Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки на дитину сина [PERSON], [INFO] та на своє утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача, посилаючись при цьому на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі. Останній проживаючи окремо, матеріальної допомоги їм з сином не надає, а тому вона просить в судовому порядку задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач не зявилась, в поданій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину визнала. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину, оскільки остання є працездатною, працює та має регулярний дохід. Відповідач хоч і має постійне місце роботи однак не має можливості матеріально допомагати позивачу, оскільки орендує квартиру, а з 10 травня 2017 року підприємство на якому він працює переходить на неповний робочий час в наслідок чого його дохід зменшиться. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач перебуває у шлюбі з позивачем, від якого сторони мають малолітню дитину, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та про народження дитини. Як вбачається з довідки виконкому Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області №71/02-33 від 27.02.2017 року [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, а він цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.182, 183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Одночасно з цим суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача в частині стягнення коштів на її утримання, оскільки згідно ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Щодо розміру аліментів на дружину, то суд вважає, що він може складати 1/6 частку заробітку відповідача оскільки відповідач в змозі надати таку допомогу, а позивач з якою проживає малолітня дитина потребує її. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, тому доводи відповідача, що його дружина є працездатною, працює та має достатній дохід не позбавляють його обовязку надавати їй матеріальну допомогу. Посилання відповідача на зміну в майбутньому умов праці, а відповідно і його заробітку не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на дружину, а відповідно до ст.82 СК України може бути підставою для припинення права позивача на утримання у випадку настання зазначених обставин. Позивач звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду, а тому вони підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved