Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 липня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовоною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання. ( а.с. 19). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. У підготовче засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає, просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 17 липня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1046. ( а.с.14). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1411 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 1575. (а.с. 12-13). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Н підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову у розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved