Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Зазначив, що випадково дізнався про існування заповіту, залишеного йому його матірю, яка померла 27 листопада 2016 року. За життя остання про своє розпорядження нікому не повідомляла, що саме входить у спадкову масу, лише через деякий час виявилося, що майно спадкодавця є дві земельні ділянки. Позивач звернувся до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. У звязку з наведеним просить визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності; вимоги підтримав (а.с. 30). Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 28). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 27 листопада 2016 року померла [PERSON] (а.с. 9), яка згідно із заповітом від 12 лютого 2013 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно та майнові права та обовязки на час смерті заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 10). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 551012 (а.с. 2) та Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 листопада 2013 року № НВ-1800702032013 (а.с. 3-5) та № НВ-1800702012013 (а.с. 6-8), [PERSON] була власником земельних ділянок, які розташовані за адресою: Глибочанська сільська рада Житомирського району Житомирської області, а саме: земельної ділянки площею 4,8780 га, кадастровий номер 1822081800:02:000:0033 та земельної ділянки площею 4,8069 га, кадастровий номер 1822081800:02:000:0029. Згідно з довідкою Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 17 серпня 2017 року № 435/01-16 відповідно до спадкової справи № 102/2017, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 61100406 (а.с. 13), позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Інформація щодо інших спадкоємців померлого в спадковій справі № 102/2017 відсутня (а.с. 11). Встановлено, що позивач для отримання свідоцтва про право на спадщину звертався до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], однак, як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 серпня 2017 року № 436/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця не подав заяву про прийняття спадщини, при цьому на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав (а.с. 12). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу України - далі - ЦК України). Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця й народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на наведене, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наведені ним причини пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, у звязку з чим, на переконання суду, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved