Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання зобовязання за договором не виконаним. Позивач у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд визнати не виконаним зобов'язання за договором від 20 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.; зобов'язати [PERSON] укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2007 року позивач придбала у [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], про що був укладений договір купівлі-продажу в простій письмовій формі. 19 грудня 2007 року на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правосуддя та захист» даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним. Однак, право власності на дану однокімнатну квартиру визнано не було. Після придбання даної квартири позивач стала мешкати зі своєю родиною, а саме чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] [INFO]. Право власності на придбану однокімнатну квартиру [ADDRESS] позивачем зареєстровано належним чином не було. 20 квітня 2015 року позивач домовилась з відповідачем, що останній до 20 липня 2015 року за їхньою усною домовленістю візьме на себе зобов'язання та зареєструє право власності за позивачем на придбану раніше однокімнатну квартиру. На виконання домовленостей позивач сплатила відповідачу повну вартість наданих їй послуг, а також надала кошти для сплати офіційних платежів. В зв'язку з тим, що відповідач по теперішній час не виконав взяті на себе зобов'язання, а позивач в свою чергу не може реалізувати своє право власності на придбану однокімнатну квартиру, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно вимог закону даний договір купівлі-продажу нерухомого майна можливо визнати дійсним в судовому порядку, так як сторонами були виконані всі істотні умови договору, та відбулося повне виконання договору, але договір купівлі - продажу квартири не завірений нотаріально, так як відповідач ухилявся від дотримання даної істотної умови. Згідно ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені ним строки. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у частині визнання не виконаним зобов'язання за договором від 20 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] та визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Однак суд приходить до висновку про необхідності відмови у задоволенні позову у частині зобовязання [PERSON] укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], оскільки позивачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог саме у цій частині.

Outcome: partial