Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із сім'єю проживають у квартирі [ADDRESS]. Поверхом вище, над квартирою позивача, знаходиться квартира №20 в якій проживає відповідач [PERSON] Зазначила, що протягом останніх шести місяців, починаючи з 00.30 години і до 02.00-04.00 години ранку [PERSON] заливає вікна квартири позивача водою та хімічними розчинниками, грюкає, стукає та викрикує в двері квартири позивача. Вчинення зазначених хуліганських дій не дають можливості позивачу повноцінно відпочивати вночі. Протиправність діяння заподіювача шкоди, відповідача, полягає у навмисних протиправних діях по заливанню розчинами квартири позивача як через вентиляційні канали, так і через вікна, стуках та викриках відповідача у двері квартири позивача у нічний час. Позивач неодноразово зверталась до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявами про вжиття заходів відносно відповідача [PERSON] Проте, відповідач не реагує на жодні зауваження та проведені з нею профілактичні розмови продовжуючи вчиняти протиправні дії. Крім того, будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні в ЖБК «Залізничник-4», представники якого неодноразово складали акти, здійснювали фото та відео фіксацію щодо неправомірних дій [PERSON] Протиправними діями відповідача [PERSON] позивачу завдано моральну шкоду яку вона оцінює в сумі 4000,00 грн., з урахуванням чого просила позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що вони є надуманими та необґрунтованими, оскільки жодних з перелічених позивачем протиправних дій вона не вчиняла, тоді як в свою чергу дії [PERSON] були причиною засміченого вентиляційного каналу, внаслідок чого в її квартирі відчуваються продукти згорання, які потрапляють з димових та вентиляційних каналів, що є небезпечним для її життя. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище, над квартирою позивача, а саме у квартирі [ADDRESS]. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача протягом останніх шести місяців, починаючи з 00.30 години і до 02.00-04.00 години ранку [PERSON] заливає вікна квартири позивача водою та хімічними розчинниками, грюкає, стукає та викрикує в двері квартири позивача. Протиправність діяння заподіювача шкоди, відповідача, полягає у навмисних протиправних діях по заливанню розчинами квартири позивача як через вентиляційні канали, так і через вікна, стуках та викриках відповідача у двері квартири позивача у нічний час. У зв'язку з викладеними обставинами позивач просила стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 4000,00 грн. Вказані твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне. З актів складених комісією ЖБК «Залізничник-4» від 05.08.2014 року, 06.08.2014 року та 10.08.2014 року вбачається, що приблизно з 23.00 години 04.08.2014 року по 00.30 годин 05.08.2014 року, з 00.30 годин до 04.00 години 06.08.2014 року та з 03.00 години по 07.00 години 10.08.2014 року, вікна кімнат та кухні квартири [ADDRESS], в якій проживає позивач [PERSON], неодноразово заливаються водою та незрозумілими розчинниками сусідкою, що проживає поверхом вище, в квартирі [ADDRESS] [PERSON]. Крім того, в зазначений час [PERSON] стукає в стіни та підлогу, грюкає дверми своєї квартири, кричить в вхідні двері квартири позивача, чим позбавляє [PERSON] права на нормальний відпочинок. З приводу вказаних неправомірних дій відповідача [PERSON], позивач неодноразово зверталась із заявами до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що підтверджується заявами від 24.04.2014 року, 28.04.2014 року, 03.07.2014 року, 05.08.2014 року, 07.08.2014 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.08.2014 року. З відповідей Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.08.2014 року та 03.10.2014 року вбачається, що в ході проведеної перевірки, з [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру про недопущення подібного в подальшому, а також роз'яснено положення адміністративної та кримінальної відповідальності. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність шкоди підтверджується актами складеними ЖБК «Залізничник-4», заявами до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві та відповідями на них. Протиправність діяння заподіювача шкоди полягає у навмисних протиправних діях по заливанню розчинами квартири позивача як через вентиляційні канали, так і через вікна, стуках та викриках відповідача у двері квартири [PERSON] У відповідності до ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного епідемічного благополуччя населення» громадяни мають, зокрема, право на безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного епідемічного благополуччя населення» у нічний час, із 22.00 години до 08.00 години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів. Вина - це психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідків. У цивільному праві діє презумпція вини особи, яка вчинила правопорушення. Вину розрізняють у формі умислу або необережності. В даному випадку вина відповідача [PERSON] існує у формі прямого умислу, оскільки прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. У судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу [PERSON] були завдані моральні страждання, які виразились у погіршенні нормального сну та відпочинку, переживаннях з приводу зіпсованого домашнього відпочинку у власній квартирі, стражданнях пов'язаних з втратою можливості якісно виконувати свою роботу, через втрату нормального сну. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог для відшкодування моральної шкоди, проте визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що відповідач [PERSON] є пенсіонером, особою похилого віку та має на утриманні непрацездатного члена сім'ї, у зв'язку з чим вважає за доцільне стягнути з неї на користь позивача моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. Що стосується пояснень відповідача [PERSON], стосовно того, що нею не вчиняються жодні протиправні дії, тоді, як в свою чергу дії [PERSON] були причиною засміченого вентиляційного каналу, внаслідок чого в її квартирі відчуваються продукти згорання, які потрапляють з димових та вентиляційних каналів, що є небезпечним для її життя, то суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.03.2014 року було відмовлено в задоволені позову [PERSON] до ЖБК «Залізничник-4» про зобов'язання провести перевірку димових та вентиляційних каналів будинку. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказаним рішенням встановлено, що позивач неодноразово між зверненнями до правління кооперативу та інших інстанцій, самовільно різними способами закривала отвір вентиляційного каналу в квартирі і відкривала їх лише після проведених перевірок та висновків комісій з цього приводу. При цьому були надані фотографії вентиляційних каналів, з яких вбачається, що з другого поверху квартири, де розташована квартира [PERSON], проглядається небо. З урахуванням викладеного, твердження [PERSON] суд вважає надуманими та необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial