Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулася в суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. В своїй позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.10.1987, який був зареєстрований 23 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 10. Спільне життя з відповідачем не скалалось і на даний час шлюбні відносини між ними припинено. Вказує, що за час перебування у шлюбі, нею було придбано автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», тип загальний легковий пасажирський - В, ідентифікаційний номер [NUMBER], робочий об'єм двигуна 2148, р.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску. Оскільки автомобіль був придбаний нею за кошти, які належали їй особисто, просить визнати його особистою приватною власністю. На попереднє судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, проте на адресу суду направив нотаріально завірену заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просить проводити у його відсутності та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 10. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. За час перебування у шлюбі позивачем було придбано автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», тип загальний легковий пасажирський - В, ідентифікаційний номер [NUMBER], робочий об'єм двигуна 2148, р.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску. Позивач, зазначила, що автомобіль був набутий нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Як вбачається із заяви [PERSON] від 24.07.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С., останній ствердив факт, що транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», тип загальний легковий пасажирський - В, ідентифікаційний номер [NUMBER], робочий об'єм двигуна 2148, р.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску був набутий його дружиною [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу, за її особисті грошові кошти, не внесені до їх сімейного бюджету та підтвердив, що вказаний транспортний засіб є її особистою приватною власністю. Встановлені судом обставини, згідно положень ст. 174 ч.4 ЦПК Укряїни, є підставами для задоволення позову, оскільки його визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved