overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що вони з відповідачем 27.08.2011 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 2168. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з чоловіком вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства з 01.01.2014 року. Спільного майна немає, діти будуть проживати з матір'ю. Причиною розірвання шлюбу є неможливість та небажання жити разом обох сторін, а також постійні суперечки та конфлікти в сім'ї. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 27.08.2011 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2168. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що вони з відповідачем 29 серпня 2003 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї зареєстрували шлюб , актовий запис № 1825. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинені. Основна причина розпаду в сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір'я. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. В зв'язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2003 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї , актовий запис № 1825 Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що з 02 липня 2013 року на підставі наказу № 210-к від 01.07.2013 року працювала у КП «Житлосервіс» «Приозерне» Оболонського району м. Києва на посаді економіста з праці 1 категорії. Наказом № 275-к від 29 травня 2015 року була звільнена з посади на підставі п.5 ст.36 КУпП. Відповідні записи було зроблено в трудовій книжці. При звільненні була видана трудова книжка, але не було виплачено заробітну плату за травень 2015 року в сумі 5956 грн. 43 коп. Неодноразово зверталася до відповідача з заявою про її виплату , проте вказана виплата вчасно проведена не була, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні , що складає 17422 грн.01 коп. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні стягнути в розмірі вказаному відповідачем - 8810 грн. 38 коп. Представник відповідача не заперечувала проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8810 грн.38 коп. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. З 02 липня 2013 року на підставі наказу № 210-к від 01.07.2013 року позивач працювала у КП «Житлосервіс» «Приозерне» Оболонського району м. Києва на посаді економіста з праці 1 категорії. Наказом № 275-к від 29 травня 2015 року була звільнена з посади на підставі п.5 ст.36 КУпП. Відповідні записи було зроблено в трудовій книжці. При звільненні була видана трудова книжка, але не було виплачено заробітну плату за травень 2015 року в сумі 5956 грн. 43 коп. Період затримки виплати заробітної плати позивачу складає 46 робочих днів ( з червня по 05.08.2015 року) Середньоденний заробіток позивача без податків (191 грн. 53 коп.) * на кількість робочих днів затримки (46) = розмір затримки виплати заробітної плати (8810 грн. 38 коп.) Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов*язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства , установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи те, що відповідач в день звільнення не виплатив позивачу заробітну плату, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 10 липня 1999 року, актовий запис № 763 у відділі РАГС Мінського району м. Києва. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Також вказує, що в неї стала різко розвиватися хвороба - епілепсія і її було звільнено з посади викладача академії СБУ та надана 3-я група інвалідності. З березня 2015 року стали з чоловіком проживати окремо, припинили ведення спільного господарства, втрачено фізичні та духовні зв'язки. Оплата її дорогого лікування, без якого не може обходитися, лягла виключно на її плечі. Також виплачує борги за комунальні послуги. Вказує, що шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Позивач подала заяву в якій вказує, що просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач також направив суду заяву в якій вказує, що позов визнає та просить провести розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 10 липня 1999 року , актовий запис № 763 у відділі РАГС Мінського району м. Києва . Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім*я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 25.02.2011 року , актовий запис № 196 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. З 01 січня 2013 року шлюб носить формальний характер. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій вказує, що позов підтримує та просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 25.02.2011 року, актовий запис № 196 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного шлюбу дітей не мають. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 29 грудня 1990 року, актовий запис № 2478 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинили з початку 2016 року. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з обставин викладених в позовній заяві та просила суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб зареєстрували 29 грудня 1990 року, актовий запис № 2478 у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинили з початку 2016 року. Спору щодо поділу майна не має. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачкою зареєстрували 29.01.2003 року, актовий запис № 90, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Вважає, що сім'ю недоцільно зберігати і просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 29.01.2003 року, актовий запис № 90 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. З червня 2010 року сторони проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Майновий спір між сторонами відсутній. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 17 грудня 2010 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитина часто хворіє, що вимагає додаткових витрат на лікування, проте всі витрати несе вона. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила, просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, з проведенням відповідної індексації, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.3 ), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] ( а.с. 5 ). Приймаючи до уваги вищевикладене, згоду сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, з проведенням відповідної індексації, починаючи з 20 листопада 2014 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 1998 року вона та відповідач перебували у цивільному шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Заробітна плата, яку вона отримує не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила, просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, з проведенням відповідної індексації, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с.7 ), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] ( а.с. 9 ). Приймаючи до уваги вищевикладене, згоду сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, з проведенням відповідної індексації, починаючи з 22 жовтня 2014 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 13 березня 1986 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Фактично сімейних стосунків між ними немає, з відповідачем вони разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище -«[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 березня 1986 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, про що зроблено відповідний актовий запис № 412, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 13 березня 1986 року /а.с.4/. Встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved