overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем 07.01.1995 зареєстрували шлюб, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, а також відсутність взаємоповаги та розуміння. Відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство не ведеться з 2000 року. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 14.09.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи відповідно до чинного законодавства, шляхом направлення за адресою його останнього відомого місця проживання ухвали про відкриття провадження та копію позову з доданими до неї документами, а також згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 07.01.1995 року зареєстрували шлюб у Великорудківській сільській раді Диканського району Полтавської області, актовий запис №1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, які вони з 2000 року взагалі не підтримують, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог зазначає,\~що вони\~з відповідачем\~29.06.1996\~ зареєстрували\~шлюб,\~від якого\~спільних неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~Сімейне життя\~сторін не склалось через різні погляди на нього, а також на подружні обов`язки, відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство не ведеться значний час. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 04.08.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання на розгляд справи не з`явились, однак подали заяви про розгляд такої у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, а відповідач [PERSON] їх визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. При цьому, відповідач [PERSON] скористався своїм правом та в порядку ст. 178 ЦПК України подав відзив на позов у якому вказав, що він проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки між ними дійсно на протязі тривалого часу погіршились шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться майже рік. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Сторони 29.06.1996 зареєстрували шлюб у Андріївській сільській раді, актовий запис № 4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалорсь через погіршення взаємовідносин. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 02 липня 2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дочку, яка проживає разом з нею, спору про її місце мешкання немає. Шлюбні відносини не підтримують з 2013 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що різні погляди на життя призводили до постійних сварок, в результаті було втрачено взаєморозуміння та почуття любові. З вказаного часу, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 4), шлюб між сторонами був укладений 02 липня 2011 року та зареєстрований Тернівським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 169. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, з 2013 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання в їх характерах виявились суттєві розбіжності, у поглядах на життя, у вирішенні сімейних питань, через що постійно виникали сварки, все це призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 13 вересня 2008 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дочку, яка проживає разом з нею, спору про її місце мешкання немає. На даний час шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо один від одного. Збереження сім'ї позивач вважає не можливим, оскільки із-за різних поглядів на життя та на вирішення сімейних питань, постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів любові. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 5), шлюб між сторонами був укладений 13 вересня 2008 року та зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 732. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 6). Спору про місце проживання дитини сторони не мають, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. З матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, на вирішення сімейних проблем, що призводило до постійних суперечок та сварок, в результаті було втрачено взаєморозуміння та почуття любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 17 лютого 2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну малолітню дочку, яка проживає разом з нею, спору про її місце мешкання немає. З 2011 року шлюбні відносини з відповідачем не підтримують, мешкають окремо один від одного. Збереження сім'ї вважає не можливим, оскільки відповідач став зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані веде себе агресивно, становить загрозу для малолітньої дитини, в результаті було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає збереження шлюбу неможливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 лютого 2006 року, який було зареєстровано у Жовтневому відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 65. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказане стверджується свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с. 5-6). Спору про місце проживання дитини сторони не мають, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. З матеріалів справи вбачається, що з 2011 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані веде себе агресивно, становить загрозу для малолітньої дитини, все це призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 1996 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дочку, яка проживає разом з нею, спору про її місце мешкання немає. Шлюбні відносини не підтримують на протязі останніх трьох років, підставою розпаду сім`ї стало те, що мають різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів любові, спільне проживання стало неможливим. З вказаного часу, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 4), шлюб між подружжям був укладений 14 вересня 1996 року та зареєстрований відділом РАГС виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 510. Від шлюбу, подружжя мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 5). Як встановлено, подружжя на протязі останніх трьох років сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання виявилися різні погляди на життя, сторони мають різні характери, в результаті було втрачено почуття любові, спільне проживання стало неможливим. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одного неповнолітнього сина, який проживає разом з нею. Шлюбні відносини не підтримують з листопада 2013 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що різні погляди на життя призводили до постійних сварок, в результаті було втрачено взаєморозуміння та почуття любові. Відповідач зібрав свої особисті речі пішов з сім'ї. З вказаного часу, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 5), шлюб між сторонами був укладений 03 березня 2001 року та зареєстрований Бережинською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 4. Від шлюбу, подружжя мають сина [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, з листопада 2013 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання в їх характерах виявились суттєві розбіжності, у поглядах на життя, у вирішенні сімейних питань, через що постійно виникали сварки, все це призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 2005 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Підставою розпаду сім`ї стало те, що різні погляди на життя призводили до постійних сварок, в результаті було втрачено взаєморозуміння та почуття любові. У січні 2014 року відповідач зібрав свої особисті речі пішов з сім'ї. З вказаного часу, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 3), шлюб між сторонами був укладений 05 листопада 2005 року та зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1029. Від шлюбу, подружжя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання в їх характерах виявились суттєві розбіжності у поглядах на життя, у вирішенні сімейних питань, через що постійно виникали сварки, все це призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. У січні 2014 року, відповідач зібравши свої особисті речі, залишив сім'ю. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з 2005 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну неповнолітню дочку, яка проживає разом з нею, спору про її місце мешкання немає. Шлюбні відносини не підтримують з грудня 2011 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач порушував подружню вірність, тому вона разом з дитиною були змушені виїхати з квартири. З вказаного часу, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу (а.с. 4), шлюб між сторонами був укладений 21 жовтня 2005 року та зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 964. Від шлюбу, подружжя мають одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, з грудня 2011 року сімейні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання відповідач порушував подружню вірність, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів любові. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved