Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даною позовною заявою та вказала, що вони з відповідачем 17 жовтня 2006 року уклали шлюб, який 05.06.2016 року було розірвано, згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області. Від даного шлюбу народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач дитина знаходиться біля неї та на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням матеріальної допомоги їй з сином. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не було досягнуто. Як вказує позивач їй одній матеріально важно утримувати дитину, так як для дитини необхідні кошти на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків та інших предметів,які необхідні для нормального розвитку та існування дитини. Відповідач є працездатним, спроможним виконувати обовязки по утриманню сина, оскільки неофіційно працює на будівництві та отримує доходи. Інших утриманців у відповідача немає, за станом здоровя відповідач здоровий. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 08.01.2008 р. н., в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання рішення в межах платежу, встановленого законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що свідчить направлення поштового повідомлення, яке повернулось до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Також відповідач заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у його відсутність не надав, позов не оспорив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Оглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від їх окремого проживання від дитини; ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повнолітті; ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України; ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АМ № 092072, відповідач являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно довідки №934 від 04.07.2016 року виданої виконкомом Леляцької сільської ради, [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.8). При визначенні розміру аліментів судом враховується, вік дитини, те, що відповідач не має інших утриманців, являється працездатним і має мінливий, нерегулярний дохід. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1531 грн.. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормально функціонування організму людини, збереження його здоровя набором продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.192 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для визначення щомісячного утримання дитини в розмірі 600 грн. до досягнення сином повноліття. Суд звертає увагу, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд не приймає до уваги вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. так як дана вимога не базується на законі.

Outcome: partial