Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, у зв'язку з проживанням з нею дитини-інваліда. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем за позовом мають сумісну дитину [PERSON], [INFO]. Їх син є інвалідом з дитинства (групи перша «А») та потребує постійного стороннього догляду та нагляду, який, крім неї, здійснювати нікому. Її чоловік не турбується про сина, не надає матеріальної допомоги. Зараз вона не може працювати у зв'язку з тим, що її дитині необхідний постій догляд. Вона звільнилась з роботи і не може покинути свого сина. Відповідач отримує пенсію тому має можливість виділяти кошти на її утримання, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісяця, у зв'язку з проживанням з нею їх сина-інваліда [PERSON], який не може обходитись без постійного стороннього догляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального провадження від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено витягом з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. (а.с.12) Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, який згідно довідки виданої до акту огляду МСЕК від 11.10.2011 року є інвалідом з дитинства (групи перша «А») та потребує постійного стороннього догляду та нагляду і проживає, згідно довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області від 2705.2018 року, разом з позивачкою. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 03.10.2008 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено [PERSON] (а.с.9, 14-16) Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] 14.12.2007 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище «[PERSON]». (а.с. 13) Відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною - інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною - інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ч. 6 Сімейного Кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Таким чином, [PERSON], [INFO], хоча і є непрацездатним та інвалідом, але є повнолітньою особою, оскільки досяг вісімнадцятирічного віку, а тому у відповідності до частини 1 статті 6 СК України не має правового статусу дитини, з огляду на що у даному випадку не можуть застосовуватись положення статті 88 СК України, а тому суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог. Також, суд вважає за доцільне роз'яснити позивачу, що вона має право, відповідно до ст. 198 СК України, на звернення з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги.

Outcome: dismissed