Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина. Позивач посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подав заяву в якій позов підтримав та просить справу слухати у його та позивача відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем на позов до суду подано відзив, згідно якого позов визнав частково та зазначив, що він не відмовляється надавати матеріальну допомогу дитині, однак на даний час він не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, якому просить позивач. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом не встановлено фактів, а позивачем та її представником не представлено доказів того, що дохід відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно. Судом встановленого, що відповідач [PERSON] є працездатним, окрім того суд бере до уваги вік дитини, матеріальне становище позивача та дитини, та вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, оскільки відповідач має змогу сплачувати кошти в розмірі 2500 грн. на дитину, щомісячно та не заперечував проти цього в у відзиві на позовну заяву. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial