Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття та визначити місце проживання дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей, яких відповідач, як батько матеріально належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів. Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року, позовна вимога щодо визначення місця проживання дітей, за заявою позивача [PERSON] залишена без розгляду. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. \~ Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19 серпня 2003 року Заборольською сільською радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №4), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2003 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. В силу вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне\~життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення, збереження сім`ї та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей від 26 березня 2004 року (серія [NUMBER] ) та від 28 травня 2008 року (серія [NUMBER] ). Діти перебувають на утриманні позивача, відповідач має постійних дохід, однак матеріально їх\~належним чином не забезпечує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В силу вимог ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 08 липня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.182 - 201 СК України,

Outcome: approved