Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом , мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] 04.07.2012 року приблизно о 15 годині, перебуваючи на подвір'ї будинку [ADDRESS], під час словесного конфлікту, який виник на грунті неприязних відносин, схватив її руками за шию та жбурнув на землю. Внаслідок падіння їй були спричинені умисні тілесні ушкодження у вигляді забиття м'яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглобу та в ділянці 9-10 ребер зліва у вигляді припухлості та болючості при пальпації, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за ЗЧМТ, стусу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Даний факт підтверджується висновком експерта № 594 від 28.12.2012 року та вироком Іваничівського районного суду від 04.06.2013 року, яким [PERSON] було визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Кримінальним правопорушенням їй була завдана фізична, майнова та моральна шкода. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень вона тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, а також змушена була проходити численні медичні обстеження та лікуватися амбулаторно. Так, в результаті злочинних дій відповідача вона зазнала важких, тривалих та болісних лікувальних процесів, серед яких були пункція кісткового мозку та ряд інших складних процедур, а також проведення рекомендованих консультацій у Волинській обласній лікарні у м. Луцьку та інших звернень до лікарів з приводу наслідків ЧМТ. Для проведення усіх медичних процедур та стаціонарного лікування їй необхідні були фінанси, медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, які були придбані за її рахунок, що становить 4612 грн. 33 коп. Крім того, при лікуванні амбулаторно нею було витречено 857 грн. 88 коп., також понесені витрати на перебування в лікарні - благодійні внески 760 грн. , поштові витрати - 15 грн. ( відправки скарг в прокуратуру), 71 грн. 55 коп. транспортних витрат, 260 грн. витрат на пальне для автомобіля швидкої допомоги при транспортуванні до м. Луцька. Загальна вартість матеріальних збитків становить 6576 грн. 76 коп., яку і просить стягнути з відповідача на її користь. Крім того, понесені матеріальні збитки внаслідок оплати гонорару адвокату за правову допомогу їй як потерпілій по кримінальному провадженню становлять 5000 грн., які також просить стягнути на її користь з відповідача. Крім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події. Страх можливого повторення подій, перенесення значного фізичного болю, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов'язків, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, тимчасова непрацездатність, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, дратівливість, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. Моральну шкоду оцінює в розмірі 8000 грн., яку і просить стягнути з відповідача в її користь. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із вищезазначених підстав, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Визнає тільки витрати позивача на придбання лікарських засобів під час стаціонарного лікування в розмірі 4612 грн. 33 коп. Інші витрати позивача не підлягають до стягнення в зв'язку з їх недоведеністю. Не заперечує, що ушкодженням здоров'я позивачу була завдана також моральна шкода, але вважає, що розмір її позивачем завищений. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2013 року Іваничівським районним судом було постановлено вирок, який набрав законної сили , згідно якого [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України. Вироком встановлено , що [PERSON] 04.07.2012 року приблизно о 15 годині, перебуваючи на подвір'ї будинку [ADDRESS], під час словесного конфлікту, який виник на грунті неприязних відносин із [PERSON], схватив останню руками за шию та жбурнув на землю. Внаслідок падіння [PERSON] були спричинені умисні тілесні ушкодження у вигляді забиття м'яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглобу та в ділянці 9-10 ребер зліва у вигляді припухлості та болючості при пальпації, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ЗЧМТ, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи із вищевказаної норми закону обставини спричинення [PERSON] [PERSON] тілесних ушкоджень не підлягають доказуванню. Відносно заявленої позивачем вимоги про стягнення майнової шкоди суд приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) , втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курорт6ного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Так, позивач просить стягнути в її користь наступні витрати : витрати за стаціонарне лікування в розмірі 4612 грн. 33 коп. , витрати за амбулаторне лікування в розмірі 857 грн. 88 коп. , благодійні внески - 760 грн. , поштові витрати - 15 грн. , транспортних витрати - 71 грн. 55 коп., витрат на пальне для автомобіля швидкої допомоги при транспортуванні до м. Луцька - 260 грн. Витрати , понесені позивачем на придбання медикаментів при стаціонарному лікуванні в розмірі 4612 грн. 33 коп. та амбулаторному лікуванні в розмірі 857 грн. 88 коп. належно підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами: чеками на придбання ліків, інформацією Іваничівської ЦРЛ ( а.с. 16-27, 79-81,86, 87, 89,90 ), а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Поштові , транспортні витрати та витрати на пальне для автомобіля швидкої допомоги стягненню не підлягають в зв'язку з неналежним підтвердженням. Благодійні внески суд розцінює як добровільну пожертву, тому вони не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, понесені матеріальні збитки внаслідок оплати гонорару адвокату за правову допомогу позивачу як потерпілій по кримінальному провадженню в розмірі 5000 грн. також не підлягають стягненню з відповідача в зв'язку з тим, що відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, відшкодувуються лише документально підтверджені судові витрати, а довідку, видану адвокатом [PERSON] про сплату потерпілою 5000 грн. за надання правової допомоги, суд не вважає тим документом , що належно підтверджує сплату судових витрат. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в користь позивача матеріальна шкода в розмірі 5470 грн. 21 коп. за придбання ліків під час стаціонарного та амбулаторного лікування. Статтями 23, 1167, 1168 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав винними діями іншої особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач вказує, що неправомірними, злочинними діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка виразилася у стражданнях, перенесеному фізичному болі, болісному лікувальному процесі, переживанні фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, порушення сну, дратівливість, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я . За даних обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає до задоволення в розмірі 2000,00 грн.. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи, що відповідач [PERSON] являється інвалідом І групи , що також згідно вищевказаного закону звільняє його від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial