Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності, а саме визнати частки всіх співвласників: [PERSON], [PERSON] в праві приватної спільної власності на квартиру [ADDRESS], рівним, тобто по 1/3 частині за кожним. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачці [PERSON] та відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON], на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1976 від 07 липня 1997 року, належить квартира № 7 житлового будинку № 268 по вул. Фрунзе в м. Мелітополі Запорізької області. Належна їм двокімнатна квартира, загальною площею 48,1 кв.м, перейшла у власність у звязку з приватизацією. У свідоцтві про право власності на житло № 1976 від 07 липня 1997 року, зазначені власники: [PERSON] - матір позивачки по справі, [PERSON] (шлюбне [PERSON]) [PERSON] позивачка по справі та відповідачка по справі [PERSON] (шлюбне [PERSON]) [PERSON]. На даний час, прізвища двох власників квартири змінились. У звязку з тим що вона, позивачка по справі [PERSON], виходила заміж два рази, та двічі змінювала прізвище що підтверджується свідоцтвами про одруження. Позивачка звернулася до приватної нотаріальної контори для оформлення угоди дарування на належну їй частку вказаної квартири. Нотаріусом їй була надана відповідь, що при приватизації житла не було встановлено часткове співвідношення між співвласниками квартири, тому без перерозподілу часток між співвласниками - відчуження не можливе. Добровільно, шляхом укладення відповідної угоди про розподіл часток, посвідченої нотаріусом, відповідачки відмовляються вирішити це питання. На даний час позивачка не може розпорядитися своєю частиною квартири, оскільки не встановлено часткове співвідношення трьох співвласників. Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, визнає позовні вимоги викладені у позові, та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що\~\~позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~\~\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше\~\~ як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона зобов'язана\~\~ довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Судом було встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на праві приватної спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1976 від 07 липня 1997 року, виданого Запорізьким відділенням Придніпровської залізниці, яке зареєстровано в КП БТІ 23 липня 1997 року, належить квартира № 7 житлового будинку № 268 по вул. Фрунзе в м. Мелітополі Запорізької області, про що свідчить його копія, (а.с.9,10), а також цей факт підтверджується копією технічного паспорту,(7-8). Належна [PERSON], [PERSON] та [PERSON] двокімнатна квартира, загальною площею 48,1 кв.м, перейшла у власність у звязку з приватизацією. У свідоцтві про право власності на житло № 1976 від 07 липня 1997 року, зазначені власники: [PERSON] - матір позивачки по справі, [PERSON] (шлюбне [PERSON]) [PERSON] позивачка по справі та відповідачка по справі [PERSON] (шлюбне [PERSON]) [PERSON]. На даний час, прізвища двох власників квартири змінились. У звязку з тим що [PERSON], виходила заміж два рази, та двічі змінювала прізвище що підтверджується свідоцтвами про одруження від 03 вересня 2004 року І-ЖС № 018142, прізвище [PERSON] змінила на Тищенко, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.05.2008 року № І-ЖС № 046680, та свідоцтвом про шлюб від 14 вересня 2013 року, прізвище Тищенко змінила на [PERSON]. У 2013 році відповідачка (до шлюбу [PERSON]Є.), (а.с.17-19). Також, змінювала прізвища [PERSON], яка уклала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила своє прізвище, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 128489 від 19.07.2013 року, (а.с.16). [PERSON] звернулася до приватної нотаріальної контори для оформлення угоди дарування на належну їй частку вказаної квартири. Нотаріусом їй була надана відповідь, що при приватизації житла не було встановлено часткове співвідношення між співвласниками квартири, тому без перерозподілу часток між співвласниками - відчуження не можливе. Згідно з ч.3 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. При приватизації квартири у свідоцтві про право власності на житло не були визначені частки кожного власника. Відповідно до ст. ст. 364, 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі їх частки з майна, що знаходиться в спільній сумісній власності. Згідно з вимогами ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Приймаючи до уваги, що квартира належить трьом власникам, які мають рівні права на майно, та між ними при приватизації вказаної квартири не було встановлено іншої домовленості, щодо нерівності часток, вважаю, що всі частки власників зазначеної квартири є рівними, тобто нам співвласникам спільної сумісної власності належить по 1/3 частки квартири кожному. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: approved