Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про зняття арешту посилаючись на те, що 19.07.2004 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби дніпровського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-453, виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини доходу, було винесено постанову АА № 384711 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, згідно якої накладено арешт на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , 1961 року народження. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до заповіту від 29.08.2012 року вона є спадкоємцем після смерті померлого брата - [PERSON] . 24.11.2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Захарченка Т.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого брата, та 24.11.2020 року відкрита спадкова справа № 53/2020. Однак, отримати спадщину вона позбавлена можливості, оскільки накладено арешт на майно померлого згідно постанови виконавця. На її звернення до виконавчої служби, отримала відповідь, про те, що виконавчі документи відносно [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають та не вдалось ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на його майно, оскільки за 2004 рік в АСВП відсутня інформація. Наявність арешту позбавляє її права як спадкоємця за заповітом. До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та задоволення позовних вимог у повному обсязі. До суду представник відповідача не з`явився, надіслав лист про слухання справи без його присутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 10.09.2021 року. 15.09.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, визначено головуючого суддю. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 11.11.2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В суді встановлено, що 07.02.1997 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-453 на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмір 1/4 частини доходів, який був пред`явлений до виконання до ВДВС Дніпровського району м. Києва. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.07.2004 року серії АА № 384711, накладено арешт на 1//4 частину квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер. Згідно заповіту від 29.08.2012 року [PERSON] заповів усе своє майно сестрі - [PERSON] . 24.11.2020 року приватним нотаріусом КМНО Захарченко Т.С. заведено спадкову справу № 53/2020 щодо майна померлого [PERSON] . Згідно листа Дніпровського районного відділу виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 58493 від 21.07.2021 року, в відділі відсутній виконавчий лист відносно [PERSON] . Крім того, перевіркою системи виконавчих проваджень не вдалось ідентифікувати на підставі якого виконавчого документа накладено арешт на майно, оскільки за 2004 рік в АСВП відсутня інформація. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявний запис про арешт нерухомого майна № 1217659 а саме [ADDRESS] , на підставі постанови АА № 384711 від 19..07.2004 року ВДВС, заборона № 219, власником є [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ч. 1 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент подій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Оскільки, виконавче провадження відсутнє, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішення спірного питання. Враховуючи викладене та норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved