Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Пріоритет» Максюти Дмитра Вікторовича, в якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40557636 від 10.04.2018, номер запису про право власності 25653420 від 10.04.2018 виконане державним реєстратором Комунального підприємства «Пріоритет» Максютою Д.В. на квартиру [ADDRESS] та витребувати вказану квартиру з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.11.2011 року вона є власником квартири [ADDRESS] 30.11.2011 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір іпотеки № 384МІ11111130002-ІПОТ, відповідно до якого нею було передано в іпотеку відповідачу ПАТ «Укрсоцбанк» квартиру [ADDRESS] на забезпечення виконання умов кредитного договору № 384/030/08-Ж від 30.11.2011 року, укладеного між нею та ПАТ «Укрсоцбанк». Умови договорів нею виконувались належним чином, але 10.04.2018 року відповідачем Максютою Д.В., котрий є державним реєстратором Комунального підприємства «Пріоритет», право власності на спірну квартиру було зареєстроване за відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк». При цьому вона не укладала з ПАТ «Укрсоцбанк» договору про задоволення вимог іпотекодеожателя чи будь-яких інших угод про відчуження квартири на користь ПАТ «Укрсоцбанк». Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки вона не отримувала. Позивач разом з членами родини продовжує проживати в спірній квартирі. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області Тиханського О.Б. від 27.07.2018 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 06 серпня 2018 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області Тиханського О.Б. від 07.08.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання було призначене на 18 вересня 2018 року о 15:00 год. 18 вересня 2018 року в судовому засіданні представником відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» Ільчук Н.В. було заявлене клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з її непідсудністю Обухівському районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикції. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області Тиханського О.Б. від 18.09.2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» Ільчук Н.В. про закриття провадження у справі було відмовлено. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області Тиханського О.Б. від 19.09.2018 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до розгляду на 02 листопада 2018 року о 12:00 год. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, додатково зазначили, що іпотечним договором не було передбачено застереження про задоволення вимог кредитора шляхом державної реєстрації права власності на квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк», позивач не була повідомлена про звернення стягнення, на час розгляду справи не має жодного підтвердження про суму заборгованості позивача як і не встановлено сам факт заборгованості. Також, при вчиненні оскарженої державної реєстрації, були порушенні вимоги законів «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Представником відповідача до суду було подано письмове клопотання про закриття провадження у справі, текст якого містить заперечення щодо позову, та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила в повному обсязі, додатково зазначила, що іпотечним договором було передбачено застереження про задоволення вимог кредитора шляхом державної реєстрації права власності на квартиру за кредитором, крім того, на даний спір не поширюється мораторій, оскільки в даному випадку відсутнє примусове стягнення (відчуження без згоди власника) предмета застави. Державний реєстратор діяв в межах повноважень, йому були надані всі відповідні документи для вчинення державної реєстрації права власності на квартиру, в тому числі письмова вимога кредитора до боржника про усунення порушення умов договору. Відповідач - державний реєстратор Комунального підприємства «Пріоритет» Максюта Д.В. в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи, заяв, клопотань по суті справи суду не надавав. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. 30.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 30.11.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №№ 384/030/08-Ж відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 42990 доларів США, зі сплатою 13.25 % річних, а [PERSON] зобов'язалася належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п. 1.1.1. договору кредиту, [PERSON] зобов'язалася повернути кредит у повному обсязі до 27 березня 2033 року. 30.11.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 384МІ11111130002-ІПОТ, відповідно до якого нею було передано в іпотеку відповідачу ПАТ «Укрсоцбанк» квартиру [ADDRESS] на забезпечення виконання умов кредитного договору № 384/030/08-Ж від 30.11.2011 року, укладеного між нею та ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до ст. 4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов'язань, в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16.08.2016 року у справі № 372/655/16-ц, яке набрало законної сили 26.12.2016 року, позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено в задоволенні позову до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Державним реєстратором Комунального підприємства «Пріоритет» Максютою Дмитром Вікторовичем 10.04.2018 року було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40557636 від 10.04.2018, номер запису про право власності 25653420 від 10.04.2018 року. Відповідно до копії інформаційної довідки № 121754303 від 24.04.2018 року, ПАТ «Укрсоцбанк» є власником квартири [ADDRESS], підстава виникнення права власності: договір іпотеки від 13.11.2011 року, письмова вимога ПАТ «Укрсоцбанк» без номеру від 26.09.2017 року, рекомендоване поштове повідомлення ПАТ «Укрпошта» без номеру від 26.09.2017 року Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру на підставі договору іпотеки. Відповідно до ч. 1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1ст. 9 вказаного Закону, до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, а згідно ч.3 вказаної статті державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; Відповідно до ч. 1 ст. 11 Вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Пунктами 2, 3 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. N 553) визначено, що уповноважена особа - посадова особа чи особа, яка перебуває у трудових відносинах із суб'єктом державної реєстрації прав, а також помічник нотаріуса, що відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) виключно для цілей прийняття та видачі документів під час державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; Державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису. Для створення кваліфікованого електронного підпису використовуються виключно засоби кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. Виходячи зі змісту пункту 61 вищевказаного порядку, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Виходячи зі змісту статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п'ятою статті 3 вищевказаного Закону визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 1 ст вказаного закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відповідно до правової позиції ВСУ від 28.09.2016 №6-1243цс16 визначено, що відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналізуючи положення статей 33, 35, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку» суд дійшов висновку про те, що обов'язковою передумовою для задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовий спосіб за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є виконання іпотекодержателем обов'язку надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку» ). Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк». Так, ст. 12 ЦПК України закріплює принцип змагальності сторін, зокрема ч. 3 визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. З власної ініціативи суд не має права збирати докази. Позивач заперечувала факт отримання нею письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання за кредитним договором, відповідачами до суду не було надано належних, допустимих доказів того, що позивачу письмова вимога, передбачена ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» була направлена. Представник відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк» в суді лише послався на ту обставину, що така вимога є в матеріалах реєстраційної справи, але жодних доказів на підтвердження цього до суду не надав, не вказав на обставини, які б перешкоджали йому надати докази до суду, клопотання про витребування доказів також не заявляв, а відтак позов підлягає до задоволення в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 40557636 від 10.04.2018, номер запису про право власності 25653420 від 10.04.2018 виконане державним реєстратором Комунального підприємства «Пріоритет» Максютою Дмитром Вікторовичем на квартиру [ADDRESS] Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». Щодо інших доводів позовної вимоги, а саме відповідачами при вчиненні оскарженої державної реєстрації, були порушенні вимоги закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд не вбачає порушення норм чинного законодавства щодо даних обставин, оскільки відповідний Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону. Враховуючи те, що даний спір не стосується виконання рішення суду щодо виселення позивача з спірної квартири, даний Закон не може застосуватись до вказаних спірних правовідносин. Позовна вимога щодо витребування квартиру [ADDRESS] з незаконного володіння ПАТ «Укрсоцбанк» не підлягає до задоволення з наступних підстав. В своїй позовній заяві позивач вказала, що вона разом з сім'єю продовжує проживати у спірній квартирі, а відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» чинить їй перешкоди, оскільки працівники відповідача змінили замки у вхідних дверях та перешкоджали фізичному користуванню квартирою позивачу та членам її родини, що змусило її звернутись до органів поліції. Таким чином, фактично, спірна квартира залишилась у володінні позивача, оскільки вона в ній продовжує проживати разом з членами сім'ї. Вимоги про усунення перешкод в користуванні квартирою вона до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» не заявляла. Таким чином, жодних доказів на підтвердження того, що квартира вибула з її володіння позивачка до суду не надала. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з державного реєстратора Комунального підприємства «Пріоритет» Максюти Дмитра Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в рівних частинах на користь [PERSON] судові витрати у загальному розмірі 3000 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 386, 387 ЦК України, ст. ст. 1,3,33, 35,36,37,38,38 ЗУ«Про іпотеку», ст.ст. 2, 9, 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2,3,61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), ст. 1 «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та

Outcome: partial