Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Шельпахівської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання спадкоємцем четвертої черги, мотивуючи свої вимоги тим, що З 1986 року вона стала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. До 2005 року вони проживали в с.Шельпахівка, Христинівського району, Черкаської області. В 2005 році вони переїхали проживати в с.Краснопілка, Гайсинського району, Вінницької області де проживали разом однією сім'єю до дня смерті [PERSON] та були зареєстровані з 2008 року разом в одному будинку, що належить їй на праві власності та проживали як чоловік та дружина. Дана обставина підтверджується довідками Краснопільської сільської Ради. [INFO] року [PERSON] помер. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть. Вона провела поховання [PERSON] та здійснила всі ритуальні обряди пов'язані з його смертю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки(паю). Вона одна, як спадкоємець четвертої черги у відповідності до статті 1264 ЦК України прийняла спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю, як особа, яка проживала з спадкодавцем не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, оскільки в зареєстрованому шлюбі з покійним не перебувала. Вона зверталась до нотаріальної контори в м.Гайсині, проте у неї навіть відмовились приймати заяву про прийняття спадщини, оскільки у неї не має підтвердження того, що вона проживала однією сім'єю з померлим [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явились, надавши до суду заяву, згідно якої просять справу слухати у відсутність представника Шельпахівської сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з1986 року [PERSON] стала проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. До 2005 року позивач [PERSON] та [PERSON] проживали в с.Шельпахівка, Христинівського району, Черкаської області. В 2005 році позивач [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати в с.Краснопілка, Гайсинського району, Вінницької області де проживали разом однією сім'єю до дня смерті [PERSON] та були зареєстровані з 2008 року разом в одному будинку, що належить їй на праві власності та проживали як чоловік та дружина. Дана обставина підтверджується довідками Краснопільської сільської Ради. [INFO] року [PERSON] помер. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть. Статтею 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. У законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст.1258 ЦК. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Шельпахівської сільської ради [PERSON] до Шельпахівської сільської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання спадкоємцем четвертої черги, підлягає задоволенню з вищезазначених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved