Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, але у позасудовому порядку оформити спадкові права не виявляється можливим, вона просила суд визнати за нею право власності на зазначене вище нерухоме майно у порядку спадкування за законом. У процесі розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на спадковий будинок з надвірними будівлями та зобов'язати реєстраційну службу Вишгородського РУЮ зареєструвати за нею право власності. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представники відповідачів до суду не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу у їх відсутності (лист №540/02-31 від 03.09.2014р. та клопотання №980/071-09 від 29.08.2014р. відповідно). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] померла [PERSON], мати позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом є її донька - (довідка №312 від 01.02.2013р., довідка №430 від 16.07.2014р.). У термін, передбачений ст.1270 ЦК України, позивачка звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, відповідно до листа державного нотаріуса №5195 від 26.07.2013р. видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно неможлива у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди в сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Разом з тим, належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується копією будівельного паспорта на будинок, копією витягу з рішення Хотянівської сільської ради №11 від 28.02.2013р.; копію технічного паспорта на будинок; довідкою №428 від 16.07.2014р. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак, враховуючи, що встановлено достатньо підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у частині визнання права власності на спадкове майно, позивачем дотримано вимог ст.ст.10,58,60 ЦПК України - у матеріалах справи достатньо відповідних доказів; при задоволенні цих позовних вимог права будь-яких інших осіб порушені не будуть, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання реєстраційної служби Вишгородського РУЮ зареєструвати за позивачкою право власності на спадкове майно, оскільки порушення прав останньої у цій частині не відбулося. На підставі ст.ст.1217,1218,1222,1223,1258,1261,1268,1270 ЦК України ст.ст.3,10,11,58,60, 88,213-215 ЦПК України, -

Outcome: partial