overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідачу по справі було видано ордер №34 від 18.08.1988 року на вселення у згадану квартиру разом з сімє'ю у складі - [PERSON] (на той час дружина), [PERSON] (бабця), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (син). Ще до припинення шлюбних відносин у 1996році, відповідач залишив сім'ю, забрав особисті речі та змінив місце проживання. Позивачці відомо, що на сьогоднішній день відповідач проживає у м.Червоноград. Фактично з 1996 року відповідач у квартирі в якій зареєстрований, не з'являвся, інтересу до даної квартири не проявляє, комунальні послуги не сплачує. Таким чином вважає, що відповідач добровільно припинив проживання в [ADDRESS]. На сьогоднішній день у квартирі проживає позивачка [PERSON] разом з сином [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилась. Подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву, про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом поміщення оголошення в пресі, в судове засідання не прибув. Зі згоди позивача, суд ухвалює по даній справі заочне рішення. Дослідивши докази, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно ордера № 34 від 18.08.1988 року, право на проживання в окремій квартирі загальною прощею 37,2 кв.м по [ADDRESS], було надане [PERSON], як основному квартиронаймачеві та його сім'ї - дружині [PERSON], бабі [PERSON], дочці [PERSON], сину [PERSON] Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі по 16.07.1996р. З актів обстеження мов проживання №266 від 02.12.2013 року, №16 від 28.01.2014 року, №50 від 27.02.2014 року, №77 від 25.03.2014 року, №02 від 30.04.2014 року, №102/1 від 06.05.2014 року, вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад два роки. Згідно довідки №1184 від 24.06.2014 року виданої Великомостівською міською радою вулицю «Леніна» переіменовано на «Львівську». Згідно довідки про склад сім'ї КП ЖКГ Великомостівської міської ради №324 від 13.06.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує наступним. 07.07.2005р. вона розірвала шлюб з відповідачем. 06.11.2009р. останній продав їй квартиру [ADDRESS]. Після продажу квартири відповідач в ній не проживав та не проживає, не оплачує комунальних послуг та інших платежів, хоча нарахування проводяться включаючи його особу. Оскільки відповідач не проживає у її квартирі понад шість місяців, вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування цим житлом. Позивач в судове засідання не прибула. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що відповідач не проживає у належній позивачці квартирі. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно свідоцтва, шлюб між сторонами розірвано 07.07.2005р. Із свідоцтва від 13.12.2013р. вбачається, що позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.11.2009р., позивачка купила у відповідача квартиру [ADDRESS] З актів від 25.07.2013р. та від 02.12.2013р. вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує наступним. Вона є власником вищевказаної квартири. Вказує, що [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку за згоди позивача, як член сім»ї , а саме чоловік її дочки [PERSON] Згідно рішення Сокальського районного суду від 27 грудня 2012 року шлюб між її дочкою та відповідачем розірвано. В квітні 2014 року відповідач змінив місце проживання і з того часу забрав свої речі та у квартирі не проживає. Зазначає, що 21 травня 2014 року відповідач вчинив злочин проти здоров»я власника будинку. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув. Оскільки відповідач не проживає у її квартирі понад шість місяців, вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування цим житлом. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно рішення Сокальського районного суду від 27 грудня 2012 року, шлюб між відповідачем [PERSON] та дочкою позивачки [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 05.09.2003 року, позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Із довідки виданої 03.08.2014р. виконкомом Телязької сільської ради встановлено, що [PERSON] значиться зареєстрованим [ADDRESS]. Також, згідно вироку Сокальського районного суду від 13 червня 2014 року, [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину щодо позивачки [PERSON], передбаченого в ч.1 ст.125 КК України. З акту обстеження будинковолодіння від 13.08.2014р. вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з квітня 2014 року. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує наступним. Вона є власником вищевказаної квартири. Вказує, що в квартирі крім неї є зареєстрований відповідач по справі, який згідно досягнутої між ними домовленості після укладення договору купівлі-продажу житла мав знятись із реєстрації у ньому, однак тривалий час зволікає із виконанням зобов»язання мотивуючи це браком часу. З квітня 2014 року відповідач не проживає у її квартирі та в добровільному порядку не знімається із реєстрації. Будучи зареєстрованим у її житлі, відповідач чинить позивачці перешкоди у користуванні ним, оскільки житлово-комунальні платежі нею сплачуються із врахуванням його реєстрації. Крім того, реєстрація відповідача унеможливлює вироблення [PERSON] субсидії. Оскільки відповідач не проживає у її квартирі понад шість місяців, вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право на користування цим житлом. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено що [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. З акту обстеження від 20.06.2014 р. вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою по [ADDRESS] з листопада 2013 року. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування квартирою за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,9319га, розташовану на території Телязької сільської ради. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її бабця [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,9319га для товарного сільськогосподарського виробництва на території Телязької сільської ради, яка належали покійній на праві власності. Заповіту бабця не укладала, але вона постійно проживала з останньою до дня її смерті. Однак вона не може в загальному порядку через нотаріальну контору оформити спадщину, так як оригінал державного акту втрачено. Вона постійно проживала разом із спадкодавцем, де проживає по даний час, обробляє земельну ділянку, а тому вважає, що має право на спадкування спірної земельної ділянки. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання також не прибув та подав заяву про розгляд справи проводити у його відсутності. У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. З копії державного акта вбачається що [PERSON] належала земельна ділянка, площею 1,9319га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Телязької сільської ради Сокальського району Львівської області. Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] Згідно довідки №342 від 11.05.2017р., станом на день смерті [PERSON], з нею проживали та були зареєстровані дочка [PERSON], яка померла [INFO], онука - позивачка [PERSON] та правнуки [PERSON], [PERSON] З огляду на те, що позивач проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, користується та обробляє спадкову земельну ділянку, вона вважається такою, що прийняла спадщину. За таких підстав, суд дійшов висновку про підставність позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку в м.Сокаль Львівської області. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку для її обслуговування. Згідно заповіту, мати заповіла їй все майно. Квартиру вона успадкувала в загальному порядку через нотаріальну контора. Однак, її мати не оформила належним чином право власності на дану земельну ділянку, хоча фактично таку успадкувала після смерті чоловіка (батька позивачки). Тому, прийняти належним чином дану ділянку через нотаріальну контору вона не може та змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В обґрунтування навела обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позво визнала. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загнальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Із свідоцтв про народження та про укладення шлюбу вбачається, що матір'ю позивачки є [PERSON], батьком - [PERSON] Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Із свідоцтва про право на спадщину вбачається, що мати позивачки [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка (батька позивачки) земельну ділянку, площею 0,0620га, розташовану на території Сокальської міської ради, передану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. З копії державного акта вбачається що спріна земельна ділянка належить на праві власності батьку позивачки [PERSON] Згідно заповіту, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно позивачці [PERSON] Із свідоцтва про право на спадщину вбачається, що позивачка успадкувала після смерті матері квартиру [ADDRESS]. З витягу вбачається, що дана квартира (1/2 ідеальна частина житлового будинку) на даний час вже належить на праві власності позивачці. В судовому засіданні встановлено, що мати позивачки прийняла у спадок спірну земельну ділянку, однак за життя не оформила права власності на неї та померла. Крім того, остання заповіла все належне їй майно позивачці, в тому числі і дану земельну ділянку. З огляду на те, що позивачка не може прийняти спадщину в загальному порядку через нотаріальну контору, суд приходить до висновку, що позов є підставним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану на території Корчівської сільської ради. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку. На день смерті чоловіка разом з ним були зареєстровані вона та семеро їх спільних дітей. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього з огляду на те, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк. Однак, стверджує, що вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковою земельною ділянкою тощо. В судове засідання позивач та її представник не прибули. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Надалі на розгляд справи не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив. Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. З державного акта, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право вланості на земельні ділянки, розташовані на території Корчівської сільської ради Сокальського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,9213га: - діл.[NUMBER] - площею 1,6784га, кадастровий [NUMBER]; - діл.[NUMBER] - площею 2,2429га, кадастровий [NUMBER]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] Із свідоцтва проодруження та довідки №342/02-18 від 05.10.2015р. вбачається, що позивачка є дружниою покійного [PERSON] та на день його смерті проживала і була зареєстрована разом з ним. В судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості прийняти спірні земельні ділянки у спадок в загальному порядку через нотаріальну контору, оскільки державний акт про право власності на спірні земельні ділянки на ім'я [PERSON] видано вже після його смерті. Враховуючи те, що позивач на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, вступила у володіння та управління зазначеними вище земельними ділянками, вона вважається такою, що прийняла спадщину. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є підставними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по вул.Шевченка,30 в с.Карів Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті матері. Свої вимоги мотивує наступним. 04.06.2014р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. Заповіту мати не укладала. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки її батько, рідні брат та сестра відмовилися від спадкування вищевказаного будинку на її користь. В той же час, нотаріусом відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, дублікат якого вона отримати не має змоги. Зазначене унеможливлює оформлення нею спадкового майна в загальному порядку, а тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засіданні позивач не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 Цивільного кодексу України, позивач має право на спадкування вищевказаного майна за заповітом. Згідно ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. З копії технічного паспорта вбачається, що спірний житловий будинок складається з двох житлових кімнат, двох коридорів та кухні. Загальна площа будинку становить 64,8кв.м, житлова 35,6кв.м. Також, до житлового будинку належать веранда та сарай. З копії реєстраційного посвідчення вбачається, що спірний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] [PERSON] померла 04.06.2014р., що стверджується свідоцтвом про смерть. Із свідоцтв про народження та про укладення шлюбу вбачається, позивачка є дочкою покійної [PERSON] З копій нотаріально посвідчених заяв вбачається, що батько, рідний брат та рідна сестра позивачки відмовилися від спадкування спірного будинку на її користь. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], однак позбавлена можливості прийняти спадкове майно у загальному порядку через нотаріальну контору, що вбачається з відповіді №120/01-16 від 30.07.2015р. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved