Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,976 га, кадастровий номер 1223887100: 02:001:0277, розташованої на території Хорошівської сільської ради. Померлому належало право на вказану земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19.01.2005 року серії ДП № 054977. За життя спадкодавець не залишив заповіту тому спадщину необхідно визначити за законом. Дружина померлого та його донька [PERSON] відмовились він спадщини на її користь, що підтверджується листом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 19.10.2014 року № 289/02-14. Позивачка звернулась для прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу, однак нотаріус своїм листом від 19.10.2014 року № 289/02-14 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про права на спадщину через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку. Відмовляючи у видачі вказаного витягу державний кадастровий реєстратор у листі № 144 від 23.09.2014 року вказав, що станом на 23.09.2014 року земельна ділянка відповідає площі та встановленим межам зазначених в Державному земельному кадастрі, оскільки на даній ділянці знаходяться опори ліній електропередач і ділянка підлягає архівації, відповідно до технічної документації щодо встановлення меж, яку необхідно буде замовити в землевпорядній організації власником після прийняття права власності. Позивачка на підставі ст.ст. 328,1216,1218,1225,1268 ЦК України звернулась з даним позовом до суду з метою захисту порушеного права. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву, прохає справу слухати в її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій прохає справу заслухати в їх відсутність, позов визнали. Третя особа, залучена до участі у справі на підставі ухвали суду, також суду надала письмову заяву де прохає справу розглянути без її участі, вважає, що позов підлягає задоволенню та зазначила у заяві, що усунути виявлені розбіжності у розмірі вказаної земельної ділянки можливо тільки після звернення власника земельної ділянки до Петропавлівської районної державної адміністрації з заявою для вилучення охоронної зони опори ЛЕП та віднесення земельної ділянки до земель транспорту та зв'язку. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька [PERSON] який поме [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO], серії [NUMBER] та листом приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу № 289/02-14 від 19.10.2014 року в якому вказано, що позивачка частину спадщини після померлого батька прийняла. Також з листа нотаріуса суд встановив, що дружина померлого спадкодавця [PERSON] та донька померлого - [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки. Спадкодавець [PERSON] померлий [INFO] був власником земельної ділянки площею 4,976 га, кадастровий номер 1223887100: 02:001:0277, розташованої на території Хорошівської сільської ради. Померлому належало право на вказану земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 19.01.2005 року серії ДП № 054977. За життя спадкодавець не залишив заповіту тому спадщину необхідно визначити за законом. Причиною неможливості отримання свідоцтва про права на спадщину нотаріально стало те, що її площа та межі земельної ділянки згідно Державного акту не відповідають площі та межам, що зазначені в Державному земельному кадастрі. Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі, якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки: невідповідність меж земельної ділянки вказаних у Державному реєстрі земель її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення): присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про землеустрій» суб'єктами землеустрою є: землевласники та землекористувачі. Таким чином внести відомості до Державного земельного кадастру про достовірну площу та межі земельної ділянки можливо лише за заявою її власника. Проте [PERSON], який є власником вказаної земельної ділянки, вже помер, а тому замовити технічну документацію у землевпорядній організації щодо встановлення площі земельної ділянки її меж вчинити необхідні дії для реєстрації зазначених відомостей у Державному земельному кадастрі та отримати відповідний витяг без оформлення права на спадщину неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, вищевикладене є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved