Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну особу, мотивуючи свої вимоги тим, що син навчається в Житомирському державному технологічному університеті, потребує матеріальної допомоги, але відповідач матеріальної допомоги не надає. Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявились та просять справу розглядати без їх участі; відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач по справі) є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №092367 від 12 січня 1999 року (а.с.21 ). [PERSON] навчається на договірній основі навчається за денною формою у Житомирському державному технологічному університеті зі строком навчання до 30 червня 2020 року, про що свідчать довідка Житомирського державного технологічного університету №103 від 09 вересня 2016 року (а.с. 6) та копія договору №АТб-16-02 (а.с. 3-4). Відповідно до частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України). Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов в частині стягнення з відповідача аліментів на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає задоволенню. Разом з тим, оскільки за правилами частини 2 статті 182 СК України аліменти в розмірі, не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну особу, можуть стягуватись лише на утримання дитини, яка не досягла повноліття, суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення аліментів в зазначеному мінімальному розмірі слід відмовити за безпідставністю. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 2 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial