Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Зборянської сільської ради від 11.05.2014 року [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства із земель, які були в користуванні померлого 17.11.2007 року [PERSON], площею 1,5481 га по вул. Буковинська в с. Кулинка Калуського району, а саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 1,2981 га,, в тому числі ділянка № 2 площею 0,1388 га, ділянка №3 площею 1,1593 га. В подальшому рішенням Зборянської сільської ради від 07.10.2014 року було затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення вищевказаних ділянок та вирішено зареєструвати за [PERSON] речові права на них. \~ В 2015 році жителі с. Кулинка дізналися про передачу вказаних земельних ділянок [PERSON] у приватну власність, і це їх обурило, оскільки земельна ділянка площею 1,1593 га не була користуванні померлого [PERSON] та використовувалася жителями як пасовище. [PERSON] зазначила, що з 1999 року Зборянська сільська рада не вжила заходів для створення громадського пасовища, не звертала уваги на звернення жителів с. Кулинка про виділення їм землі для випасання худоби. Також вказала в заяві, що зі слів депутатів, які були присутні на 32 сесії Зборянської сільської ради, сільський голова [PERSON] зачитав заяву [PERSON], про надання дозволу на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства, яка розміщена по вул. Буковинська в с. Кулинка на підставі укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку, та були в користуванні померлого [PERSON] Про те, що передається у приватну власність земельна ділянка, яка використовувалася жителями с. Кулинка під пасовище на сесії сільської ради не . Однак вказана земельна ділянка у користуванні [PERSON] не перебувала. 03.05.2015 року були проведені збори села, на яких розглядалося питання про передачу гр. [PERSON] земель у приватну власність та було створено ініціативну групу для відстоювання інтересів громади. Після зборів була написана колективна скарга до Калуської РДА та Управління Держземагентства у Калуському районі з проханням вирішити дану ситуацію. Також вони звернулася із заявою до Калуської міжрайонної прокуратури з проханням здійснити перевірку щодо виділення жителям [INFO] [PERSON] [PERSON] земельних ділянок Зборянською сільською радою та головним управлінням Держземагентства в Івано-Франківській області. Однак їм було рекомендовано звернутися з даним питанням до суду. Тому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Зборянської сільської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою гр. [PERSON]І.» від 11.05.2014 року та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства» від 07.10.2014 року, скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 1,1593 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Кулинка Калуського району, за [PERSON], та скасувати свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку. Також просила стягнути з відповідачів в її користь понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Представник Верхнянської обєднаної територіальної громади Калуського району [PERSON] позов визнав , вважає, що земельна ділянко площею 1,1593 га. виділена відповідачці [PERSON] неправомірно,оскільки згідно домогосподарської книги [PERSON], в якого купила будинок [PERSON] не належала дана земельна ділянка. Це також підтверджується і довідкою № 4044 від 04.08.2016 року, виданою виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ. При виготовленні проекту слід було зафіксувати зміну складу угідь, що впливає на грошову оцінку земель, оподаткування, ставку податку , що не було зроблено приватним підприємством «ГеоУкрПроект» при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] Представник [PERSON] [PERSON] заперечив проти задоволення позову, стверджуючи, що жодних доказів того, що Зборянська сільська рада не вжила заходів для створення громадського пасовища, та не звертала уваги на неодноразові звернення жителів с. Кулинка, позивачем не надано. Крім того, не доведено в судовому засіданні той факт, що саме на виділеній [PERSON] земельній ділянці площею 1,1593 га має бути створене громадське пасовище. Зазначив, що вважає твердження позивача про приналежність даної земельної ділянки до пасовища безпідставним. Із наявного у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки висновку Управління Держземагентства у Калуському районі спірна земельна ділянка площею 1,1593 га належить до ріллі. Також пояснив, що віднесення земель до певної категорії згідно з ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена у постанові від 08.04.2015 року по справі № 6-32цс15, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання в користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку. Вважає твердження позивача про невідповідність оспорюваних рішень Зборянської сільської ради щодо визначення цільового призначення земельної ділянки Конституції та Законам України необґрунтованим, рішення не порушують нічиїх прав, а тому просив в задоволенні позову відмовити повністю. Представник [PERSON] [PERSON] заперечив проти позову, підтримав думку захисника [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням 32 сесії Зборянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 11.05.2014 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою гр. [PERSON]І.» сільська рада вирішила надати [PERSON], власнику домоволодіння № 7 по вул. Буковинська в с. Кулинка, дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства із земель, киї були в користуванні померлого 17.11.2007 року [PERSON], площею 1,5481 га по вул. Буковинська в селі Кулинка, з них 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 1,2981 га для ведення особистого селянського господарства, в тому числі ділянка № 2 0,1388 га, ділянка № 3 1,1593 га (а.с. 15). На виконання вказаного рішення [PERSON] звернулася до приватного підприємства «ГеоУкрПроект», яким і було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 73-95). Рішенням 35 сесії Зборянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 11.05.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства» було затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] вищезазначених земельних ділянок (а.с. 17). 03.11.2014 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 1,1593 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Кулинка Калуського району Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки 2622883202:01:001:0025, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 499315426228, номер запису про право власності: 7687807, та видано свідоцтво про право власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 12). З протоколу засідання зборів жителів села Кулинка Калуського району від 03.05.2015 року вбачається, що на даних зборах було обрано ініціативну групу в складі 5 чоловік, які б мали право представляти інтереси громади у всіх інстанціях та суді (а.с. 19). 19.05.2016 року жителі села Кулинка звернулися до Калуської районної державної адміністрації та Управління Держземагентства у Калуському районі з колективною скаргою, в якій просили вирішити питання законності передачі [PERSON] на праві власності земельної ділянки в межах села Кулинка для ведення особистого селянського господарства площею 1,1593 га. Свою незгоду обґрунтовували тим, що дана земельна ділянка не була в користуванні [PERSON] (а.с. 20-22). 10.06.2015 року жителі с. Кулинка звернулися із заявою до Калуської міжрайонної прокуратури із заявою, в якій просили здійснити перевірку за фактом виділення вказаних земельних ділянок та в подальшому звернутися до суду для скасування рішень, актів на право власності на земельні ділянки та повернення їх у власність громади (а.с. 23). Листом № 69-113-15 від 18.06.2015 року було відмовлені в задоволенні заяви та рекомендовано звернутися з даним питанням до суду (а.с. 24). Крім того, з метою врегулювання даного спору депутат Зборянської сільської ради [PERSON] 19.07.2015 року зверталася з наступними депутатськими зверненнями до ПП «ГеоУкрПроект» (а.с. 25), до Зборянської сільської ради (а.с. 26-27), Калуської РДА (а.с. 28), Управління Держгеокадастру у Калуському районі (а.с. 29). З відповіді на депутатське звернення, наданої виконавчим комітетом Зборянської сільської ради Калуського району від 11.08.2015 року № 66/02-15 вбачається, що відповідно до картографічних креслень за № 261 від 11.12.1985 року та проекту землевпорядкування по селі Кулинка частина земельної ділянки, що була надана [PERSON], належала [PERSON], а частина віднесена до громадських земель (чагарник) (а.с. 31). З довідки № 4044 від 04.08.2016 року, виданої виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ вбачається, що на час купівлі [PERSON] житлового будинку в с. Кулинка по вул. Буковинська, 7, що знаходився у власності гр. [PERSON], земельна ділянка площею 1,1593 га по вул. Буковинська, 7, згідно домогосподарської книги не була в користуванні померлого [PERSON] (а.с. 134). З Проекту роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Зборянської сільської ради народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області 1995 року(а.с.66-183), доданого до матеріалів справи, вбачається, що земельна ділянка, яка виділена [PERSON] згідно проекту організації території земельних часток(а.с.170), належала до земель сільськогосподарського призначення - 512/2,3 з класифікацією як «рілля»(код 05) (а.с.81). Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні ствердили, що [PERSON] не належала земельна ділянка площею 1,1593 га, а також те,що дана земельна ділянка могла використовуватись громадою, як пасовище. Окрім того [PERSON] поставила на даній земельній ділянці огорожу і жителі села не можуть пройти до громадського озера. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] ствердили в судовому засіданні, що вищезазначена земельна ділянка не використовувалася для пасовища, оскільки була завалена сміттям. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Як передбачено ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, в тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів. Згідно ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підстав документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної [PERSON] Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною [PERSON] Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Як встановлено ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, оскільки при прийнятті рішення 32 сесії 6 демократичного скликання Зборянської сільської ради від 11.05.2014 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою гр. [PERSON]І.» та 35 сесії 6 демократичного скликання Зборянської сільської ради від 07.10.2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,1593 га за кадастровим номером 2622883202:01:001:0025 допущено ряд порушень, а саме не враховано, що дана земельна ділянка ніколи не належала [PERSON], в якого купила будинок [PERSON] і не могла бути передана останній. При прийнятті даних рішень та при виготовленні проекту слід було зафіксувати зміну складу угідь, що впливає на грошову оцінку земель, оподаткування, ставку податку , що не було зроблено приватним підприємством «ГеоУкрПроект» при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON] Остання мала право на виготовлення проекту та свідоцтва про право власності тільки на земельну ділянку, яка належала [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved