Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідачів, в якому вказала, що являється власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані відповідачі. Відповідачі змінили замки, за комунальні послуги не сплачують, що створює їй перешкоди в користуванні квартирою, оскільки вона не може користуватись та розпорядитись квартирою. Просила усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач є одноособовим власником квартири, вона бажає розпорядитись квартирою, однак орган опіки та піклування дозволу їй не надав, бо в квартирі зареєстровані неповнолітні діти. Вона являється бабусею дітей відповідача та її колишнею свекрухою Відповідачі проживають в квартирі, замки змінено, існує борг за комунальні послуги, який стягується з позивача. Відповідачі в квартирі проживають та зареєстровані з часу її придбання. Відповідач [PERSON], яка діє і в інтересах своїх неповнолітніх дітей, позов не визнала. Пояснила, що квартира купувалась нею та її колишнім чоловіком за їх спільні кошти, однак була оформлена на свекруху. Позивач в квартирі ніколи не проживала. Вона замки не змінювала, доступ до квартири вільний, на неї оформлені всі рахунки на комунальні послуги, за які сплачує вона. В квартирі проживає зі своїми дітьми. Позивач до неї з вимогою про звільнення квартири не зверталась. Іншого житла ні вона, ні її діти не мають. Представник органу опіки та піклування [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне: Відповідно до положень ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є колишньою дружиною її сина, її неповнолітні діти його дітьми та її онукам. Відповідачі зареєстровані та постійно проживають в спірній квартирі з часу її придбання, проводять оплату за комунальні послуги, іншого житла не мають. Позивач в квартирі ніколи не проживала, має інше житло. Свідок [PERSON] (мати відповідача) дала показання про те, що спірна квартира була придбана її дочкою та колишнім зятем за їх спільні кошти, однак за порадою позивача оформлена на неї, оскільки зять перебував на квартирному обліку по місцю роботи і сподівався на отримання комунального житла. Її дочка та онуки постійно проживають в квартирі, іншого житла не мають, сплачують за комунальні послуги, а заборгованість з оплати за опалення виникла через те, що позивач не оформила субсидію. Після розлучення зять залишив квартиру дочці та дітям, позивач в квартирі ніколи не буває, перешкод їй ніхто не чинить. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі вселені та зареєстровані в спірній квартирі за згодою позивача як члени її сімї (невістка та онуки), іншого житла не мають, будь-яких перешкод в користуванні квартирою позивачеві не створюють. Посилання позивача на існування заборгованості з оплати деяких з комунальних послуг не є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, оскільки питання розподілу витрат на утримання квартири та оплату комунальних послуг є самостійним видом правовідносин і може вирішуватись у встановленому законом порядку. Враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, які є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed