Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 3,2 частини від заробітку (доходу) щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з 18 грудня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком її малолітньої дитини, яка проживає разом із нею, не утримує дитину та добровільно матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказуючи що надає допомогу на утримання дитини, з часу припинення спільного проживання щомісяця передає позивачу по 200-300 грн., крім того 2-3 рази на місяць забирає дитину на вихідні, придбає іграшки, іноді забирає дитину зі школи, вносить грошові кошти до шкільного фонду, придбавав одяг. Крім того ним здійснюється оплата кредиту, отриманого 05 вересня 2013 року у розмірі 10900 грн. Зазначив, що працює та отримує заробітну плату в розмірі 2842 грн. несе витрати на проїзд до місця роботи, витрати на найм житла, утримує непрацездатну матір. Вказав що позивач працює та проживає разом із своїми працездатними батьками, наслідок чого погоджується з розміром аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 358,80 грн. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, укладеного 01 березня 2008 року /а.с.4/ мають малолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] /а.с.5/, який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, визнаний сторонами - позитивний, відсутність у сторін нерухомого майна, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, працює та має щомісячний дохід, розмір якого згідно твердження відповідача не оскарженого позивачем становить 2842,00 грн. При цьому суд не може врахувати посилання відповідача на утримання ним непрацездатної матері в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження цього факту. Інших осіб на утриманні відповідача судом не встановлено. Крім того, суд враховує сплату позивачем грошових коштів на користь ПАТ «ПУМБ» у відповідності до кредитного договору № 23559191 від 08 вересня 2013 року в розмірі по 705 грн. щомісяця. при цьому, у відповідності до пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, останні визнали, що кредитні кошти витрачені на потреби сім`ї - взаємне погашення кредитних зобов`язань позивача та відповідача за минулими договорами, витрату коштів на наступне поліпшення житлових умов шляхом придбання будівельних матеріалів. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. При визначення часу, з якого необхідно присуджувати аліменти суд враховує дату звернення позивача до суду із відповідним позовом - 30 січня 2015 року та положення ст.79 СК України, якими передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При цьому, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про надання матеріальної допомоги дитини, яку-б можна було врахувати при визначенні часу, з якого присуджуються аліменти, оскільки доказів на підтвердження таких витрат і часу їх здійснення суду не надано. При цьому, доводи відповідача в частині витрат на проїзд та найму житла, не можуть бути прийняті до уваги під час висновку про розмір аліментів. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial