Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на той факт, що вона з 01.09.2011р. по 23.10.2012р. працювала в підприємстві директором. Станом на 01.02.2015 року заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати складає 13432,68грн. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 13432,68грн., з урахуванням компенсації та індексу інфляції, а всього в сумі 71530,75грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до наказу №29-к від 01.09.2011р. [PERSON], прийнята на посаду головного бухгалтера з 01.09.2011р. Відповідно до наказу №64-к від 22.10.2012р. [PERSON], звільнена з посади головного бухгалтера з 23.10.2012р. Згідно довідки №1/8 від 11.02.2015 року ДП «Виробничого південного біотехнологічного центру» заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 01.02.2015р. складає 13432,68грн. Відповідно до довідки №6 від 13.02.2015р. виданої ДП «Виробничого південного біотехнологічного центру» середньоденна заробітна плата [PERSON] складає - 66,89грн. Згідно розрахунку позивача, сума заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації та індексації становить 71530,75грн. на 01.02.2015р. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або повноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 715,31грн.

Outcome: approved