Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернулася 13.12.2013 року з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на вирішення питань сімейного життя. Спільне проживання вважає неможливим. Подружні відносини між сторонами припиненні, вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Також позивач з врахуванням уточнень просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач є батьком дитини, але не надає належної матеріальної допомоги на його утримання. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення уточненого позову. На підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів, що свідчать про права та відносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.09.2002 року (актовий запис № 658). Шлюб сторін носить формальний характер, подружні відносини між сторонами припиненні, вони не ведуть сумісне господарство, не мають загального бюджету. Також судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (Серія [NUMBER]). Вказана дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою КП «РЕП № 7» про склад сім'ї № 1943 від 10.12.2013 року. Спору про поділ спільно нажитого подружнього майна та спору щодо проживання і виховання сумісної дитини сторони на даний час не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, що суперечить інтересам подружжя, а тому підлягає розірванню. Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідач визнав позов, вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, тому що ця вимога відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України суд враховує при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України частина заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов було подано до суду 13.12.2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з приписів ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного та враховуючи ту обставину, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) але, згідно з ч.2 ст.182 СК України, не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи утримання з 14.12.2013 року до досягненням дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів в розмірі 229,40 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, ст.180, ч. 3 ст. 181, ст.ст. 182, 183, ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved