Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила визнати недійсним п. 6.1 кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (каса) №1647/7073ECLKAPT від 16.01.2014 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON], відповідно до якого всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним, або випливають з нього у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків або в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів», відповідно до їх регламентів за вибором позивача. Сторони домовились, що розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським суддею Волошиновичем О.П. одноособово. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеним у даному пункті суддею, призначення третейського судді сторони доручають голові постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» здійснюється третейським суддею одноособово за призначенням Голови Третейського суду при ВГО. Умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце та дата укладання третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений пункт договору суперечить ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки зазначена норма забороняє третейським судам розглядати справи щодо захисту прав споживачів, у томі числі споживачів послуг банку. А тому, розгляд справи в порядку третейського судочинства, на переконання позивача, суттєво обмежує її права захищати свої інтереси, оскільки вона позбавлена можливості належним чином захищати свої права згідно з положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦПК України. Вважає зазначені положення договору такими, що суперечать чинному законодавству, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення відповідача, в яких він проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що укладене в кредитному договорі третейське застереження регулює порядок вирішення всіх спорів, які виникають з кредитного договору, оскільки п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» містить обмеження лише щодо розгляду спорів відносно захисту прав споживачів та не виключає права розглядати інші цивільні та господарські правовідносини. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши думку представника позивача, врахувавши письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку до наступного. Судом встановлено, що 16.01.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) №1647/7073ECLKAPT, у відповідності до умов якого банк зобов'язався надати Позивачу споживчий кредит в сумі 19387,40 грн. на строк до 06.05.2017 року. У відповідності до п.6.1 договору всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним, або випливають з нього у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків або в Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів», відповідно до їх регламентів за вибором позивача. Сторони домовились, що розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським суддею Волошиновичем О.П. одноособово. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеним у даному пункті суддею, призначення третейського судді сторони доручають голові постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» здійснюється третейським суддею одноособово за призначенням Голови Третейського суду при ВГО. Умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце та дата укладання третейської угоди відповідають місцю і даті укладання договору. Позивач просила визнати недійсним вказаний п. 6.1 кредитного договору, посилаючись на те, що зазначений пункт договору суперечить ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки зазначена норма забороняє третейським судам розглядати справи щодо захисту прав споживачів, у томі числі споживачів послуг банку. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що укладене в кредитному договорі третейське застереження регулює порядок вирішення всіх спорів, які виникають з кредитного договору, оскільки п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» містить обмеження лише щодо розгляду спорів відносно захисту прав споживачів та не виключає права розглядати інші цивільні та господарські правовідносини. Однак, суд не погоджується з вказаними твердженнями представника відповідача з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Враховуючи, що [PERSON] у відносинах з банком є споживачем кредитних послуг, вирішення спору між сторонами не відноситься до компетенції третейських судів згідно з чинним законом, а тому, відповідно, вимоги позивача про визнання недійсним третейського застереження є обгрунтованими. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-63цс15. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ «Платинум Банк» на користь держави судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved