Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання майнового права на квартиру та заборону вчиняти будь-які дії. Позов мотивує тим, що 22.02.2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Глорія-Буд-Плюс» було укладено контракт Н-Х-1/07/02/69, на здійснення за його рахунок робіт по спорудженню житла за адресою [ADDRESS] з наступною передачею у власність квартири (будівельний [NUMBER]) загальною площею 71,9 кв.м., що складається з двокімнатної квартири на 6 поверсі секції № 4.7. Відповідно до п. 2.5 Контракту фінансування зазначених у його п. 2.1 цього договору робіт здійснюється позивачем у формі попередньої оплати у розмірах та за графіком узгоджених відповідачем у Кошторисі, який складає невід'ємну частину цієї домовленості. Пунктом 2.6 Контракту встановлено, що загальна ціна означеного Контрактом житла складає 255 270 гривень 70 коп. У відповідності до умов Контракту позивач перерахував дану суму. Відповідно до специфікації № 1 щодо Контракту Н-Х-1/07/02/69 запланований термін закінчення будівництва і здачі об'єкта в експлуатацію секції 29 квітня 2007 року. Пунктом 3.2 Контракту встановлено обов'язки виконавця, зокрема: своєчасно передати Замовнику виконані поетапно та в цілому роботи по спорудженню житла, оформивши передачу актом прийому-передачі; після завершення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію, а також після повної оплати Замовником ціни майна згідно даного Контракту передати документи, що за Законом необхідні Замовнику для реєстрації права власності на це майно. Разом з цим, пункт 4.16 Контракту передбачає, що об'єкт вважається завершеним будівництвом в разі його прийняття відповідною комісією, функції якої передбачено чинним законодавством. Станом на день звернення до суду об'єкт не зданий в експлуатацію. Будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходиться квартира позивача відповідач не вчиняє. Виходячи з приписів ст. 190 ЦК України та умов Контракту, позивач вважає себе таким, що набув майнового права на квартиру. Однак, відповідач його майнових прав не визнає. Крім того, позивач передбачає, що відповідач може вчиняти дії, які дадуть йому змогу позбавити позивача майнових прав шляхом продажу квартири іншим особам. А тому, просить визнати майнове право на квартиру, про яку зазначив в позові. З метою унеможливлення передати майно іншим особам заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо даної квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2007 року між [PERSON] та Приватним підприємством «Глорія-Буд-Плюс» було укладено контракт Н-Х-1/07/02/69, на здійснення за його рахунок робіт по спорудженню житла за адресою [ADDRESS] з наступною передачею у власність позивача квартири (будівельний [NUMBER]) загальною площею 71, 9 кв.м., що складається з двокімнатної квартири на 6 поверсі секції № 4.7. Відповідно до п. 2.5 Контракту фінансування зазначених у його п. 2.1 цього договору робіт здійснюється позивачем у формі попередньої оплати у розмірах та за графіком узгоджених відповідачем у Кошторисі, який складає невід'ємну частину цієї домовленості. Пунктом 2.6 Контракту встановлено, що загальна ціна означеного Контрактом житла складає 110 980 гривень. У відповідності до умов Контракту позивач перерахував дану суму. Відповідно до специфікації № 1 щодо Контракту Н-Х-1/07/02/69 запланований термін закінчення будівництва і здачі об'єкта в експлуатацію секції 29 квітня 2007 року. Пунктом 3.2 Контракту встановлено обов'язки виконавця, зокрема: своєчасно передати Замовнику виконані поетапно та в цілому роботи по спорудженню житла, оформивши передачу актом прийому-передачі; після завершення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію, а також після повної оплати Замовником ціни майна згідно даного Контракту передати документи, що за Законом необхідні Замовнику для реєстрації права власності на це майно. Разом з цим, пункт 4.16 Контракту передбачає, що об'єкт вважається завершеним будівництвом в разі його прийняття відповідною комісією, функції якої передбачено чинним законодавством. [PERSON] свої зобов'язання по оплаті житла виконав. Факт оплати підтверджується квитанціями, а тому він вступив в свої майнові права на вищезазначену квартиру. Відповідно до специфікації № 1 до Контракту (а.с. 7-8) запланований термін закінчення будівництва і здачі об'єкта в експлуатацію секції 29.04.2007 року. Пунктом 3.2 Контракту встановлено обов'язки виконавця, зокрема: своєчасно передати Замовнику виконані поетапно та в цілому роботи по спорудженню житла, оформивши передачу актом прийому-передачі; після завершення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію, а також після повної оплати Замовником ціни майна згідно даного Контракту передати документи, що за Законом необхідні Замовнику для реєстрації права власності на це майно. Разом з цим, пункт 4.16 Контракту передбачає, що об'єкт вважається завершеним будівництвом в разі його прийняття відповідною комісією, функції якої передбачено чинним законодавством. Виконавши умови контракту, позивач з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належну квартиру, а тому не може володіти, користуватись та розпоряджатись придбаною квартирою. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; та ін. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У ст. 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Суд на підставі наведених норм ЦК України приходить до висновку, що право [PERSON], який повністю оплатив вартість будівництва квартири, є майновим правом. Спосіб захисту цього права шляхом його визнання є таким, що відповідає загальним принципам цивільного права та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді. Оскільки існують підстави вважати, що у майбутньому у [PERSON] можуть виникнути труднощі з отриманням необхідних документів для реєстрації права власності на належне їй майно, то слід визнати за нею майнове право на квартиру. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Тому вимога про заборону ПП «Глорія-Буд-Плюс» та будь-яким іншим особам, в тому числі правонаступникам відповідача, вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права [PERSON] на квартиру будівельний [NUMBER], загальною площею 71,9 кв. м., що складається з двох кімнат, яка розташована на [ADDRESS], є підставною і підлягає до задоволення. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в сумі 1109 грн. 0 коп.

Outcome: approved