Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Даний позов мотивований тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв'язку з тим, що їй не було відомо про смерть батька, який з 2011 року почав проживати окремо від її сімї та почав окремо проживати зі своєю співмешканкою. Близьких родинних стосунків з того часу вони не підтримували. В 2014 році їй стало відомо, що батько збирається їхати в Республіку Білорусь для проведення операції з приводу онкологічного діагнозу, де батько і помер 14.07.2014 року. Про смерть батька їй стало відомо в лютому 2015 року від її рідної тітки (сестри батька) [PERSON], яка мешкає в республіці Білорусь, яка в свою чергу відмовилась надати копію свідоцтва про смерть батька. У звязку з чим, вона була вимушена звернутись із запитом до Плиського сільськвиконкому Смолевичського району Мінської області із запитом про видачу їй Дублікату Свідоцтва про смерть її батька, який був виданий їй в лютому 2015 року. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/7 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З метою оформлення права власності на житло позивач звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи пропуском строку звернення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що батько сам уникав спілкування з нею та її матірю. Крім того, у вказаний період вона перебувала на лікуванні, доглядала свою матір, а також було здійснено поховання бабусі. Представник відповідача у судовому засіданні заявлений цивільний позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, виходячи з наведених мотивів зазначених у письмових запереченнях, які долучив до матеріалів справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що батько залишив сімю та позивач була позбавлена можливості знати про нього. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померлий батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, відповідно до якого [PERSON] записаний її батьком (а.с. 11), а також «повторным Свидетельством о смерти серия І-ВН №0868605 от 04.02.2015 г.», відповідно до якого вбачається, що «[PERSON] умер 14.07.2014 года в возрасте 55 лет, о чем в книге регистрации актов о смерти 17 июля 2014 года произведена запись за № 19» (а.с. 6). [PERSON] був власником 1/7 частки квартири № 24, що в будинку 52, по просп. Космонавтів в м. Вінниці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 07.05.1999 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 482. Власниками інших, по 1/7 частки, зазначеної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно договору дарування часток квартири від 15.01.2009 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] передали, а [PERSON] прийняла 2/7 частки квартири за № 24, що знаходиться у житловому будинку, розташованому в м. Вінниці на проспекті Космонавтів, 52, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 1713499 від 10.11.2005 року (а.с. 8, 9 відповідно). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21566892 від 15.01.2009 року, вбачається, що по 1/7 частки на праві спільної часткової власності на квартиру №24, що знаходиться у житловому будинку, розташованому в м. Вінниці на проспекті Космонавтів, 5, являються [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON] належить 3/7 права спільної часткової власності на зазначену квартиру (а.с. 10). З довідки МКП «ЖЕК №7» №201 від 22.01.2015 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: м. Вінниця, просп.. Космонавтів, 52/24, при цьому власником особового рахунку цієї квартири є [PERSON] (а.с. 12). З листа приватного нотаріуса [PERSON] №68/01-16 від 14.05.2015 року, вбачається, що на усне звернення [PERSON] нотаріусом повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину, після смерті 14.07.2014 року батька останньої, що проживав та був зареєстрований на момент смерті в м. Вінниці, просп. Космонавтів, 52/24, не має можливості, так як сплили строки, визначені ст. 1270 ЦК України (а.с. 14). Інших спадкоємців немає, а тому позивачем правильно визначено відповідача [PERSON] міську раду. Твердження позивача про те, що вона пропустила шестимісячний термін звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини з поважних причин знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та визнаються судом поважними, оскільки судом враховано, що з 2011 року [PERSON] почав проживати окремо від позивача. Близьких родинних стосунків з того часу вони не підтримували. В 2014 році позивачу стало відомо, що батько збирається їхати в Республіку Білорусь для проведення операції з приводу онкологічного діагнозу, та про батька, який помер в Республіці Білорусь, позивачці стало відомо лише в лютому 2015 року від її рідної тітки (сестри батька) [PERSON], яка мешкає в республіці Білорусь, яка в свою чергу відмовилась надати копію свідоцтва про смерть батька. Через що, позивач була вимушена звернутись із запитом до Плиського сільськвиконкому Смолевичського району Мінської області із запитом про видачу їй Дублікату Свідоцтва про смерть її батька, який був виданий їй тільки в лютому 2015 року. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» від 20.11.2014 року [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 10.07.2014 роу по 20.11.2014 року з приводу закритого уламкового перелому зовнішньої кісточки правої гомілки. Згідно наданих медичних документів мати позивача [PERSON] в грудні 2014 січні 2015 років лікувалась в звязку з ураженням міжхребцевого диску, в звязку з чим потребувала сторонньої допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття ним спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За вищевказаних обставин суд вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки він був пропущений з поважних причин та позивач юридично не прийняла спадщину, що порушує її права та законні інтереси. Судові витрати суд вважає за доцільне залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved