Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14.02.2003 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Їхня дочка має слабкий стан здоров'я, часто хворіє та в період з 03 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у Київській обласній дитячій лікарні № 2. На лікування дочки нею було витрачено 4930,46 грн., що підтверджується випискою з історії хвороби та фіскальними чеками. Крім того, на продукти харчування для хворої дочки було витрачено 1314,24 грн. та на поїздки в лікарню м. Біла Церква до дочки нею було витрачено 553,30 грн. на придбання квитків. В зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку у розмірі 3399 грн.; просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, додатково суду пояснила, що їхня із відповідачем дочка часто хворіє, тому вона вимушена нести додаткові витрати на її лікування. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що позовні вимоги безпідставні та не обґрунтовані, відповідач сплачує аліменти своєчасно і в повному обсязі та вважає, що це є достатнім для утримання дитини. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши подані письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 14.02.2003 року по справі № 2-62/2003 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 05 лютого 2003 року до її повноліття. Відповідно до копії довідки Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про розмір отриманих аліментів від 20.09.2016 року вбачається, що позивач за період з 01.03.2016 року по 01.09.2016 року отримала аліменти в розмірі 3424 грн. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Так, копіями медичних документів, що містяться в матеріалах справи стверджується, що неповнолітня [PERSON], [INFO], дійсно проходила стаціонарне лікування в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня №2» з 03.07.2016 року по 01.08.2016 року. Суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги в частині всіх витрат, пов'язаних з хворобою дитини та лікуванням, що підтверджено медичною документацією та товарними чеками на придбання ліків, проїзд матері до лікарні. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що фактичні витрати, пов'язані з хворобою дитини та її лікуванням складають 6798 грн. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених нею та підтверджених доказами, додаткових витрат на лікування дитини разово в сумі 3399 грн. (50 % від 6798 грн.). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved