Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа: Приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєв Віталій Андрійович про тлумачення заповіту. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . За життя, 13 лютого 2019 року [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку (пай) площею 4, 8211 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, та державний акт на право власності на землю серії ЯА №628210 заповідає у спадщину [PERSON] . Заповіт на день смерті заповідача, не змінено, не відмінено, не скасовано. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина вже на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8211 га, яка належала їй згідно державного акту на земельну ділянку. В передбачений законом 6-місячний термін, вона- [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у відповідності до вимог\~ст.1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки у заповіті було допущено неточність площ земельних ділянок. На підставі вищевикладеного, вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавці [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За вказаних обставин звернулася в суд з даним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи Приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєв Віталій Андрійович надав до суду заяву з проханням розглянути справу без представника нотаріальної контори при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом смерть серії [NUMBER] виданого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків), актовий запис за № 208. До дня своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8211 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. За життя, 13 лютого 2019 року [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку (пай) площею 4, 8211 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, та державний акт на право власності на землю серії ЯА №628210 заповідає у спадщину [PERSON] . Заповіт на день смерті заповідача, не змінено, не відмінено, не скасовано. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із спадкуванням, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша\~статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною другою\~статті 1256 ЦК України\~передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 213 ЦК України\~на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Відповідно до статей\~77,\~78,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають\~встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтями\~13\~та\~89 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше\~як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач не може оформити спадщину по заповіту після смерті [PERSON] , оскільки в тексті заповіту допущені неточності площ земельних ділянок. Отже, суд вважає, що з метою захисту прав позивача на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] . При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із такого. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця. Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга\~статті 1236 ЦК України). Аналізуючи вищевикладене,\~дослідивши обставини\~справи,\~перевіривши їх\~доказами,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~виходячи з\~принципів розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved