Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 12 частину квартири [ADDRESS], яке лишилось після смерті [INFO] року її чоловіка [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.09.2013 року П'ятою Київською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2 частину квартири [ADDRESS], оскільки в позивача відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на майно (не було зареєстровано право власності [PERSON]), а провести самостійно таку реєстрацію позивач не має змоги у зв'язку зі смертю власника та відповідно припинення права власності. Таким чином позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав як спадкоємця. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, справу просила розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Треті особи в судове засідання також не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12 частина квартири [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] (а.с. 40, 43). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 31), єдиним спадкоємцем померлого є позивач у справі [PERSON], за заповітом від 25.10.2011 року (а.с. 28, 33). 29.08.2013 року П'ятою Київською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади померлого [PERSON] (а.с. 49), і відмовлено у видачі свідоцтва на 12 частину квартири [ADDRESS], яка на праві власності належала [PERSON], оскільки померлим не було належним чином зареєстровано дублікат договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим в позивача відсутні правовстановлюючі документи на майно, а зареєструвати такі документи позивач не має змоги у зв'язку зі смертю власника та відповідно припинення права власності (а.с. 52). З поданого позову вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, проте не має змоги відновити чи зареєструвати у встановленому порядку належним чином правовстановлюючі документи, оскільки згідно ст. 346 ЦК України смерть власника є підставою для припинення права власності, а отже реєстрація дубліката правовстановлюючого документа на майно померлого [PERSON] після фактичної смерті його власника є неправомірною. Згідно дублікату договору купівлі-продажу квартири (а.с. 51) до квартира [ADDRESS] з двох жилих кімнат, загальною площею 46,5 кв.м. та жилою площею 31,00 кв.м.. Відповідно до вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, і відповідно за позивачем необхідно визнати право власності на 12 частину квартири [ADDRESS], яка на праві власності належала [PERSON]. В той же час суд вважає позовні вимоги про реєстрацію права власності та видачі позивачу витягу про реєстрацію права власності необґрунтованими, оскільки Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві не є учасником спірних правовідносин та відповідно не може відповідати за позовом (є неналежним відповідачем), а отже в позові в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial