Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 1977 року по 20.05.2013 року працювала у ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді контролера якості 4 розряду ПКП оздоблювального виробництва. На день звільнення адміністрація ВАТ «ХБК» з нею не розрахувалась. На сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі складає 31077,08 грн. В добровільному порядку адміністрація відмовляється погасити заборгованість по заробітній платі, тому вона змушена звернутись за поновленням її порушеного права на оплату праці до суду. На сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі відповідачем не погашена. Відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за 198 днів з 10.12.2016 року по 27.09.2017 року. У зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 11088,00 грн., судові витрати покласти на відповідача Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 1977 року по 20.05.2013 року працювала на ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді контролера якості 4 розряду ПКП оздоблювального виробництва. Наказом № 31-к від 20.05.2013 року звільнена з посади у зв'язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки. Як вбачається з довідки ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» № 4/34/25-8-724 від 20.05.2013 року заборгованість ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з заробітної плати перед позивачем складає 31077,08 грн. Згідно довідки № 4/34/25-8-140 від 06.03.2014 року, виданої ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 1176,00 грн., середньоденна заробітна плата становить 56,00 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2017 року стягнуто з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні в сумі 15680 грн. за період часу з 03.11.2015 року по 09.12.2016 року. Відповідно до вимог ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені вище строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За приписами ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено наявність заборгованості ВАТ «ХБК» перед ним, розмір середньомісячного заробітку. Відповідачем не доведено, що заборгованість перед позивачем погашена, середньоденний заробіток на день звільнення позивача був іншим, ніж 56,00 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 27 цього Закону встановлено, що середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, відповідно до якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку). Відповідно до ст. 161 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує(виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого з джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем). Судом визначено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі із позивачем, за час затримки розрахунку за період з 10.12.2016 року по 27.09.2016 року, складає 198 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 11088,00 грн. (56,00 грн. Х 198 робочих днів за час затримки розрахунку). Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved