Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2009 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх дев'яти місяців вони проживають окремо, з цього часу діти проживають виключно з нею. У свою чергу відповідач не в повному об'ємі надає матеріальну допомогу на утримання дітей, раз на півроку надає 1 000 гривень, купує продукти харчування, одяг тощо, діти перебувають на повному її забезпеченні. Оскільки рівень її доходів не дає можливості забезпечувати дітей матеріально на належному рівні, а відповідач має рівні з нею обов'язки щодо забезпечення дітей, має доходи, тому просить стягувати аліменти у розмірі по 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала у повному обсязі з аналогічних підстав. Позивач доповнила, що протягом останнього часу відповідач лише декілька разів провідував дітей. При цьому, батько на утримання дітей матеріальну допомогу надає один раз на півроку, її дохід є надто низький для забезпечення усіх необхідних потреб дітей. На даний час син [PERSON], відвідує садок, оплату за який вона здійснює особисто щомісячно в сумі близько 200-400 гривень, донька [PERSON] відвідує платні освітні послуги по підготовці дитини до школи, сума оплати становить близько 750,0 гривень на місяць. Крім цього несе усі інші витрати на дітей самостійно, а також витрати на оплату комунальних послуг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду показав, що не заперечує свого обов'язку щодо сплати аліментів на дітей, однак не погодився із запропонованим позивачем розміром. Вказав, що його щомісячний дохід становить близько 2 000-3 000 гривень, а тому згідний сплачувати аліменти у розмірі 1 500 гривень на обох дітей. Також зазначив, що посилання позивача на ті обставини, що він не в повному об'ємі надає допомогу на утримання дітей не відповідають дійсності, оскільки він періодично купує дітям продукти харчування та одяг. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб (а.с.3), сторони уклали шлюб 28 травня 2009 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 792. Як встановлено судом, у зареєстрованому між сторонами шлюбі, народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом безспірно встановлено, що на даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю. Відповідач з дітьми не проживає. В судовому засіданні позивач ствердила, що діти перебувають виключно на її матеріальному утриманні, відповідач від надання матеріальної допомоги ухиляється. В підтвердження своєї позиції представила суду квитанції про внесення батьківської плати у дошкільний навчальний заклад та плати за підготовку дитини до школи. В той же час відповідач наведені позивачем обставини заперечує, вважає, що бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, що підтверджується фіскальним чеком від 03.09.2016 року про купівлю продуктів харчування та інших речей. Як вбачається з довідки про доходи, позивач [PERSON] працює на посаді старшого викладача у Львівському національному медичному університеті ім.Д.Галицького, загальна сума доходу за період з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року становить 10079,03 гривень. При цьому, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює. Наведені сторонами обставини свідчать про відсутність між ними домовленості щодо способу виконання спільного обов'язку утримувати дітей, а тому виходячи із встановленого факту, що діти проживають із матір'ю, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на дітей у розмірі по 1 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач вказаний розмір аліментів в судовому засіданні категорично заперечив, вважає такий необґрунтовано завищеним, просить стягувати з нього щомісячно аліменти на дітей у розмірі 1 500 гривень в силу того, що він офіційно не працює, жодних інших обставин відповідачем не наведено. А тому з врахуванням потреб дітей та наданої допомоги самою матір'ю, враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоров'я та вік, наявність у нього обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей та відсутності законодавством визначеного обов'язку по утриманню інших осіб, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно на користь позивача на утримання дітей і до досягнення ними повноліття у розмірі по 1 000 гривень на кожну дитину, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дітей. Враховуючи наведене, позов слід задоволити частково, присудити на користь позивача стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у визначеному судом розмірі, яке здійснювати щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved