Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що після смерті 20 травня 2007 року її тітки [PERSON] відкрилася спадщина. У 1986 році [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно остання заповіла позивачу. 27 травня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Повідомила, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як вона на момент відкриття та протягом подальших років не мала коштів на оформлення спадщини (а.с. 6-7). У звязку з наведеним просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] строком у 2 місяці з дня вступу рішення в законну силу. У судове засідання сторони не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 22). Представник відповідача також просив розглядати справу за його відсутності, позовну заяву визнав, проти позову не заперечує (а.с. 20). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи і відповідно ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] померла 20 травня 2007 року (а.с. 4). Відповідно до заповіту від 05 лютого 1986 року (а.с. 12) [PERSON] на випадок смерті заповіла все своє майно позивачу (а.с. 9). З довідки Виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що на день смерті з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований за адресою її проживання (а.с. 13). Згідно з довідкою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] № 364/02-14 від 27 травня 2017 року [PERSON] дійсно є спадкоємцем за заповітом після померлої 20 травня 2007 року [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців у спадковій справі № 83/2017, заведеної до майна померлої, відсутні (а.с. 11). Встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,9312 га, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Глибочицька сільська рада, після померлої 20 травня 2007 року [PERSON] (а.с. 10). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу України - далі - ЦК України). Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця й народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України). З огляду на наведене, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наведені нею причини пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, у звязку з чим, на переконання суду, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved