overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 липня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 27 вересня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у в розмірі ? частки доходу (заробітку) відповідача, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 19). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2008 року (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб) та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження), який проживає з матірю (а.с. 8 копія довідки). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 листопада 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 12 січня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, з квітня 2016 року вони мешкають окремо, кожен з них веде особисте життя. Причиною розірвання шлюбу є та підстава, що між ними з відповідачем втрачено взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім'ї, на роль чоловіка та жінки в сім'ї. У відносинах один з одним вони знаходять повне непорозуміння, що призвело до того, що вони один з одним фактично не спілкуються та не цікавляться. В добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовляється розірвати шлюб, тому позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена та просить розірвати шлюб (а.с.2-3). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає (а.с. 20). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 21). Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 серпня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 червня 1982 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають повнолітню доньку. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з 27 січня 2013 року, вони перестали підтримувати шлюбні відносини, вести спільне сімейне господарство. Причиною припинення шлюбних стосунків стали різниця характерів та різні погляди на сімейні стосунки, внаслідок чого в родині виникали непорозуміння та сварки, які призвели до розпаду сімї. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася і не підлягає відновлення та просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 1982 року в Інгулецькому районному відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 170 (а.с.6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 січня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 01.10.2007 року вона проживала з відповідачем в цивільному шлюбі. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому оскільки відповідач тривалий час не має постійного місця роботи, не має постійного заробітку, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця до повноліття дитини. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомогу на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, однак розмір аліментів слід визначити в розмірі 700 грн., що відповідає інтересам обох батьків та дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 січня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 10 травня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною, тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.10). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2008 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 163 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю (а.с. 6 - акт). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір, обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 січня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши, що з 10 травня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.8). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2008 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 163 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю (а.с. 6 - акт). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 травня 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши, що з 28 серпня 2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки, та витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання доньки (а.с.9). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2011 року у виконкомі Вербівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 червня 2016 року з позовом, вказавши, що 15 січня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 11 листопада 1995 року в них народилася донька - [PERSON], 09 січня 2008 року народилася донька - [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, ведення спільного господарства з відповідачем не здійснюється протягом останніх трьох років, майже весь останній час відповідач мешкає окремо. Причиною припинення шлюбу стали несумісність характерів та різка зміна поглядів на життя і сімейні цінності у питаннях навчання та виховання дітей. Тому позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена та просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, доповнив, що з позивачкою не проживає протягом одного року (а.с.30, 38). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 1994 року у Довгинцівському районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено запис за № 22 (а.с. 14 копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу мають повнолітню дитину та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 18 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду 15.03.2016 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що діти проживають і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дітям, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивачпросить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини на кожну дитину від усіх доходів до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Справа слухалась у відсутності сторін ст. 169ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26.08.2006 року. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Сторони фактично шлюбних відносин не підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного господарства. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. Позивач на примирення не погоджується, вважає, що шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей, починаючи з дня постановлення рішення суду.

Outcome: approved