Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на трикімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 72,0 кв.м., житловою площею 42,57 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з 08.08.1987 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Згідно Ордеру на житлове приміщення №156 від 05.02.1993 року її чоловік - [PERSON], в період їх зареєстрованого шлюбу отримав кооперативну квартиру [ADDRESS], вартість якої вони сплатили в повному обсязі, а відтак стали її співвласниками. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки вказаної квартири. Однак за життя [PERSON] вони не оформили на себе право власності на зазначену квартиру, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання також надала письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Треті особи, кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно Ордеру №156 від 05.02.1993 року, [PERSON] отримав кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Згідно Довідки із ЖБК «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК-V» від 09.09.2013 року вартість даної квартири була сплачена [PERSON] у повному обсязі (а.с.7). З 08.08.1987 року позивач та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після сперті [PERSON] відкрилась спадщина на вказану квартиру, однак останній за життя не оформив на себе право власності, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду. Отже, розглядаючи вимоги про визнання права власності на зазначену квартиру, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Виходячи з положень ст.ст. 22 та 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом установлено, що вказана квартира була набута [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу з позивачем, тому така у відповідності до положень ст.ст. 22, 28 КпШС України є їхньою спільною сумісною власністю і частка кожного з подружжя у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 частки, оскільки судом не знайдено підстав для відступлення від начала рівності часток, та, у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після помер лого [PERSON] є його дружина - позивач у цій справі та їх діти - треті особи у справі [PERSON] та [PERSON], які не претендують на належні їм частки у спадщині, яка відкрилась після смерті їх батька, тому єдиним спадкоємцем після його смерті є позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодав цем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом установлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не заявила про відмову від неї. Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved