Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Даний будинок належав спадкодавцю на підставі запису в господарській книзі №13 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . Рік побудови 1966. В установлений законом строк позивач як спадкоємець за заповітом звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, було відкрито спадкову справу №92/2021. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за заповітом їй було відмовлено, так як відсутні документи, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно у виді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача до суду не з`явився, про день та час проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв суду не надав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя, 11.09.2007 року, спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, яким він зробив наступне розпорядження: належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] і все інше майно, рухоме та нерухоме, заповідав [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях кожному. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину за заповітом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, яким було заведено спадкову справу №92/2021. Право власності на будинок спадкодавцем позивача за життя не було оформлено та зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачеві, який є спадкоємцем померлого, оформити свої спадкові права. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджено довідкою виконавчого комітету Коростенської міської ради №354 від 10.09.2021 року про те, що даний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі запису в господарській книзі №13 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , рік побудови будинку 1966. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачем свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи те, що спадкодавцем було складено заповіт, яким вказаний спадковий житловий будинок він заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і надано роз`яснення щодо підстав відмови, а саме відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, чим вона підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, а також, що достовірність наведених фактів, які ніким та нічим не були спростовані при розгляді справи сумнівів не викликає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на вказаний вище спадковий житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті батька підлягають задоволенню в частині тої долі спадкового майна, яка належить кожному спадкоємцю відповідно до заповіту, тобто в 1/2 частці. З врахуванням вищезазначеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial