Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Потіївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері та батька позивача залишилось спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по вулиці Зарічній №14 в селі Моделів, Радомишльського району, Житомирської області; - земельної ділянки розташованої на території Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, площею 2,9520 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1825087800:07:000:0080; - земельної ділянки розташованої на території Потіївської сільської ради Радомишльського району, Житомирської області, площею 0,2711 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1825087800:04:000:0318; - ПРАВА на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Агрохім» м. Радомишль, Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Агрохім», розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), інших спадкоємців на дане майно немає, а оформити право на спадщину в нотаріальному порядку неможливо. В судовому засіданні позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 1990 року Горбулівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON](дошлюбне прізвище «Коротун») [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 308489, актовий запис №12. 23 липня 2001 року у віці 63 роки в с. Моделів, Радомишльського району, Житомирської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 162376, актовий запис № 33, видане 25.07.2001 року. Судом встановлено, що 16 серпня 2006 року у с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області у віці 65 років померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 039729, актовий запис № 40, видане 18.08.2006 року. Факт родинних відносин позивачки з її батьками підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 154236 від 26.03.1969 року, де її батьками записані батько - [PERSON] та мати [PERSON]. Шлюбу між батьками позивача: [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Савчук») [PERSON] був зареєстрований 23 лютого 1962 року виконавчим комітетом Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017171289. Рідний брат позивачки - [PERSON], згідно погосподарських книг Потіївської сільської ради, з 10.10.1982 року вибув із села і його місцезнаходження на даний час невідомо, інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом на спадкове майно немає. У відповідності до довідки виконкому Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області №2474 від 25.10.2016 року, разом з [PERSON] з березня місяця 2006 року по день смерті, тобто до 16.08.2006 року, проживала її дочка [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивачки [PERSON], на підставі ст.529, п.1 ч.І ст.549 ЦК УРСР, але за життя своїх спадкових прав не оформила. У відповідності до частини 1 статті 1218 ЦК України: «до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить: - житловий будинок №14 з надвірними будівлями та спорудами, розташований на земельній ділнці площею 0,25 га, по вулиці Зарічній в селі Моделів, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується довідками Потіївської сільської ради за №3482, №3483 та технічним паспортом на житловий будинок. - право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Агрохім» м. Радомишль, Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Агрохім», розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0213642, виданого на імя [PERSON] головою Радомишльської районної державної адміністрації 1 серпня 1997 року на підставі рішення Радомишльської районної державної адміністрації від 18 липня 1997 року №207; - право власності на земельну ділянку розташовану на території Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області площею 2,9520 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1825087800:07:000:0080, що підтверджується [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №170082, виданого 20.10.2003 року Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів на підставі Розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15 травня 2003 року №141, на імя [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №332; - право власності на земельну ділянку розташовану на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області площею 0,2711 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1825087800:04:000:0318, що підтверджується [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №170083, виданого 20.10.2003 року Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів на підставі Розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15 травня 2003 року №141, на імя [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №333. Як вбачається з довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №749, право власності на житловий будинок №14 по вул. Зарічній в с. Моделів Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано. Житловий будинок № 14 по вул. Зарічній, в с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, згідно технічного паспорту на житловий будинок, побудований в 1967 році, а його загальна інвентаризаційна вартість складає 73055 грн. Відповідно до виписок із погосподарських книг за 1974-2010 pp., та довідки виконкому Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №3482 від 27.10.2016 року, в житловому будинку № 14 по вул. Зарічній, в с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, головою двору до дня смерті рахувався [PERSON] а після його смерті [PERSON]. У відповідності до п.45 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад народних депутатів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції У PCP за №115 від 19 січня 1976 року, яка діяла в тому числі і на час виникнення даних правовідносин в сільській місцевості були дані по господарських книг, які велися відповідними сільськими радами. В пункті 4 4.2 п/п 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР 31.01.1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, яка діяла до 13.12.1995 року, державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Таким чином, житловий будинок за №14 по вулиці Зарічній в с. Моделів, Радомишльського району Житомирської області не підлягав державній реєстрації і інвентаризації відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Відповідно до вимог ст-ст. 100,101 ЦК УРСР в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності жилий будинок, при чому Глава 10 «Особиста власність» цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією, а тому в сільській місцевості будь-яких правовстановлюючих документів отриманих відповідно до Цивільного Кодексу в редакції 2003 року не існує. Відповідно до Розяснень, викладених в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та п.9 (в редакції Постанови Пленуму від 25 грудня 1992 року №13) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради, як вбачається із вище зазначених довідок Потіївської сільської ради домоволодіння за №14 по вулиці Зарічній в с. Моделів, Радомишльського району Житомирської області зареєстроване у виконкомі Потіївської сільської ради за - [PERSON]. У звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок позивач не має юридичних підстав для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на це нерухоме майно у нотаріуса на підставі статті 1296 ЦК України. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved