Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що тривалий час працювала на підприємстві відповідача. Протягом зазначеного періоду підпадала під дію виробничого шуму, що перебільшував гранично допустимий рівень через недосконалість робочих місць. Загальний стаж роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів склав 18 років 3 місяці. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини відповідача, позивачем отримано хронічне професійне захворювання. За медичним висновком ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 03.11.2011 року, позивачці встановлено діагноз нейросенсорна приглуховатість першого ступеня (з легким зниженням слуху). У зв`язку із заподіянням шкоди, вона 30.11.2011 року пройшла огляд МСЕК, де їй було визначено ступінь втрати професійної працездатності 10% по туговухості, з 28 листопада 2011 року безстроково. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено її нормальні життєві зв`язки, позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання, вона постійно відчуває больові відчуття, запаморочення, загальна слабкість, швидка втома. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 41730,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 17.09.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Прус А.С. подала до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначила, що згідно довідки МСЕК №072385 від 30.11.2011 року [PERSON] первинно було встановлено 10% втрати працездатності безстроково. Положенням ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідач здійснював всі заходи передбачені ст. 7 Закону України «Про охорону праці». Відповідно до ст. 29 КЗпП [PERSON] було роз`яснено під розпис її права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де вона буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, її права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож, позивач свідомо приймала запропоновані їй умови праці і усвідомлювала можливість ушкодження її здоров`я та її наслідки. Відповідач вважає, що не повинен відшкодовувати моральну шкоду, оскільки не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з втратою працездатності позивача та виникнення у останньої моральних страждань. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях відповідача згідно законодавства України, гігієнічної класифікації праці, та вказує на відсутність причинного зв`язку з втратою працездатності. До того, відповідно до норм чинного законодавства позивач має довести, в чому саме полягає завдана шкода, якими неправомірними рішеннями чи бездіяльністю відповідача заподіяно та з яких міркувань виходила позивач визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами вона це підтверджує. Різновидом висновку медичних органів, як підстави для відшкодування моральної шкоди, може бути висновок лікаря-психіатра, лікувально-профілактичного закладу або лікарсько-консультаційної чи медико-соціальної експертної комісії про стрес, якого зазнав потерпілий у результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, чи їх наслідків, про депресію чи інші негативні вияви стану потерпілого. Такі висновки слід розглядати в комплексі з іншими документами і наявними відомостями про потерпілого. Таким чином, обставини справи щодо спричинення позивачу моральної шкоди повинні доводитися, а твердження [PERSON] , які складають зміст позовної заяви, є припущенням можливого розміру заподіяної шкоди. Отже позивачем, не було надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів з врахуванням характеру і обсягу душевних страждань. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з трудовою книжкою [PERSON] тривалий час працювала на підприємстві відповідача (а.с. 29-32, 33-37). Згідно з п. 16 Акту розслідування хронічного професійного захворювання №41 від 15.11.2011 року, професійне захворювання [PERSON] виникло за таких обставин: КМК «Криворіжсталь» кисневий цех №2 з 09.09.1991 року по 01.03.1995 року апаратник очищення газу (аргону); кисневе виробництво з 01.03.1995 року по 08.10.1996 року - апаратник очищення газу (аргону); КДГМК «Криворіжсталь» кисневе виробництво з 08.10.1996 року по 22.11.2002 року - апаратник очищення газу (аргону); з 22.11.2002 року по 08.04.2004 року - апаратник очищення газу (старший); ВАТ КГМК «Криворіжсталь» кисневе виробництво з 08.04.2004 року по 12.01.2006 року - апаратник очищення газу (старший); ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» кисневе виробництво з 12.01.2006 року по 14.06.2007 року - апаратник очищення газу (старший); ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» кисневе виробництво з 14.06.2007 року по 23.11.2009 року - апаратник очищення газу (старший). Протягом зазначеного стажу підпадала під дію виробничого шуму, що перебільшував ГДР через недосконалість робочих місць. Відповідно до п. 17 Акту причина виникнення професійного захворювання визначено, шум (а.с. 17-18). Відповідно до довідки МСЕК від 30.11.2011 року [PERSON] встановлено 10% втрати професійної працездатності з 28.11.2011 року безстроково (а.с. 8, 9). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 41730,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнала ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримала 10% втрати професійної працездатності. Згідно виписки з медичної карти та медичних довідок, [PERSON] потребує нагляду лікарів, прийом лікувальних засобів, постійне оздоровлення в санітарно курортних закладах, тощо (а.с. 14-15, 16, 17-18, 19-2021-22, 23-26). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачці моральної шкоди повинна складати 30000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 43700,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial