Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на забезпечення дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до розміру 75% від сукупного доходу на користь починаючи з липня 2014 року. В обґрунтування позову зазначила, що 6 жовтня 2009 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано в березні 2011 року. До Центрального районного суду м. Сімферополь було подано позовну заяву про стягнення аліментів 02.10.2012. Центральним Районним судом м.Сімферополь, 05.11.2012 розглянута справа №122/2139/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на трьох неповнолітніх дітей. Рішенням суду від 05.11.2012 стягнуто з відповідача 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 жовтня 2012. Також, позивач зазначила, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні свого чоловіка та не має ніяких доходів окрім одноразової допомоги на народження дитини, і не може забезпечувати дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також сім'я була вимушена переїхати з постійного місця проживання у м.Сімферополь та тимчасово перебуває в Києві у зв'язку з тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим, вимушена орендувати житло і відчуває суттєві матеріальні труднощі. Позивач в судове засідання не з'явилася про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі з 06.10.2001 року. Шлюб між сторонами було розірвано 24.03.2011 на підставі рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим. Від спільного подружнього життя у позивача з відповідачем троє спільних дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER]. Рішенням центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 05.11.2012 було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з 02 жовтня 2012 року. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Мінливим дохід вважається в тому випадку, коли його розмір коливається. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аліменти на утримання дітей являють собою кошти на утримання, спрямовані на створення нормальних умов існування: витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини обома батьками. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи виключні обставини справи, наявність трьох дітей, матеріали додані зі сторони позивача вимоги про збільшення розміру аліментів на забезпечення дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до розміру ѕ частини від сукупного доходу, підлягають задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial