Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26 червня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано 26.06.2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського районного управління юстиції, про що зроблений актовий запис №15. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею за фактичною адресою. Шлюб між нею та відповідачем розірвано 19.11.2020 року, що підтверджується копією рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.11.2020 року по справі №649/912/20 провадження №2/649/218/20. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з серпня 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свободи інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язанні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює з лютого 2017 року в ТОВ «Херсонське Автопідприємство 16527» на посаді водій автобуса та має постійний дохід. Так, відповідач інших осіб на утримані не має, він працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. На підставі ст. ст. 150, 180-184 СК України, ст. ст. 174, 175 ЦПК України просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з серпня 2020 року і до повноліття дитини. 17.02.2021 року ухвалою суду по справі відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 05.04.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково та просить суд призначити сплату аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. 07.04.2021 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якого вона просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 29.04.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що відповідач зовсім не приймає участі у вихованні сина, не надає взагалі ніякої матеріальної допомоги. Вона самостійно забезпечує дитину всім необхідним, але не в змозі робити це постійно, так як сама витрачає багато коштів на своє лікування. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з серпня 2020 року і до повноліття дитини. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково та не заперечує про призначення сплати аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 26.06.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського районного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 26 червня 2004 року одружилися (прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] »), про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 15. Згідно до рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.11.2020 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 26 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великолепетиського районного управління юстиції, актовий запис № 15 - розірвано. Судом встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.11.2004 року, однак він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач посилається на те, що відповідач має ще додатковий неофіційний заробіток приблизно 14000-15000 тисяч гривень в місяць, за період 2018-2020 роки придбав 4 легкових автомобілі, однак жодного доказу на підтвердження зазначених обставин суду не надала. Відповідно ч. 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, позовна вимога позивача щодо початку стягнення аліментів з серпня 2020 року не підлягає задоволенню, тому аліменти підлягають стягненню з 05.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В межах даної справи судом встановлений факт офіційного працевлаштування відповідача. Загальна сума його доходу за період з січня 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 62155,06 грн., що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонське автотранспортне підприємство 16527» за вихідним № 01/78 від 15.03.2021 року. При цьому, відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини, однак заперечував щодо заявленої суми та вважав її завищеною. Враховуючи зазначені вище вимоги Закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд

Outcome: partial