Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою в якій просить визнати за нею у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Довбуша, 14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області та на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,029 га та 1,026 га в с.Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за вказаною адресою їй, її матері [PERSON] та чоловікові [PERSON] на праві власності по 1/3 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 23.06.2002 року померла мати [PERSON], а 30.09.2002 року помер чоловік [PERSON] Позивач вступила в управління спадковим майном матері та чоловіка (належних їм по 1/3 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд), так як проживала разом з ними, вели спільне господарство, проводила їх похорон, надалі проживає у спадковому господарстві і бажає оформити спадщину після їх смерті на своє імя. Однак, [PERSON] (позивач) в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння та документ на право власності на земельні ділянки виданий після смерті спадкодавців. У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Довбуша, 14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області: на належну їй 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини домоволодіння, а також на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,029 га та 1,026 га в с.Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та чоловіка [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, однак у позовній заяві та в письмовій заяві від 07.09.2018 року просять справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву № 1078 від 03.09.2018, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги виданої Тлумацькою міською\~радою обєднаної\~територіальної громади\~Тлумацького району\~Івано-Франківської\~області,\~житловий будинок\~№ 14\~по вулиці\~Довбуша будинок\~в селі\~Пужники Тлумацького\~району Івано-Франківської\~області станом на 01.07.1990 року числився колгоспним двором, так як в ньому зареєстровані та проживали [PERSON] (мати) голова двору, [PERSON] (чоловік) зять та [PERSON] (позивач) дочка (а.с.11). Згідно\~копії технічного\~паспорту від\~23.11.2017\~року житловий\~будинок,\~господарські будівлі\~та споруди,\~що розташовані\~за адресою: вул. Довбуша, 14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1960 року по 1980 рік (а.с. 6-8). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 22\~грудня 1995\~року №\~20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON]\~(мати)\~голова двору,\~[PERSON]\~(чоловік)\~зять та\~[PERSON]\~(позивач)\~дочка в рівних\~частках (по\~1/3\~частині кожному)\~належало майно\~господарського двору,\~розташованого за\~адресою: вул. Довбуша, 14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 040670 від 15.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА №744 від 15.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81, належало право приватної власності на земельну ділянку площею 1,029га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 15). [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 040669 від 15.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА №744 від 15.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82, належало право приватної власності на земельну ділянку площею 1,026га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 14). [PERSON] та [PERSON]М з 08.06.1953 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2 від 08.06.1953, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 22). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], 25.09.1936р.н., від 23.11.1979 року, її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). 22.06.2002 року [PERSON] (мати), а 02.10.2002 року [PERSON] (чоловік) померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 16,17). Згідно ст.\~548\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~р.),\~який діяв\~на момент\~смерті спадкодавця\~ [PERSON],\~для отримання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України\~(в\~редакції 1963\~р.),\~діями,\~які свідчать\~про прийняття\~спадщини вважались:\~факт вступу\~спадкоємця в\~управління або\~володіння спадковим\~майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON]\~(позивач) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (матір) та [PERSON] (чоловіка), оскільки вступила в управління спадковим майном, а саме 2/3 частиною домоволодіння, оскільки до дня смерті спадкодавців проживала та була зареєстрована разом з ними у спадковому домоволодінні та вели спільне господарство, проводила похорони, що підтверджується довідками Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області №435 та 436 від 01.10.2017 року (а.с. 9, 10). Дані обставини підтверджуються копіями спадкових справ № 92/2018 від 23.06.2002 року, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (мати) та №42/2008 заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловіка), з яких вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері та чоловіка, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Довбуша, 14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області: на належну їй 1/3 частину домоволодіння, на 2/3 частини домоволодіння та на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та чоловіка [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по вул. Довбуша,14, в с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння та на земельні ділянки, у звязку з тим, що Державні акти на право приватної власності на землю, які належать померлим [PERSON] та [PERSON], були видані після смерті спадкодавців, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданих приватним нотаріусом [PERSON] Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області №367/02-31 від 11.06.2018 (а.с. 19) та державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №359/02-31 від 06.07.2018 року (а.с. 20). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, а також земельні ділянки. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме: 507,50 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved