Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, зазначивши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.12.2013 року, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає, позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом, та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим позивач зазначає, що оскільки дитина [INFO], вона має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, а тому також просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку. Крім цього позивач вказує, що вона проживає у квартирі, яку знімає в оренду зі своєю матірю. Договір найму було укладено з матірю позивача [PERSON], однак позивач там проживає разом з сином, за що сплачує 1250,00 гривень щомісяця. У звязку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання дитини, [PERSON], [INFO], повязані із проживанням, в розмірі 625,00 гривень щомісячно у період з 01.12.2015 року по 22.09.2016 року. Також у звязку зі зверненням до суду з позовом позивач понесла витрати на правову допомогу зі складання позовної заяви у сумі 300,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти того, що він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серія І-КГ №086365 виданого 20.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні 20.12.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №754. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія І-КГ №172912 виданого 04.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного суд дійшов переконання, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Крім цього суд вважає, що заявлена позовні вимога про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню частково, а саме: у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача досягнення дитиною трьох років. Разом з цим суд критично відноситься до наданого позивачем договору найму, укладеного 22.09.2015 року з [PERSON], матірю позивача, оскільки суд дійшов переконання, що це не відноситься до додаткових витрат на дитину, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також у відповідності до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничних розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно розрахункової квитанції серія АААА №13 від 03.122015 року ФОП [PERSON] за складання позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини [PERSON] сплатила 300,00 гривень, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 гривень. З урахуванням вищевикладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial