Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що 18 травня 2005 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Келебердянської сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям з відповідачем проживали до листопада 2016 року. На даний час сторони разом не проживають. Їх неповнолітня дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не дивлячись на те, що він працездатний, стан здоровя його задовільний. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно і до повноліття дитини. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги адвоката №4 від 12.07.2017 року (а.с.9-11) позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що може сплачувати грошові кошти на утримання дитини в сумі 900,00 грн. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач [PERSON] працює, але сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати повязані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] тимчасово не працює, має задовільний стан здоровя, непрацездатних осіб на утриманні не має, його дохід є мінливим, а тому суд вважає за можливе призначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня по 30 квітня 2017 року 1689 грн., з 1 травня по 30 листопада 2017 року 1777 грн., з 1 грудня 2017 року 1860 грн. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно і до її повноліття. Відповідно до Конвенції про права дитини 20.11.1989р., яка ратифікована постановою ВРУ №789-ХІІ від 27.02.1991 р. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18) Ст. 27 цієї ж Конвенції визначає, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд критично оцінює доводи представника відповідача в частині, що на утримання і виховання дитини достатньо якщо відповідач буде платити 900,00 грн., оскільки на думку суду батьки повинні докладати максимум зусиль для належного рівня розвитку дитини, а не лише в межах прожиткового мінімуму, визначеного державою. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 640 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial