Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.02.2015 виконавчим комітетом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, починаючи з 10.02.2015 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім'ю. Спір про майно подружжя буде вирішений в окремому позовному провадженні. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, тому вона просить суд його розірвати. Просить стягнути з відповідача судовий збір, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі на підставі наявних в справі доказів та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з такого. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 10.02.2015 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 252280, виданим виконавчим комітетом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 01. Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] виданим 19.03.2012 Ганусівською сільською радою Новопсковського району. Спір про майно подружжя є, але буде вирішений окремо в позовному провадженні. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved