Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила суд визнати за нею право власності на житловийбудинок № [NUMBER] літ. «А1-1», загальною площею 58,60 кв.м, житловою площею 19,40 кв.м, тамбуром літ. «а», ганком літ. «а 1», погрібом літ. «ап», господарські будівлі та споруди: сараї літ. «Б», літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №№ 1-3, водопровід літ. «К», розташований по [ADDRESS], в цілому, в порядку спадкування за законом після смерті мого батька [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за нею, право власності на земельну ділянку площею 0,07 га, розташовану на території Південноміської ради в [ADDRESS], передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, в цілому, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову зазначає, що житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року за архівними матеріалами КП «ХРБТІ» по праву приватної власності і досі в цілому зареєстрований за нею на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району та області 26.06.1998 року, реєстр № 1-1466, що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ № 589 від 28.11.2014 року. Цей спірний житловий будинок був нею проданий її батькові [PERSON] в 2000 році. Крім цього будинку, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу нею була продана [PERSON] і земельна ділянка площею 0,07 га, розташована на території Південноміської ради в [ADDRESS], передана у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка). Позивач вказує на те, що умови цього договору купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, вона отримала від покупця гроші за продане мною майно, а він отримав від неї його в натурі та правовстановлюючі документи на нього, користувався ним, але з невідомих причин її батько [PERSON] за своє життя не зареєстрував своє право власності на придбане майно - житловий будинок та земельну ділянку. Посилаючись на те, що [INFO] року її батько - [PERSON], не залишивши заповіту, помер, а після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є вона, як донька померлого, та відповідач [PERSON] - дружина померлого, яка відмовилась від прийняття спадщини, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Південноміської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року за архівними матеріалами КП «ХРБТІ» по праву приватної власності в цілому зареєстрований за позивачем [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району та області 26.06.1998 року, реєстр № 1-1466, що підтверджується довідкою КП «ХРБТІ № 589 від 28.11.2014 року (а.с. 5). Вказаний житловий будинок був проданий позивачем своєму батькові [PERSON] 25 квітня 2000 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району 25.04.2000 року, реєстр № 2-966 (а.с. 6). Крім цього будинку, на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу позивачем була продана [PERSON] земельна ділянка, площею 0,07 га, розташована на території Південноміської ради в [ADDRESS], передана у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), яка належала позивачеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Південноміською радою народних депутатів 18.08.1995 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 367 (а.с. 7 -12). Умови цього договору купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, позивач отримала від покупця гроші за продане нею майно, а покупець отримав неї його в натурі та правовстановлюючі документи на нього, користувався ним. [PERSON] за своє життя не зареєстрував своє право власності на придбане майно - ні на житловий будинок, ні на земельну ділянку. На цей час до складу спірного житлового будинку входять: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А 1 -1», загальною плохою 58,60 кв.м, житловою площею 19,40 кв.м, тамбуром літ. «а», ганком літ. «аі», погрібом літ. «ап», господарські будівлі та споруди: сараї літ. «Б», літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожі №№ 1- 3, водопровід літ. «К» (а.с. 9-11). Оскільки спірні правовідносини щодо виникнення права власності, тобто придбання спірного майна виникли в 2000 році, вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України (ред. 1963 року), Земельного Кодексу України (ред. 1990 року), Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, тобто законів, які діяли на час їх виникнення. Цивільним кодексом України в редакції 1963 року момент виникнення права власності був передбачений ст. 128 цього Кодексу, це стосувалось набуття права власності у набувача за договором (з моменту передачі речі). Ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, були встановлені підстави виникнення права приватної власності, де зазначено, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин набуває право власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладання коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництв, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Таким чином, на підставі діючого законодавства на момент придбання житлового будинку і земельної ділянки [PERSON] за своє життя набув право власності на спірне майно. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданим Південноміською радою Харківського району Харківської області 03.03.2007 року (а.с. 13). Таким чином, оскільки спірні житловий будинок і земельна ділянка були придбані [PERSON] у 2000 році, фактично належали йому на день його смерті, він набув право власності на це майно, тому згідно ст. 1218 ЦК України (в ред. 2003 року) воно є об'єктом спадкування після його смерті, входить до складу спадщини. Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування виникли у лютому 2007 року, вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 2003 року, Земельного Кодексу України в редакції 2001 року, тобто Закону, який діяв на час їх виникнення. [PERSON] заповіту не залишав, тому спадкування повинно відбуватися за законом згідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України (в редакції 2003 року). Після його смерті спадкоємцями за законом першої черги є донька померлого - позивач по справі і дружина померлого - відповідач [PERSON] Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] згідно до ст. 1261 ЦК України, яка прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України., тому як звернулася до Першої Державної нотаріальної контори Харківського району з заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі - дружина померлого [PERSON] на спірне нерухоме майно як на частку у спільному майні подружжя не претендує. від прийняття спадщини у встановлений законом строк відмовилась на користь позивача. Позивач не в змозі оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через те, що відсутні правовстановлюючі документи на спірні житловий будинок та земельну ділянку, відсутня державна реєстрація права власності на це нерухоме майно до 01.01.2013 року, що підтверджується відповіддю Першою Державної нотаріальної контори Харківського району за № 2853/01.16 від 11.11.2014 року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved