Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, просить ухвалити рішення, яким в рахунок поділу майна подружжя визнати за кожним право власності на: 1/4 ідеальної частки квартири, площею 51,40 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 31451708; 1/2 ідеальної частки житлової будівлі, площею 164,20 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 24243111; 1/2 ідеальної частки садового (дачного) будинку, площею 163,60 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 30339163; 1/4 ідеальної частки житлового будинку, площею 51,00 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 6121891; 1/4 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0148; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0549; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0579; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:000:0120; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0138; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0092; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 3878 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0035; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 3892 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0044; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 6032 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0050; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 5170 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0045; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 13317 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0041; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 7555 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0039; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 8742 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0059; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 683 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Горішній, кадастровий номер земельної ділянки: 4623685100:02:001:0166; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Горішній, кадастровий номер земельної ділянки: 4623685100:02:001:0124; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 149 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1021; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 258 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1018; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 229 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1019; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 166 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1020; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0562; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0146; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0115; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0145; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0097; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0157; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0127; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0565; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0103; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0607; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0621; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0605; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0559; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0141; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0568; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0575; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0595; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1011 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0594; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0554; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0597; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0564; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0129; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0133; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1513 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0095; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0619; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0572; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0143; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0556; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0096, 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0566; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 802 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0629; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0415; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 3005 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0435; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0430; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0424; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 11432 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0537; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0137; 1/2 ідеальної частки земельної ділянки, площею 904 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0138; 1/2 частини частки у розмірі 50% статутного капіталу, вартістю 5900,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «КОЛІЙНІ РЕМОНТНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ідентифікаційний код юридичної особи 31694938; 1/2 частини частки у розмірі 25% статутного капіталу, вартістю 2344,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «ГАРАНТ-ЛЬВІВ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код юридичної особи 23969695; 1/2 частини частки у розмірі 0,03% статутного капіталу, вартістю 3500,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ-ІНВЕСТ», ідентифікаційний код юридичної особи 34263418. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 26.08.1989 року по 01.07.2020 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за період якого ними, як подружжям, набуто згадане вище майно. Право власності на таке майно зареєстровано за відповідачем, що не свідчить про втрату майном статусу спільної сумісної власності. У добровільному порядку згоди щодо поділу майна не досягнуто і тому, просить в судовому порядку провести такий поділ згідно із запропонованим варіантом. Відповідач подав відзив на позовну заяву, долучивши докази його направлення позивачу. Вказує, що дві земельні ділянки він успадкував, а отже такі є його особистою власністю і не можуть бути предметом поділу. Крім того, корпоративні права не є майном в розумінні актів цивільного законодавства та не можуть бути предметом поділу. В подальшому, подав заяву про визнання позовних вимог, яку у підсумку відкликав. Представник третьої особи подав письмові пояснення щодо позову. Вважає, що дії позивача та відповідача мають ознаки недобросовісності, оскільки відповідачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України і санкція статті передбачає покарання, в тому числі, у виді конфіскації майна. Позивачу було достеменно відомо про вказаний факт і саме з метою уникнення негативних наслідків у виді конфіскації майна останні фіктивно розлучились та ініціюють поділ майна подружжя, не враховуючи при цьому принципу рівності часток, де реальний поділ проводиться виключно відносно майна відповідача, а відносно майна позивача то таке залишається у її власності. Тому, просила ухвалити рішення про поділ спільного майна подружжя із рівними частинами. Представник позивача не погодилася та надала відповідь на такі пояснення. Зазначає, що рішення суду у даній справі впливає виключно на права та обов`язки позивача та відповідача і права третьої особи в даному випадку жодним чином не порушуються. Крім того, відносно відповідача відсутній обвинувальний вирок і тому, в силу презумпції невинуватості поводженні з ним має бути як з невинуватим. Доводи про недобросовісність поведінку також заперечує, оскільки сторони лише реалізують свої цивільні права та обов`язки. Просила вважати ці пояснення необґрунтованими і залишити без розгляду через пропуск строку для їх подання. Інших заяв по суті справи не надходило. Позовна заява поступила до суду 11.09.2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 16.09.2020 року, позовну заяву залишено без руху, в тому числі з підстав відсутності інформації про ціну позову, що в свою чергу, давало б підстави для висновку про виключну підсудність даної справи Личаківському районному суду м.Львова. На виконання вимог ухвали суду позивач, серед іншого, долучила висновок суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] про вартість майна, згідно якого вартість майна розташованого на території Личаківського району м.Львова становить 20015700, гривень. Таким чином, оскільки основна частина майна знаходиться на території Личаківського району м.Львова, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 07.10.2020 року після усунення решти недоліків, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи. Одночасно з відкриттям провадження суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки. Сторони отримали це повідомлення, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.220, 221). Також, в судовому засіданні суд роз`яснив сторонам їхні права та обов`язки. Сторони підтвердили свою обізнаність з правами та обов`язками. Зрештою, інтереси позивача та відповідача представляли адвокати, а відтак, суд в силу вимог ст.221 ЦПК України звільнений від обов`язку з`ясовувати обізнаність сторін з їх правами та обов`язками і роз`яснювати їх. Крім того, суд розглянув абсолютно усі клопотання учасників справи, попередньо надавши можливість протилежній стороні висловитись з приводу таких клопотань. Суд також з власної ініціативи залучив до участі у справі Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру, попередньо обговоривши це питання зі сторонами, про що без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні 22.12.2020 року постановив відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. З огляду на це, суд відмовив Національному антикорупційному бюро України у залученні їх до участі у справі в якості третьої особи, про що в судовому засіданні 23.03.2021 року без виходу до нарадчої кімнати постановив відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Перед тим як розпочати розгляд справи по суті, суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження. Суд також неодноразово йшов назустріч учасникам справи та з огляду на карантинні обмеження за відповідними клопотаннями в судовому засіданні оголошувалась перерва. Судом також було дозволено журналістам бути присутнім в судовому засіданні. Підготовче провадження закрито ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2021 року. Справа призначена до судового розгляду по суті. Після цього, позивач подала до суду заяву про часткову відмову від позовних вимог та просила провести поділ майна у спосіб, про який згадано вище. Тому, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2021 року, провадження в цій частині позовних вимог закрито. Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Сторони приймали участь в розгляді справи через своїх повноважених представників і надавали пояснення, мали можливість задавати питання опоненту. Третя особа скористалась своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України та подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи, сторони суду не повідомляли, при тому, що в силу вимог ч.ч.2, 3, 4 ст.83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи. Суд у відповідності до вимог ч.7 ст.81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч.3 ст.367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. В судовому засіданні під час виступу з вступним словом представник позивача підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні під час виступу з вступним словом заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. У письмових поясненнях просить проводити розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст.264 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (т.1 а.с.53), позивач та відповідач зареєстрували шлюб 26.08.1989 року. Шлюб розірвано 01.07.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (т.1 а.с.54). За час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, відповідачем згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.114-190) набуто право власності на таке нерухоме майно: 1/2 ідеальної частки квартири, площею 51,40 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 31451708; житлова будівля площею 164,20 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 24243111; садовий (дачний) будинок, площею 163,60 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 30339163; житловий будинок, площею 51,00 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 6121891; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0148; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0549; земельна ділянка площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0579; земельна ділянка площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:000:0120; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0138; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0092; земельна ділянка площею 3878 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0035; земельна ділянка площею 3892 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0044; земельна ділянка площею 6032 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0050; земельна ділянка площею 5170 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0045; земельна ділянка площею 13317 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0041; земельна ділянка площею 7555 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0039; земельна ділянка площею 8742 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Відники, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683100:03:002:0059; земельна ділянка площею 683 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Горішній, кадастровий номер земельної ділянки: 4623685100:02:001:0166; земельна ділянка площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Горішній, кадастровий номер земельної ділянки: 4623685100:02:001:0124; земельна ділянка площею 149 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1021; земельна ділянка площею 258 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1018; земельна ділянка площею 229 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1019; земельна ділянка площею 166 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:1020; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0562; земельна ділянка площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0146; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0115; земельна ділянка площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0145; земельна ділянка площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0097; земельна ділянка площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0157; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0127; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0565; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0103; земельна ділянка площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0607; земельна ділянка площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0621; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0605; земельна ділянка площею 900 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0559; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0141; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0568; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0575; земельна ділянка площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0595; земельна ділянка площею 1011 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0594; земельна ділянка площею 700 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0554; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0597; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0564; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0129; земельна ділянка площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0133; земельна ділянка площею 1513 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0095; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0619; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0572; земельна ділянка площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0143; земельна ділянка площею 800 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0556; земельна ділянка площею 2400 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:02:000:0096; земельна ділянка площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0566; земельна ділянка площею 802 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:002:0629; земельна ділянка, площею 2000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0415; земельна ділянка площею 3005 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0435; земельна ділянка площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0430; земельна ділянка площею 2000 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0424; земельна ділянка площею 11432 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0537; земельна ділянка площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0137; земельна ділянка площею 904 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0138. На все це майно ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.11.2019 року, накладено арешт (т.2 а.с.17-33) в межах кримінального провадження за № 52019000000000348 від 24.04.2019 року. Відповідачу в межах цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Позивач також є власником ряду нерухомого майна, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.81-113). Після відмови позивача від частини позовних вимог, вказане майно перестало бути предметом поділу. Пізніше суд надасть цій обставині правову оцінку, особливо враховуючи пояснення третьої особи про недобросовісність дій позивача та відповідача. Крім того відомо, що відповідач володіє корпоративними правами. Зокрема, частка у розмірі 50% статутного капіталу, вартістю 5900,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «КОЛІЙНІ РЕМОНТНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ідентифікаційний код юридичної особи 31694938; частка у розмірі 25% статутного капіталу, вартістю 2344,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «ГАРАНТ-ЛЬВІВ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код юридичної особи 23969695; частка у розмірі 0,03% статутного капіталу, вартістю 3500,0 гривень, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГІЯ-ІНВЕСТ», ідентифікаційний код юридичної особи 34263418. Інформація про вказане міститься також в електронній декларації відповідача. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.11.2019 року (т.2 а.с.34-39) на вказані корпоративні права також накладено арешт. Позивач також володіє корпоративними правами у різних суб`єктів господарювання. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.11.2019 року на них також накладено арешт. Як і в попередньому випадку, вказані права не є предметом спору. З метою поділу цього майна позивач звернуласяь до суду з цим позовом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). З огляду на факти справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування, для задоволення вимог пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд спочатку повинен вирішити питання про наявність майна, яке є особистою власністю подружжя, після чого він визначить обсяг спільного майна подружжя та спосіб його поділу, враховуючи при цьому доводи третьої особи про недобросовісне використання сторонами їхніх прав та обов`язків. Окремо суд розгляне питання поділу корпоративних прав. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За змістом пункту другого частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Як вбачається із змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.135), право власності на земельну ділянку, площею 904 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0138, відповідач набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 696, видане 23.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. Крім того, право власності на земельну ділянку, площею 2500 кв.м., що розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Зубра, кадастровий номер земельної ділянки: 4623683300:01:001:0137, відповідач також набув на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 693, видане 23.04.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. Таким чином, вказані земельні ділянки є особистою приватною власністю відповідача і такі не підлягають поділу. Тому, в частині поділу цих земельних ділянок суд відмовляє. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Під час розгляду цивільної справи № 204/5407/17 (постанова від 10.02.2021) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду нагадав, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 372/504/17 (постанова від 21.11.2018) вказала, що зазначені положення закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У справі яка розглядається, ні позивач, ні відповідач, ні тим більше третя особа цієї презумпції не спростовують, тоді як остання вказує лише на недобросовісну поведінку сторін. Як уже зазначав суд вище, пізніше він надасть таким аргументам правову оцінку і надалі переходить до вирішення питання про наявність підстав для поділу нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю і яке зареєстроване за відповідачем. Так, згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом - ч.1 ст.71 СК України. У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-2811цс15 сформулював правову позицію від 30.03.2016, в якій роз`яснив, що у разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільних справ № 489/3573/16-ц (постанова від 26.09.2018) та № 559/609/15 (постанова від 16.06.2021). Враховуючи те, що спірні об`єкти нерухомого майна даним рішенням суду визнається об`єктом спільної сумісної власності і такі є неподільною річчю, а жоден з колишнього подружжя не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, позов про поділ майна подружжя підлягає до задоволення у спосіб визнання як за позивачем, так і за відповідачем права власності на відповідну частку. Підстав для відступу від принципу рівності часток суд не вбачає. Сторони про це також не вказують. Тому, поділ слід провести у спосіб визнання за позивачем та відповідачем права власності по Ѕ частки відносно кожного об`єкта нерухомості. Що ж стосується обраного позивачем способу поділу майна подружжя, де не все майно є предметом спору, то суд звертає увагу на те, що в силу принципу диспозитивності, який закріплено у статті 13 ЦПК України, він не має права вийти за межі позовних вимог. Крім того, як зазначив Верховний Суд під час розгляду справи № 756/13997/15-ц (постанова від 25.04.2018), у процесі поділу майна суд може одночасно застосувати не один спосіб, а їх комбінацію: відносно одних видів речей застосувати їх поділ в натурі, стосовно інших - здійснити передачу одному із подружжя з зобов`язанням певної компенсації другому, а треті види речей - розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості. При цьому, враховується вартість окремих речей, а також загальна вартість майна, що передається кожному з подружжя. В межах даної справи обраний позивачем спосіб поділу майна не суперечить чинному законодавству і кожному з подружжя передано майно однакової вартості. Крім цього, це не перешкоджає застосувати інший спосіб поділу відносно іншого майна, що в сукупності, свідчить про можливість поділу майна у обраний позивачем спосіб. Окремо суд наведе свої аргументи щодо доводів представника третьої особи про недобросовісну поведінку сторін. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Суд погоджується, що особиста ситуація колишнього подружжя дає підстави для сумніву в добросовісності поведінки сторін. Зокрема, відповідач є народним депутатом України, відносно якого порушено кримінальне провадження, та у випадку визнання його винуватим, йому загрожує додаткове покарання у виді конфіскації майна. З іншої сторони, як уже зазначалось вище, відносно всього майна, яке зареєстровано за відповідачем діє презумпція спільності права власності подружжя на майно і порушення відносно одного з подружжя кримінального провадження жодним чином не скасовує цієї презумпції та не може обмежувати права іншого з подружжя на поділ цього майна. З огляду на цю презумпцію відносно позивача діють гарантії, передбачені статтею першою Першого протоколу до Конвенції, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як свідчить практика ЄСПЛ, яка застосується в Україні як джерело права, основна мета статті 1 Першого протоколу - це захист особи від свавільного втручання з боку держави в її право на мирне володіння своїм майном. Водночас згідно зі статтею 1 Конвенції кожна Договірна держава «гарантує кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права та свободи, визначені в (...) [Конвенції]». Дотримання цього загального обов`язку може включати виконання позитивних зобов`язань, що випливають з необхідності забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих Конвенцією. У контексті статі 1 Першого протоколу ці позитивні зобов`язання можуть вимагати від держави вжити заходів, необхідних для захисту права власності (див. згадане вище рішення у справі «Broniowski проти Польщі», § 143; рішення у справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» (Sovtransavto Holding v. Ukraine), № 48553/99, § 96, ECHR 2002?VII). Проте, межі між позитивними і негативними зобов`язаннями держави за статтею 1 Першого протоколу точно визначити неможливо. Застосовувані принципи є, тим не менш, схожими. Незалежно від того, чи справа аналізується з точки зору позитивного зобов`язання держави, чи з точки зору втручання з боку органу державної влади, яке має бути обґрунтованим, застосовувані при цьому критерії, по суті не відрізняються один від одного. В обох контекстах слід урахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважити й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначенні того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначенні заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції (див. згадане вище рішення у справі «Broniowski проти Польщі», § 144). Зрештою, ЄСПЛ уже розглядав справу про конфіскацію майна, яке належало вдові обвинуваченого (Silickienл проти Литви, заява № 20496/02, рішення від 10.04.2012). Так, за обставинами цієї справи, покійний чоловік заявниці, був високопосадовцем податкової адміністрації і був притягнений до кримінальної відповідальності за утворення злочинного об`єднання і керування ним з метою здійснення контрабанди. У 2000 році державні органи вилучили певне майно, котре належало, відповідно, заявниці, її чоловіку і його матері, оскільки підозрювали, що вони набули це майно завдяки доходу від злочинної діяльності. [PERSON] , яка оскаржила це рішення, отримала повернення їй певного майна, на відміну від заявниці, котра не оскаржувала згадану конфіскацію. Після самогубства [PERSON] у 2003 році його мати і заявниця подали клопотання про продовження кримінального провадження з метою досягти реабілітації покійного. Литовські суди вирішили продовжувати провадження у тій частині, що стосувалась діяльності утвореного M.S. злочинного об`єднання і призначили адвоката, який мав його представляти. У 2004 році, встановивши, що наявні докази доводять скоєння [PERSON] правопорушень, у яких його було обвинувачено, постановили рішення про відсутність підстав для його виправдання. Водночас, оскільки [PERSON] помер, то кримінальне провадження проти нього було закрите, але деякі із співобвинувачених були визнані винними. Окрім того, суди постановили рішення про конфіскацію певного майна, поміж яким були квартира заявниці, а також належна їй частка у комерційному телекомунікаційному товаристві, на тій підставі, що вона набула це майно завдяки злочинній діяльності свого покійного чоловіка. Апеляційна скарга на це рішення була залишена без задоволення, зокрема, на тій підставі, що заявниця не могла не знати про те, що згадане майно було набуте завдяки діяльності злочинного об`єднання. Встановлюючи відсутність порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ у цій справі навів такі висновки: «Оспорювана конфіскація була передбачена законом і переслідувала законну ціль, оскільки мала на меті перешкодити заявниці отримати майнову вигоду від користування конфіскованим майном на шкоду суспільству. Необхідно встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між цією метою і основоположними правами заявниці, з огляду, зокрема, на її поведінку. У зв`язку з цим Суд нагадує, що, як встановив апеляційний суд, заявниця знала, що кошти, за які було придбано конфісковане майно, могли походити тільки від доходу незаконної діяльності злочинного об`єднання, а в ході іншого кримінального провадження вона зізналася, що скоювала правопорушення, аби допомогти чоловіку уникнути кримінальної відповідальності у той час, як він перебував під вартою. Питання щодо законності і правомірності конфіскації було вивчене в ході провадження, внаслідок якого було постановлено про застосування цього заходу, і котре дозволило встановити, що усе конфісковане майно було набуте завдяки доходу, отриманому шляхом згаданої злочинної діяльності. Зрештою, беручи до уваги обсяг, а також систематичний характер і організованість цієї діяльності, критикована конфіскація може вважатись основним заходом у боротьбі проти організованої злочинності. З огляду на можливість розсуду, надану державам-учасницям у галузі боротьби проти тяжких правопорушень, втручання у право власності заявниці не було диспропорційним з огляду на переслідувану законну мету». Однак, у справі яка розглядається попри залучення до її участі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, остання не доводила, що спірне майно придбане за рахунок незаконної злочинної діяльності відповідача. Також ніщо не свідчить, що позивач має відношення до злочинної діяльності, які інкримінують відповідачу. Третя особа принаймні цього не доводить. Саме ж питання про винуватість відповідача на даний час не вирішено і відносно останнього діє презумпція невинуватості. Суд розуміє, що обставини цієї справи не зовсім схожі зі справою, яку розглядав ЄСПЛ, однак і застосування до позивача негативних наслідків без встановлення обставин її причетності до злочинної діяльності та набуття нею майна за рахунок цієї діяльності буде несумісним із статтею першою Першого протоколу до Конвенції, оскільки незалежно від порушення кримінального провадження по відношенню до позивача діє не лише презумпція спільності майна подружжя, але й презумпція правомірності набуття права власності (стаття 328 ЦК України). Тому, доводи третьої особи про недобросовісність поведінки сторін слід відкинути як безпідставні. Що ж стосується позовних вимог про поділ корпоративних прав, то в їх задоволенні належить відмовити з огляду на таке. За змістом статті 115 ЦК України, статті 85 ГК України та статті 12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників. Грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується у право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому, одним із визначальних є факт набуття подружжям таких грошових коштів у шлюбі. Таким чином, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується у право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15і нещодавно він був підтриманий Верховний Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 342/1304/17 (постанова від 20.01.2021). Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 2-3632/11 зазначено, що згідно із законодавством України частка у статутному капіталі підприємства як об`єкт корпоративних прав не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та не може бути предметом поділу. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, вимогу про визнання права власності на частку в корпоративних правах належить відхилити, одночасно вказавши позивачу, що після внесення відповідачем грошових коштів до статутного капіталу товариства, такі стали власністю самого товариства і його частка не може бути предметом поділу, а належним способом захисту буде звернення до суду з вимогою виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства. Тому в цій частині позову суд відмовляє. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в загальному розмірі 6306,0 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (т.1 а.с.207). У позовній заяві позивач вказала, що очікує понести лише витрати по сплаті судового збору. В подальшому, вона не подала доказів про витрати, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Як наслідок, інші судові витрати не підлягають відшкодуванню. Відповідач у відзиві також повідомив, що не очікує понести судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Крім того, він також в подальшому не подав доказів про витрати, які поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Як наслідок,такі витрати пропорційно розміру відхилених позовних вимог не підлягають відшкодуванню. Клопотання про компенсацію судових витрат, а також доказів про такі витрати третя особа не подавала. Крім того, вона не наводила попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial