Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від його доходів з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку та судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання дитини, заперечив проти стягнення аліментів на утримання дружини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Позивач з 09 червня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. З пояснень сторін встановлено, що сімейні стосунки у подружжя не склались, мали місце постійні конфлікти та сварки, близько місяця подружжя проживає окремо. За таких обставин суд вважає, що сімейні стосунки подружжя є формальними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, інтересам дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач має на утриманні неповнолітнього [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини. З пояснень позивача, відповідач перестав надавати їй та сину допомогу, зокрема крім того, що привозив інколи продукти, грошей на утримання дитини не давав. Відповідач даний факт підтвердив, пояснивши тим, що не довіряє дружині. За вказаних обставин суд вважає за необхідне з відповідача стягувати аліменти як на утримання сина, так і дружини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~Відповідно ч. 2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів, суд враховує як матеріальний стан позивача, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, отримує державну допомогу 860 грн. на місяць, інших доходів не має, дитина перебуває на її утриманні, так і матеріальне становище відповідача, який працює автослюсарем по ремонту автомобілів у приватного підприємця, має заробітну плату в сумі 1379 грн., інших доходів не має, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Проте, беручи до уваги те, що відповідач отримує заробітну плату, яка є мінімальною, зваженим на думку суду є присудження йому аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від отримуваного доходу.

Outcome: approved