Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд виселити відповідача з [ADDRESS], а також зняти його з реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 27.12.2014р. між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Пунктом 21 зазначеного договору купівлі-продажу передбачено, що відповідач зобов'язаний у строк до 01.07.2015 року знятись з реєстраційного обліку з квартири, сплатити усі належні комунальні та інші обов'язкові платежі за квартиру та звільнити її від своїх особистих речей. Однак відповідач у встановлений строк своїх зобов'язань не виконав, а саме: у строк до 01.07.2015 року не знявся з реєстраційного обліку в квартирі, не сплатив належних комунальних та інших платежів за квартиру та не звільнив квартиру від своїх особистих речей, у зв'язку із чим позивач не має змоги користуватися квартирою. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Так, відповідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] Пунктом 21 зазначеного договору передбачено, що [PERSON] зобов'язується у строк до 01 липня 2015 року знятись з реєстраційного обліку з квартири, яка є предметом цього договору, сплатити усі належні комунальні та інші обов'язкові платежі за квартиру та звільнити квартиру від своїх особистих речей (а.с.7,8-9) Згідно довідки «НоваКом» №64 від 22.12.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.10). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], тому має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй майном. Відповідач не є членом сім'ї позивача, відповідно до п.21договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2014 року, [PERSON] зобов'язується у строк до 01 липня 2015 року знятись з реєстраційного обліку з квартири та сплатити усі належні комунальні та інші обов'язкові платежі за квартиру, звільнити квартиру від своїх особистих речей. Проте, відповідач не виконав обов'язків за договором, передбачених у п.21 тому позовні вимоги в частині виселення [PERSON] із спірної квартири підлягають задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Разом з тим, згідно частини 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд покладає на відповідача, стягнувши на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial