Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про виділ частки із спільної часткової власності посилаючись на те, що вона є власником 19/50 частини домоволодіння з господарськими спорудами по пров. Глінки, 19 м. Полтави, інші відповідачі є співвласниками. Позивач фактично користується кв. 1 будинку Б-1, а також гаражем «Г» площею 24,5 м2, 2/5 частиною сараю «В» площею 70,5 м2. У позивача з відповідачем [PERSON] неприязні відносини, через постійні його перешкоди позивач не має можливості належним чином користуватися своїм майном. У спірному житловому будинку є можливість виділу кожному з сторін відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що не порушить права сторін. Просила виділити їй в натурі у власність частину житлового будинку Б-1, який знаходиться по пров. Глінки,19 в м. Полтава, а саме кв. 1, що складається з коридору 1 площею2,7 м2, 2 кладова площею 1,8 м2, 3 кімната площею 5 м2, 4 кладова площею 0,7м2, 5 кімната площею 19 м2 6 кімната площею 10,5 м2, 7 кладова площею 0,9 м2, 8 кладова площею 1,1 м2, 9 кімната площею 9,4 м2, 10 кладова площею 0,3 м2, 11 вбиральня площею 1,1 м2, 12 ванна площею 2,8 м2, 13 коридор площею 1,0 м2, 15 кухня площею 8,9 м2, 16 кладова площею 1,5 м2, гараж «Г» площею 24,5 м2 та 2/5 частини сараю «В» площею 70, 5 м2, що складає 19/50 частини домоволодіння. У судовому засіданні представник позивача відмовилась від надання пояснень по суті заявлених позовних вимог аргументуючи тим, що судом відмовлено в її клопотанні щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи. У зв»язку з цим, представник позивача не може обґрунтовувати заявлені позовні вимоги. Суд приймає до уваги, що на час розгляду справи від позивача не надійшло заяви щодо відмови від позову чи залишення позовної заяви без розгляду, а тому розглядає позовну заяву в межах заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що між сторонами взагалі не існує ніякого спору. Ні до звернення позивача до суду з позовною заявою, ні після, позивач не зверталась до відповідача з пропозицією виділу нерухомого майна, а відповідач не відмовляв їй. До складу майна входять самочинні побудови, а тому позивачу необхідно визначитись зі статусом даних нерухомих об»єктів. Просив відмовити у задоволенні позову та стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 4 500 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність. Позивачем не надано суду жодного доказу, що його довіритель – відповідач [PERSON] оспорює, не визнає чи порушує права позивача. Позивач не зверталась до відповідача [PERSON] та інших відповідачів щодо питання виділу частки із спільної часткової власності, та як наслідок відмови не отримувала. Також позивачу необхідно вирішити статус об»єктів, що мають визначення як самочинні. Вважає звернення позивачу до суду передчасним. Просив відмовити у задоволенні позову, відшкодувати відповідачеві [PERSON] витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що до нього позивач не зверталась щодо виділу її частки. Просив відмовити у задоволенні позову. Після оголошеної перерви надав суду заяву про продовження розгляду справи в його відсутність, бути присутнім не може у зв»язку зі станом здоров»я. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно , причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань від відповідачів про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не з»явились в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2012 року, яке видано Другою полтавською державною нотаріальною конторою, позивач [PERSON] є власником 1/5 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою м. Полтава, пров. Глінки, 19. Право власності зареєстровано. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 163 від 13 квітня 2004 року «Про зміну ідеальних часток між співвласниками по пров. Глінки,19» розмір частини спірного домоволодіння позивача складає 9/50, яке остання зареєструвала у встановленому порядку. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Суд відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання на підставі ст.ст. 364, 367 ЦК України позову про виділення в натурі частки у спільному майні, позивач в силу ст.10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, а ч.3 цієї статті також передбачає, що поділ майна, що є у спільній частковій власності укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктом 2.7. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року , зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041 передбачено, що спори щодо поділу об'єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вона зверталась до інших співвласників з пропозицією щодо виділу частки із спільної часткової власності, а останні відмовили їй, неможливості укладення такої угоди та посвідчення її нотаріально. До того ж в судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] суду підтвердили відсутності будь-якого спору з приводу виділу належної позивачу частини нерухомого майна, відсутність звернення позивача до відповідачів щодо укладення такої угоди. Посилання представника позивача на ту обставину, що відповідач [PERSON] у телефонній розмові відмовилась надати згоду позивачу на виділ її частки є безпідставними та необґрунтованими. Таким чином, у судовому засіданні позивачем не доведено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушують, оспорюють чи не визнають її права відносно належного їй нерухомого майна та як наслідок виділу його із спільної часткової власності, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до всіх відповідачів, у тому числі і до відповідача [PERSON] Відповідачем [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги щодо відшкодування позивачем понесених ним судових витрат по оплаті правової допомоги у розмірі 4 500 грн. При визначенні розміру витрат на оплату правової допомоги, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, суд виходить з норм Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» , де 1 година обраховується з 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, що в грошовому еквіваленті складає 487 грн. 20 коп. ( 30 хв. – 243 грн. 60 коп., 15 хв. – 121 грн. 80 коп.). Розрахунок складає: участь представника відповідача [PERSON] у судових засіданнях в ході розгляду даної цивільної справи : 21 березня 2014 року з 13 год. 38 хв. по 13 год. 56 хв. – 243 грн. 60 коп.; 07 серпня 2014 року з 10 год. 57 хв. по 11 год. 23 хв. – 243 грн. 60 коп.; 16 вересня 2014 року з 14год. 01 хв. по 15 год. 12 хв. 121 грн. 80 коп.; 11 листопада 2014 року з 10 год. 09 хв. по 10 год. 22 хв.; 19 листопада 2014 року з 13 год. 08 хв. по 15 год. 30 хв. ( 2 год. 30 хв.) – 1 218 грн.; надання консультації 3 години – 1 461 грн. 60 коп. ( згідно квитанції від 19 листопада 2014 року); 05 серпня 2014 року з 13 год. 50 хв. по 14 год. 25 хв. ознайомлення з матеріалами справи – 243 грн. 60 коп.; підготовка та написання заперечень на апеляційну скаргу – 487 грн. 20 коп., а всього 4 263 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved