Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.09.2018 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2018 року вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказує, що відповідач є її сином і в даному помешканні він зареєстрований з 18.05.1988 року, однак протягом тривалого часу у ньому не проживає, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймає. У звязку з чим, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 105 по вул. Гордіюк, 41 в м. Луцьку Волинської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку через оголошення на сайті судової влади. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.09.2018 року (а.с. 4), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.09.2018 року (а.с. 5) та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 6-7). Згідно з ч.1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. Як вбачається із показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає близько 15 років. Доказів постійного проживання відповідача у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved