Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що відносно нього приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис, яким стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості в розмірі 47291,14 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу не було відомо про вчинення виконавчого напису нотаріусом, а лиш в червні 2020 року, коли позивачка не отримала заробітну плату та перевіривши реєстр боржників, виявила інформацію, що відносно неї відкрито виконавче провадження №62538108 приватним виконавцем Русецькою О.О.. Підставою для відкриття якого був виконавчий напис нотаріуса БРНО Колейчик В.В. В подальшому позивачем було витребувано копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату у приватного виконавця. Відповідно до постанови від 16.07.2020 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В вчинено виконавчий напис за №12794 виданий 15.05.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором №СL0010733 від 08.05.2018 року укладеного між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] .. Таким чином, позивачу стало відомо про вчинений, в інтересах відповідача, виконавчий напис, який на думку позивача, вчинений з порушенням вимог законодавства та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, вважає, що нотаріусом не було дотримано процедури вчинення виконавчих написів та не згодна ні з сумами боргу, ні з самим фактом своєї заборгованості. Тому, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.05.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., який зареєстровано в реєстрі під №12794 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № СL0010733 від 05.08.2018 року, укладеного між ТОВ «СЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] , право вимоги за яким набуло ТОВ «ГЛОБАЛ ФАКТОР» Ухвалою суду від 16.09.2020 року було відкрито провадження та вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказав. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі. У відзиві зазначає, що ним було дотримано процедуру щодо передачі документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів дотримана у повному обсязі та вчинення виконавчого напису №12794 від 15.05.2020 року відповідає вимогам чинного законодавства. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити в повному обсязі. Третя особа Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. не скористався правом на подання пояснень. Судом витребовувались у третьої особи завірені належним чином виконавчий напис № 12794, вчинений 15.05.2020 року та копії документів, на підставі яких було вчинено даний виконавчий напис. Однак, дана вимогу суду не виконана. Ухвалу суду від 16.09.2020 року про витребування вищезазначених документів, яка направлялася разом із позовною заявою та додатками до неї, за адресою вказаною позивачем в позовній заяві, повернулось з відміткою, що адресат відмовився від отримання листа. (Т.1 а.с. 31) Судом повторно було направлено копію ухвали суду від 16.09.2020 року та позовну заяву з додатками, однак згідно даних з мережі інтернет нотаріусом Колейчик В.В. знову не отримано ухвалу суду та позовну заяву з додатками. Станом на 27.11.2020 року клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТРИНГ» 08.05.2018 року укладено договір позики № СL0010733 про надання [PERSON] грошової суми в розмірі 20 000, 00 грн., строком користування позикою становить 24 місяці (а.с. 57-59). 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №12794 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № СL0010733 від 08.05.2018 року, укладеним з ТОВ «СУЧАСНИЙЙ ФАКТОРИНГ» за період з 08.06.2018 року по 11.03.2020 року в розмірі 46441,14 грн., та за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» плату в розмірі 880,00 грн. (а.с. 67). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 62538108 з виконання виконавчого напису №12794, виданого 15.05.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СУЧАСНИЙЙ ФАКТОРИНГ» заборгованість в розмірі 52589.25 грн. (а.с. 11-12). Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Гл. 16 розд. ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався розрахунком заборгованості, підготовленим ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОИНГ», що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Колейчик В.В., не надав суду документів, на підставі яких ним вчинений виконавчий напис. В самому виконавчому написі також не зазначений перелік документів на підставі яких він вчинений. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Слід зазначити, що відповідачем не надано доказів того, що позивачеві направлялась вимога про необхідність погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, що позивач отримував вимогу відповідача про необхідність сплатити заборгованість за укладеним кредитним договором. До відзиву відповідачем надано копія конверту, що позивачеві направлявся лист рекомендованим повідомленням, який повернувся з відміткою за закінченням строку зберігання, проте не можливо встановити, що саме направлялося позивачу, оскільки відсутній поштовий опис вкладення. (а.с. 71). На підставі чого суд вважає, що у зв`язку з даною обставиною позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved