Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що протягом останніх 10 років перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від таких відносин у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні, зазначає, що дитина потребує додаткових витрат, оскільки є алергіком, а це вимагає постійного лікування, профілактичного санаторно-курортного лікування, належного харчування та зміцнення імунітету. Крім, цього донька росте активною дівчинкою та прохає її про відвідування додаткових гуртків. Зазначає, що вказаний рівень позивачка забезпечувати одна не повинна, тому що батько, є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., оскільки має постійний високий дохід. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на свою користь збитки у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.05.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника відповідача, [PERSON] надійшла заява, у якій він зазначив, що позов визнає частково і згоден сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. Крім того, звертав увагу на неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу зі складністю справи. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , видане Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 25.04.2019 року позивачка винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS] , щомісячна сплата становить 7500 грн. Крім того, до позовної заяви позивачем було додано виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , результати лабораторних досліджень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, оскільки доказів протилежного суду не надано. Крім того, докази того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, а також докази щодо наявності у відповідача інших утриманців суду у матеріалах справи відсутні. У свою чергу позивач не довела можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 10000 грн. щомісячно. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки, позивачем не було надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 10000 гривень щомісяця, тому при визначенні розміру аліментів, суд з урахуванням ст. 182 СК України та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, відсутності у відповідача стабільного доходу, відсутність офіційного працевлаштування, суд вважає, можливим позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача, на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача, підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 гривень суд зазначає таке. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У даному випадку розмір витрат на правничу допомогу є вочевидь неспівмірним ані із складністю справи, ані із обсягом наданих адвокатом послуг, а саме: - позовна заява є стандартною; - до позовної заяви долучено невелику кількість доказів, а саме: копії паспортів сторін, копію свідоцтва про народження; - судові засідання за участю сторін та представника позивача не проводились; - вартість складання проекту клопотання про розгляд справи без участі позивача становить 1500 грн., яка є явно завищеною, на що звертав увагу представник позивача у своєму клопотанні. Враховуючи викладене, на підставі ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial