] , посвідченого секретарем Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі № 130, земельну ділянку, розташовану на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,4048 га, він заповів [PERSON] . (а.с.10). З Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка, площею 6,4048 га, до складу якої входять: земельна ділянка, площею - 3,6818 га, кадастровий номер 2323388800:05:004:0021 (діл. № [NUMBER] ), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю 31122, 23 гривень; земельна ділянка площею - 2,4469 га, кадастровий номер 2323388800:17:003:0072, (діл. № [NUMBER] ), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, вартістю 66945,22 гривень; земельна ділянка площею - 0,2761 га, кадастровий номер 2323388800:18:001:0258, (діл.[NUMBER]), призначена для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області. Право власності на земельну ділянку, площею 6,4048 га, до складу якої входять вказані земельні ділянки, посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП 157554, виданим 27 березня 2006 року на підставі розпорядження Михайлівської РДА від 16 серпня 2004 року № 338 (а.с.12-20). Відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60377071, виданого 30.05.2020 року, відкрита спадкова справа у спадковому реєстрі №38/2020, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.11). З копії спадкової справи № 38/2020 року вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] за заповітом, посвідченим секретарем Тимошівської сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі № 130. Спадкоємець, яка має право на обов`язкову частку у спадщині - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом, про що подала відповідну заяву нотаріусу. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 07.11.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] діда - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved