Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 25 квітня 2013 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є земельна ділянка площею 0,0575 га, розташована в місті Миронівка Київської області по провулку Стрільця, 7а/1 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, право на яку померла набула на підставі судового рішення. Будучи спадкоємцем померлої, вона спадщину прийняла та має перешкоди в оформленні спадкових прав, оскільки померла за життя не отримала державного акта чи свідоцтва на право власності на земельну ділянку. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, що належала померлій матері. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві міський голова просить розглядати справу у відсутності представника міської ради. У заяві вказав, що заперечень проти позову не має. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Київської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 271832, виданим 30 квітня 2013 року відділом державної реєстраціїї актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Київській області. Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом першої черги, оскільки є її дочкою. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження : серії ІУ-УР № 191008, виданим Поліським райбюро ЗАГС Київської області, 29 червня 1962 року. Матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] підтверджується факт прийняття позивачем спадщини після її смерті. Спадкове майно померлої [PERSON] складається з права спадкодавця на земельну ділянку площею 0,0575 га, розташовану в місті Миронівка Київської області по провулку Стрільця, 7а/1, та призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Право на вказану земельну ділянку у померлої виникло в порядку спадкування за рішенням Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2011 року. Згідно з пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачу відмовлено, оскільки спадкодавець не оформила та не зареєструвала у встановленому порядку право власності на вказану ділянку. У матеріалах справи міститься відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса [PERSON] № 154/02-14 від 19 лютого 2016 року та матеріалами спадкової справи померлої [PERSON] Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку не видавалось, реєстрація права власності на земельну ділянку не мала місця. [PERSON] померла, не отримавши правовстановлюючого документу на земельну ділянку, проте право на отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало їй на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Право на отримання у власність земельної ділянки не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини, та передбачені ст. 1219 ЦК України. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємицею померлої за законом. Оскільки позивач успадкувала право на отримання земельної ділянки у власність, що належало спадкодавцю, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.Рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. В порядку захисту прав позивача за позивачем необхідно визнати право на одержання у власність земельної ділянки, право на яку у померлої виникло на підставі судового рішення. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 373, 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 126, 158 ЗК України, пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved