Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, який в подальшому уточнила, зазначивши, що 16.10.2001 року вона уклала шлюб с [PERSON] , який було зареєстровано у Старобільському відділі РАЦС . Позивач прожила у шлюбі з відповідачем до 30.09.2004 року , після чого вони розлучились. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась з позивачем. На підставі рішення Старобільського районного суду від 28.04.2006 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, а іноді зовсім не сплачує або сплачує частково. Деякий час [PERSON] працював на підприємстві «Агродар» і з його заробітної плати перераховувались аліменти. З того часу як відповідач офіційно не працює , добровільно аліменти сплачує не повному обсязі, внаслідок цього на 01.05.2018 рік за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 32030, 25 грн. , що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця. Згідно ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи ,яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду позивач має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів прострочення. Загальна сума неустойки визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів. Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за 17 місяців у період з 01.12.2016 року по 01.05.2018 рік становить 34320, 95 грн. Зроблений розрахунок позивач додає до позову. Позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та просив справу розглянути без його участі. За таких обставин, справу розглянуто без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Старобільського районного суду від 28.04.2006 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено в повному обсязі. Виконавчий лист позивач звернула до примусового виконання. Згідно наявної в справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2-415 від 28.04.2006 року в розмірі 32030, 25. гривень. Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів . Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти. Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені). Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З урахуванням наведеного, проведений позивачем розрахунок неустойки (пені) є вірним. Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved