Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому, в остаточному варіанті, просить суд: - зобов'язати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Оріон» (далі КЖЕП «Оріон») перенести контейнери для збору твердих побутових відходів, встановлені у дворі будинку [ADDRESS] на відстань не менш ніж 20 метрів від стін житлових та громадських будівель і споруд; - заборонити Управлінню житлового господарства Дніпродзержинської міської ради знесення бесідки для відпочинку та інших елементів благоустрою, встановлених мешканцями у дворі будинку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що, вона мешкає у будинку [ADDRESS], у дворі якого, на відстані 8 метрів від вікон будинку встановлено контейнери для збору твердих побутових відходів. Так як, вказані контейнери було встановлено з порушенням санітарних норм, а саме на відстані ближче ніж 20 метрів, мешканці будинку перенесли вказані контейнери на відповідну відстань від будинку, після чого відповідач - ТОВ «Компанія з управління комунальним житлом» повернув вказані контейнери на старе місце, посилаючись на рішення зібрання мешканців під головуванням заступника міського голови щодо повернення вказаних контейнерів. Враховуючи, що, під час розгляду справи функції по обслуговуванню території, на якій розташовані контейнери, передано КЖЕП «Оріон», просить суд зобов'язати КЖЕП «Оріон» перенести вказані контейнери на відстань не менш ніж 20 метрів від стін житлових та громадських будівель і споруд. Також, на підставі того, що, їй стало відомо, що, Управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради має намір знести бесідку для відпочинку, встановлену мешканцями у дворі будинку [ADDRESS], просить суд заборонити Управлінню житлового господарства Дніпродзержинської міської ради знесення вказаної бесідки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представники відповідачів: ТОВ «Компанія з управління комунальним житлом», Управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради, в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, що дозволило суду визнати їх неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою представника позивача, провести розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Оріон» в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив суд провести розгляд справи без його участі. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов'язків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів. Відповідно до ст.5 вищевказаного Закону, управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень. Згідно ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 5) управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; 6) забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; 8) інформування населення відповідно до законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 10) здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; 12) вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів. Згідно ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004р., контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень. Зазначені у частині першій цієї статті органи можуть залучати до своєї роботи на громадських засадах представників органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо. Результати перевірок відповідності дотримання стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг та висновки, отримані в результаті роботи комісій, які створені з ініціативи або за участю органів місцевого самоврядування та/чи органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо, мають безперешкодно надаватися для ознайомлення цим представникам за їхнім зверненням. Згідно ст.20 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають. Згідно ст.23 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., до об'єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об'єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об'єкти загального користування. Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, державних стандартів, норм і правил. Згідно ст.25 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Згідно ст.33 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., у сфері благоустрою населених пунктів діє система нормативів, що встановлюється у сфері землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров'я та охорони навколишнього природного середовища. Згідно ст.38 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів. Згідно ст.40 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» N 2807-IV від 06.09.2005р., самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом: 1) проведення перевірок території; 2) розгляду звернень підприємств, установ, організацій та громадян; 3) участі в обговоренні проектів благоустрою територій населених пунктів, іншої технічної документації з питань благоустрою і внесення відповідних пропозицій на розгляд органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій; 4) подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об'єктам благоустрою внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території населеного пункту. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» N 280/97-ВР від 21.05.1997р., до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: 1) управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; 6) вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин; 7) організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Таким чином, з вищенаведених норм діючого законодавства, суд вбачає, що, питання щодо організації та управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, до якого, між іншим, також входить і вирішення питання щодо розташування контейнерів для побутових відходів на прибудинковій території певного об'єкту, а також здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг входить виключно до відання виконавчих органів міських рад, рішення яких щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді, наданої позивачу 21.02.2012р. заступником міського голови - начальником управління головного архітектора міста, питання перенесення точки збору твердих побутових відходів було розглянуто з виходом на місце 18.01.2012р. виїзною нарадою під головуванням заступника голови Заводської районної у місті ради за участю представників управління житлового господарства міської ради, міської СЕС, ТОВ «Компанія з управління комунальним житлом». На момент перевірки накопичення сміття на території не спостерігалось; контейнери для збирання відходів встановлені напроти першого під'їзду будинку. Мешканцям запропоновано в місячний термін визначитись з місцем розташування контейнерів. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, матеріали справи не містять рішення виконавчого органу міської ради щодо зобов'язання відповідача через порушення ним санітарних норм здійснити перенесення контейнерів для збору твердих побутових відходів, які встановлені на відстані ближче ніж 20 метрів від будинку №5 по вул.Сачко у м. Дніпродзержинську. Крім того, матеріали справи не містять передбаченого Додатком 1 до пункту 2.1.1 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 76 від 17.05.2005р., Акту загального огляду жилого будинку, який складається певною комісією та фіксує виявлені вказаною комісією недоліки у санітарному стані будинку та його прибудинкової території. Разом з цим, як стверджує позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, відповідач КЖЕП «Оріон», який на час розгляду справи є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], відмовляється у досудовому порядку перенести контейнери для збору твердих побутових відходів, які встановлені з порушенням санітарних норм, а саме на відстані ближче ніж 20 метрів від будинку, що змушує позивача звернутися до суду та просити суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді, наданої 09.08.2011р. ТОВ «Компанія з управління комунальним житлом», контейнери для збору твердих побутових відходів, розташовані у дворі будинку [ADDRESS], в липні 2011р., згідно доручення начальника УЖХ та протоколу наради УЖХ №11 від 17.06.2011р. був перенесений до 1-го під'їзду будинку [ADDRESS]. 26.07.2011р. під час проведення сходу мешканців під головуванням заступника міського голови прийнято рішення про повернення контейнера на попередне місце. Згідно відповіді в.о.головного державного санітарного лікаря м. Дніпродзержинська (а.с.6), останній зазначив, що, місця розташування контейнерних майданчиків визначаються у складі проектів будівництва житлових та громадських будівель і споруд, а, питання перенесення та розташування контейнерних майданчиків вирішуються комісією за участю посадових осіб представників районної архітектури, місксанепідстанції, представників балансоутримувача будинку та органу самоорганізації населення. Таким чином, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, з якого можливо встановити, що, на час розгляду даного позову, відповідач, а саме КЖЕП «Оріон», при здійсненні своєї діяльності не дотримується стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг, і, як наслідок, порушує права позивача, як споживача у сфері житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги, що, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання КЖЕП «Оріон» перенести контейнери для збору твердих побутових відходів, встановлені у дворі будинку [ADDRESS] на відстань не менш ніж 20 метрів від стін житлових та громадських будівель і споруд - є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог позивача, у яких остання просить суд заборонити Управлінню житлового господарства Дніпродзержинської міської ради знесення бесідки для відпочинку та інших елементів благоустрою, встановлених мешканцями у дворі будинку [ADDRESS] - суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, згідно роз'яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу тій обставині, що, Управління житлового господарства Дніпродзержинської міської ради порушило, або порушує права позивача. Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги, що, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки, у яких остання просить суд заборонити Управлінню житлового господарства Дніпродзержинської міської ради вчиняти певні дії - є не обґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги, що, в ході розгляду справи суд, дослідивши наявні у справі докази, та, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що, не мали місце обставини, якими позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги, суд,

Outcome: dismissed