Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов обґрунтований тим, що з 07.08.2010 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу сторонами набуто майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме транспортний засіб марки «KIA SEPHIA», 1994 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], що зареєстрований на відповідача. З 09.02.2016 сторони проживають окремо і на розгляді Могилів-Подільського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Вартість даного автомобіля становить 75000 грн. Відповідач проживає в м. Києві, користується автомобілем одноосібно і позбавляє позивача її права користування майном, що є спільною сумісною власністю подружжя. З урахуванням даних обставин позивач просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного транспортного засобу та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, позивач надала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутність. Відповідач та його представники в судове засідання не зявились, представники відповідача надали до суду заяву, в якій позов визнали повністю, не заперечують проти його задоволення. Просять справу розглянути у їх відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 07 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 13, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 088030 (а.с. 6). Згідно з обліковою карткою приватного транспортного засобу відповідач з 05.04.2012 є власником транспортного засобу марки «KIA SEPHIA», 1994 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що будь-яких домовленостей між сторонами щодо поділу спірного майна не було, вказаний транспортний засіб придбаний сторонами за час шлюбу, а тому в силу ст. 60 СК України він є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України підлягає поділу шляхом визнання за кожним з подружжя права власності на 1/2 частину даного автомобіля. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За таких підстав та з урахуванням визнання відповідачем позову суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Вартість автомобіля, що є спільним майном сторін по справі, складає 75000 грн., а вартість його ? частини 37500 грн. Тобто судовий збір, який повинна була сплатити позивач під час звернення до суду із даною позовною заявою становить 551,20 грн. Позивач до позовної заяви додала квитанцію про сплату судового збору в сумі 750,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved