Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що позивач знаходилась з відповідачем у шлюбі в період якого народилась дитина - син [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова 12.10.2015 р. шлюб між сторонами був розірваний. З травня 2014 року сторони фактично разом не проживають. Відповідач дитиною не цікавиться, не виконує своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини та її утриманні, не спілкується з дитиною тривалий час. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та надали пояснення відповідно до позову. Як свідок позивач показала, що 09.05.2014 року вона переїхала жити до своїх батьків, у зв'язку з тим, що відносини з відповідачем погіршились. З дитиною відповідач бачився один раз при виписці з пологового будинку. Місце проживання позивача та дитини відповідачу відоме. На спроби позивача зберегти сім'ю відповідач не реагує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією. Доказів, що підтверджують неявку з поважної причини, заяви про перенесення справи або розгляд справи за його відсутністю не надав. Представника, який би діяв від його імені до суду не направив. З огляду на таке справа розглядається у відсутність відповідача. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. За згодою позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який показав суду, що він є батьком позивача та дідусем дитини. Відповідач бачив дитину один раз при виписці з пологового будинку. В подальшому відповідач ніяк не проявляв участь у житті дитини. Позивач разом дитиною проживає разом зі свідком та його дружиною, усі питання фінансового характеру вирішуються сумісно. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та не цікавиться життям дитини. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка показала суду, що вона є подругою та співробітницею позивача та підтвердила той факт, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги та не спілкується з дитиною. Згідно свідоцтва про народження виданого 23.07.2014 р., [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №514. (а.с. 9) Рішенням Київського районного суду м. Харкова 12.10.2015 р. шлюб між сторонами був розірваний. (а.с. 10) Згідно листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» №100 від 17.01.2016 р. неповнолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], доглядом та вихованням дитиною займається його мати - [PERSON], батько дитини [PERSON] за вище вказаною адресою з родиною не проживає. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 18.12.2015 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зі змісту висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 25.02.2016 року № 116 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], вбачається, що Управління служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] Ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3, надає чітке визначення поняття ухилення від виконання батьківських обовязків, наприклад не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуються необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин суд вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав оскільки останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладенного,

Outcome: approved