Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 10.11.2008 року по 31.10.2013 року. В шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що на даний час дитина потребує додаткових витрат на навчання, лікування. Матеріальний стан позивача не дає можливості самостійно повною мірою забезпечити потреби дитини. Згоди з приводу надання коштів на додаткові витрати по утриманню дитини сторонами не досягнуто.\~\~В звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 24743,05 грн., з яких витрати на ліки 1308,33 грн., їжа в дитячому садку 1005,40 грн., їжа стіл№3 2700 грн., канцелярія та одяг до шкоди 14114 грн., оздоровлення на морі 6600 грн., освітні послуги 1300 грн., витрати на їжу по дієті частково 415,32 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги збільшили, просили стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину у розмірі 26506, 11 грн., з яких витрати на ліки 2842,42 грн., їжа в дитячому садку 1005,40 грн., їжа стіл№3 2700 грн., канцелярія та одяг до шкоди 14267, 95 грн., оздоровлення на морі 6600 грн., освітні послуги 1300 грн., витрати на їжу по дієті частково 415,32 грн., розвиваючі ігри 75 грн. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. В судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, вважали його необґрунтованим, мотивуючи тим, що участь у додаткових витратах покладена на обох батьків, також позивачем необґрунтована необхідність у платній освітній послузі, саме оздоровлення дитини на морі на вказану суму. Зазначили, що додаткові витрати мають бути викликані особливими обставинами та мати істотне значення, а зазначені позивачем витрати не вважають особливими обставинами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2008 року, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона шлюб між ними розірвано 31.10.2013 року. Відповідно до актового запису № 824 від 26.08.2009 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 29.03.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 12.02.2010 року та по досягнення повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.09.2015 року заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] складає 122, 23 грн. Відповідно до договору про надання платних освітніх послуг учням Херсонської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 47 Херсонської міської ради від 08.11.2014 року з 08.11.2014 року по 30.05.12015 року [PERSON] проходила підготовчі заняття до вступу в перший клас. Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 179288 від 16.07.2015 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікування з 02.07.2015 року по 16.07.2015 року. З виписки з медичної картки № 12877 стаціонарного хворого від 17.11.2014 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікування з 09.11.2014 року по 17.11.2014 року. Відповідно до виписки з медичної картки № 6424 стаціонарного хворого [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 06.06.2015 року по 24.06.2015 року. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданих відповідачем свідоцтв про народження, рішень суду та довідок вбачається, що відповідач має іншу сімю та на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], 11.06.2014 року, також ним сплачуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесено витрати на підготовчі курси до школи у розмірі 1300грн. ( а.с.12-13) та на ліки згідно призначеного лікування що підтверджується виписками з медичних карток та копіями чеків на придбання ліків, у сумі 1675.12грн. ( а.с. 22-27) та становить 2975,12 грн., тому з відповідача підлягає стягненню 1\\2 вказаної суми , а саме 1487, 56 грн., як додаткові витрати на дитину пов'язані з її хворобою та розвитком дитини. Що стосується витрат, повязаних зпридбанням шкільного одягу та канцелярських товарів, оздоровлення на Азовському морі, харчування в дитячому садку, розвиваючі ігри та харчування дитини за рекомендацією лікаря (стол№3), та на лікування, то суд зазначає, що необхідність придбання інших ліків не підтверджується медичною документацією, а змістом іншої частини чеків позивачкою були придбані природно потрібні товари чи надані послуги, які в розумінні положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину та на які стягуються аліменти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та той факт, що заявлені вимоги позивача задоволено лише у розмірі 1487, 56 грн., що становить 6,32 % від заявлених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 189,60 грн. Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 30,79 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial