Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, просить стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2017 року і до досягнення [PERSON] 23 років, на час навчання в учбовому закладі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу від 05.07.2005 року, шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], який у 2016 році поступив у Вище професійне училище № 29 м.Львова і зараз навчається на четвертому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Син навчається на денній формі навчання, не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати доходи та повністю знаходиться на утриманні позивача. Відповідач офіційно працює, має стабільний дохід. Позивач не має можливості самостійно утримувати сина, який продовжує навчання, розмір її доходів є недостатнім для утримання сина, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить позов задоволити. Крім цього, додатково зазначила, що на сьогоднішній день вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], останній не працює, просить врахувати, що від другого шлюбу у неї на утриманні знаходиться малолітня дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно зі Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 05.07.2005 року (а.с.3), шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.3), у сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про шлюб (а.с.4), 10.12.2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований Ясенице-Замківською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 18. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка «Миц». У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається з довідки № 83 від 26.01.2017 року (а.с.7), [PERSON] у 2016 році поступив у Вище професійне училище № 29 м.Львова і зараз навчається на четвертому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування та ремонт автомобілів і двигунів». Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року. Судом встановлено, що на даний час син проживає з матірю [PERSON], що підтверджується актом від 30.01.2017 року, складеним комісією ЛКП «№ 507», перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач проживає окремо від дитини. Згідно з довідкою про доходи (а.с.27), позивач працює на посаді ізолювальника у ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», загальна сума доходу за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року становить 22903,14 гривень. При визначенні розміру аліментів позивач також просить врахувати, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина від другого шлюбу, чоловік [PERSON] на даний час не працює. Враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, потреби сина [PERSON], який навчається, а також те, що відповідач є здоровий працездатний чоловік, несе рівний із позивачем обовязок забезпечити належне утримання дитини, а тому суд приходить до переконання про те, що аліменти на дитину у розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, з врахуванням також наданої допомоги матірю дитини, здатний забезпечити дитині належні умови для існування. У звязку із наведеним позовні вимоги слід задоволити, судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому слід розяснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його майнового стану.

Outcome: approved