Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення яким: - встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] ; - встановити юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] ; - визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування: - на земельну ділянку площею 2.06 га, розташовану на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №152773, виданого Болградською райдержадміністрацією Одеської області 04 вересня 2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010551800865, кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:002:0983; - на земельну ділянку площею 0.50 га, розташовану на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №310194, виданого Болградською райдержадміністрацією Одеської області 17 жовтня 2008 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010351800255, кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:003:0517; - на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 20.01.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 20.02.2020 року о 09:00 годині. 20.02.2020 року ухвалою суду відкладено підготовчий розгляд справи на 11:00 годину 24.03.2020 року. Позивач до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.63). Представник позивача [PERSON] , діючий на підставі довіреності від 22.11.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., зареєстрована в реєстрі за №3795 (а.с.42-43, 44) про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.61). Відповідачі: Калчівська сільська рада Болградського району Одеської області, та [PERSON] до суду не прибули, про час та місце розгляду справи сповіщені відповідно до чинного законодавства. Позовні вимоги визнали у повному обсязі, та справу просили розглянути у їх відсутність, про що кожен окремо надали свої заяви (а.с.53-54, 59-60). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Щодо встановлення фактів родинних відносин: Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких юридичних наслідків. Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі. Так, ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Глава 6 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів. Таким чином, дані відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Пункт 1 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Разом з цим, оскільки з позовної заяви вбачається спір про право, так як встановлення даних юридичних фактів позивачу необхідно для оформлення спадкових прав, зазначені вимоги заявлені в позовному провадженні разом з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] , виданим на підставі актового запису про смерть №27 від 25.05.2009 року, складеним Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.17). Відповідно до відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 18.02.2020 року за № 499/01-20 стало відомо, що за результатами проведеного пошуку Одеським державним нотаріальним архівом, під час якого були перевірені Алфавітні книги спадкових справ Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, які були передані на державне зберігання до Одеського нотаріального архіву, інформація в зазначених книгах стосовно Спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] за період з 2009 року по 2015 рік - відсутня (а.с.77). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.18), яке видано на підставі актового запису про смерть № 361, складеного 21 травня 2016 року Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.131). З цього актового запису вбачається, що померлий народився [INFO] в м.Чкаловськ, Нижньогородська область, Російська Федерації (а.с.131). Проживав постійно за адресою на день смерті: [ADDRESS] . Відповідно до Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) на ім`я [PERSON] , [INFO] слідує, що він отримував паспорт серії [NUMBER] в Болградському РС ГУДМС України в Одеській області, де в графі «батьки», зазначено: « [PERSON] , [PERSON] », адреса проживання батьків: [ADDRESS] (а.с.127-128). Згідно довідки Калчівської сільської ради Одеської області від 11.01.2020 року за №8 на час смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав син - [PERSON] , 1953 року народження (а.с.38). Відповідно до Акту опитування свідків Калчівської сільської ради Одеської області від 13.01.2020 року, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] , померлий в 2016 році є рідним сином [PERSON] померлої в 2009 році (а.с.37). З огляду на встановлене, [PERSON] є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.13) є [PERSON] , що підтверджується: - свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 23.12.1977 року Міським палацом новонароджених м.Києва (а.с.15); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 05.02.1955 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.20); - свідоцтвом про укладення шлюбу 10.11.1976 року між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 10.11.1976 року (а.с.21). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 13 (а.с.20), складеного цією ж сільською радою вбачається, що матір`ю [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) є [PERSON] , батьком [PERSON] . Адреса проживання батьків: с.Калчева, Болградський район, Одеська область (а.с.130). А відтак, досліджені документи є безумовним доказом того, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . З чого слідує, що позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] . Щодо визнання права власності: Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] , виданим на підставі актового запису про смерть №27 від 25.05.2009 року, складеним Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.17). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка площею 2.06 га, розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №152773, виданого Болградською райдержадміністрацією Одеської області 04 вересня 2005 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010551800865, кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:002:0983 (а.с.27); - земельна ділянка площею 0.50 га, розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №310194, виданого Болградською райдержадміністрацією Одеської області 17 жовтня 2008 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010351800255, кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:003:0517 (а.с.28); - житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: голова двору - [PERSON] , що підтверджується довідкою Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 11.01.2020 року (а.с.38). Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею120 ЦК УРСР в редакції 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст.123 ЦК УРСР). Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Таким чином, [PERSON] , голові цього колгоспного двору на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що також підтверджується довідкою Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 11.01.2020 року (а.с.38). Згідно довідки Калчівської сільської ради Одеської області від 11.01.2020 року за №8 на час смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав син - [PERSON] , 1953 року народження (а.с.38). Факт родинних відносин встановлений цим рішенням, про що зазначено вище. З відповіді Одеського державного нотаріального архіву від 18.02.2020 року за №499/01-20 слідує, що за результатами проведеного пошуку Одеським державним нотаріальним архівом, під час якого були перевірені Алфавітні книги спадкових справ Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, які були передані на державне зберігання до Одеського нотаріального архіву, інформація в зазначених книгах стосовно Спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , в період з 2009 року по 2015 рік відсутня (а.с.77). Таким чином [PERSON] , успадкував усе вище перелічене майно після смерті матері [PERSON] фактом постійного проживання зі спадкоємцем відповідно до вимог ч.2 ст. 1268 ЦК України, однак за життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] , виданим на підставі актового запису про смерть №361 від 21 травня 2016 року, складеним Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входило усе належне йому майно, яке він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] : - земельна ділянка площею 2.06 га, розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.27); - земельна ділянка площею 0.50 га, розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.28); - житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.38). З досліджених матеріалів спадкової справи № 301/2016, заведеної державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.87-115) слідує, що з заявою звернулась [INFO] року рідна сестра спадкодавця [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь своєї доньки - [PERSON] , 1977 року народження (а.с.91). Також 27.07.2016 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] [INFO] , яка є племінницею спадкодавця (а.с.92). Разом з цим, нотаріус відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкування майна належного [PERSON] померлому [INFO] в зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих родинний зв`язок зі спадкодавцем [PERSON] та (а.с.41). Родинні відносини між сестрою спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 23.12.1977 року Міським палацом новонароджених (а.с.15); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 05.02.1955 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.20); - свідоцтвом про укладення шлюбу 10.11.1976 року між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 10.11.1976 року (а.с.21). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та його сестрою [PERSON] і племінницею [PERSON] підтверджуються цим рішенням шляхом встановлення юридичного факту, про що зазначено вище. Відповідно довідки КП «Болградське БТІ» станом на 13.01.2020 року інвентаризаційна вартість домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складає 72 409,00 гривень (а.с.26). Згідно витягів Державного кадастрового реєстратора відділу у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Мєржева І.К. від 14.01.2020 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок: -кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:002:0983, площею 2,0593 га розташованої на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - складає 69 423,03 гривень; -кадастровий номер земельної ділянки 5121484100:01:003:0517, площею 0,4999 га розташованої на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - складає 16 836,33 гривень (а.с.35,36). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Положеннями ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1262 ЦК України встановлює, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ст.1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2). Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, позивач будучи спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування реалізувала своє право на сприйняття спадщини після дядька [PERSON] , подавши відповідну заяву нотаріусу. Однак, в зв`язку з неможливістю документально підтвердити факт родинних відносин в зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] , який народився в Російській Федерації, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с.40-41). За ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України). При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача [PERSON] про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими, доведеними, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved