Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач\~ звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 жовтня 1978 року, від якого мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, місцем проживання дітей просить визначити з нею. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених в позові, місце проживання дітей просили визначити з матір`ю. Відповідач та його представник позов визнали частково, просили визначити місцем проживання неповнолітніх синів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з батьком. Представник органу опіки та піклування зазначив, що місцем проживання синів слід визначити з батьком, а дочки з матір`ю, відповідно до висновку про доцільність визначення місця проживання дітей. Вислухавши усні пояснення сторін, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1978 року, від якого мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї,\~ наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1,\~ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, як то передбачає\~стаття 161 СК України. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Особливо це стосується немовлят та дуже маленьких дітей. З точки зору психології між дитиною та її матірю в ранньому віці існує дуже тісний звязок, розірвання якого накладає часто глибокий слід в майбутньому на психіці та навіть на фізичному розвитку дитини. Та й самою природою було закладено спроможність забезпечення необхідних умов побуту, виховання, розвитку дитини саме в жінці. В судовому засіданні сторони погодили місце проживання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] з матір`ю, а тому в цій частині відсутній спір. При визначенні місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в даному випадку суд зазначає, що кожен з батьків\~\~ставиться до своїх батьківських обов'язків відповідально. Кожен з них любить\~\~дітей та піклується про них. На даний час вік дітей не дозволяє в повній мірі визначити їх особливу прихильність до кожного з батьків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх синів, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком. Однак, судом встановлено, що матеріали справи не містять передбачених ч. 2 ст. 161 СК України обставин, для розлучення синів зі своєю матір'ю, а тому місце їх проживання слід визначити за місцем проживання матері. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини.

Outcome: approved