Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

позивач звернулася до суду 04 листопада 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 26 липня 1996 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання (а.с.1-2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1996 року (а.с. 5 копія свідоцтва про укладення шлюбу), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно частини першої статті 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (частина перша статті 191 СК України).\~\~ Відповідно до статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги матеріальне положення сторін, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, тому суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Однак закон зобовязує батьків на підставі статті 180 СК України утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В разі якщо дитина після досягнення повноліття буде продовжувати навчання і у звязку з цим потребуватиме матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зазначене не позбавляє позивача права після досягнення сином повноліття за умови його навчання звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в порядку статті 199 СК України. Тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: partial