Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Радчанської сільської ради Народицького району Житомирської області 17 лютого 2001 року, але відносини в сімї не склалися, збереження сімї вважає неможливим. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує; відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП №068802 від 17 лютого 2001 року (а.с.3) та копіями свідоцтв про народження серії 1-ТП №112406 від 29 січня 2002 року (а.с.4), серії 1-БК №086836 від 18 березня 2003 року (а.с.5), серії 1-ТП №157483 від 14 липня 2004 року (а.с.6) та серії І-ТП №161364 від 31 січня 2012 року (а.с.7). Згідно з частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно частини 3 статті 181 СК передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.. У відповідності до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 2 статті 183 СК України слідує, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved