Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло та договору дарування квартири. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2012 щлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач по справі [PERSON] фактично перестав проживати у її квартирі з липня 2012 року. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, однак в добровільному порядку він відмовляється це зробити. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника квартири, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Просить, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, де просила справу розглянути у її відсутність позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча судова повістка надсилалась за адресою його проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулась з відміткою про те, що адресат по даному адресу не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2000 року, виданого Бюро по приватизації державного житлового фонду виконкому Могилів-Подільської міської ради, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Згідно договору дарування квартири від 25 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Марценюком С.А., [PERSON] та [PERSON] подарували належні їм частки вище зазначеної квартири [PERSON] (а.с.5,6-7). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.11.2012 розірвано щлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 квітня 2011 року (а.с.11). Згідно довідки голови ОСББ «Технолог» м. Могилева-Подільського від 21 березня 2017 року, [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS] за даною адресою не проживає і не з'являється з 2012 року, що також підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №1649 від 21.03.2017, та актом перевірки житлово-побутових умов заявника №1 від 21 березня 2017 року (а.с.8,9). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 жовтня 2016 року, при цьому позивач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.10). На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрований у належній на праві власності позивачу [PERSON] квартирі [ADDRESS] однак з 2012 року, за місцем реєстрації не проживав та не проживає по теперішній час, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. 72, 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved