overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 10.11.2012 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1166. Від шлюбу сторони дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до припинення шлюбних у травні 2018 році. Шлюб між сторонами носить формальних характер, примирення сторін неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи у відсутності позивача, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. Враховуючи, що від позивача не надходило заперечень проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.11.2012 між сторонами було укладено шлюб, що зареєстрований у ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1166. Від шлюбу сторони дітей не мають. З травня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27.03.1993 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі ЗАГС Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 302. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до припинення шлюбних стосунків в травня 2019 р. Шлюб між сторонами носить формальних характер, примирення сторін неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, також позивач просив після розірвання шлюбу залишити йому прізвище, отримане після реєстрації шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що від позивача не надходило заперечень проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.03.1993 між сторонами було укладено шлюб, що зареєстрований у відділі ЗАГС Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 302. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. З травня 2019 р., сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.10.2010 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Алуштинського МУЮ АРК, актовий запис № 279. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршилося, що призвело до припинення шлюбних стосунків у 2017 році. Шлюб між сторонами носить формальних характер, примирення сторін неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що від позивача не надходило заперечень проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.10.2010 між сторонами було укладено шлюб, що зареєстрований у відділі РАЦС Алуштинського МУЮ АРК, актовий запис № 279. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З 2017 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 22.11.2008 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведуть. Дочка проживає з матірю. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинено з початку лютого 2014 року. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Судом ухвалено про розглд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, зазначає, що майновий спір відсутній. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 22 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 171 (а. с. 6). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2014 року. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сім'ї. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного права, викладеними в ст. 110 СК України. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв'язку з тим, що відповідач має мінливий та нерегулярний дохід позивач просила суд стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1373,00 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з викладених підстав, просила позов задовольнити в повному обсязі. Звернула увагу суду на те, що самостійно несе додаткові витрати з оплати ШДС «Поділля» та оплачує комунальні послуги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Просив суд визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку доходу. Суд, заслухавши пояснення осіб, як брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, встановив наступне. Із 10.11.2007р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.11.2012 року (а.с. 5, 6). Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач із часу народження дитини проживає окремо, та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно інформації, що міститься в трудовій книжці відповідача, [PERSON] має основне місце роботи в ПАТ «Черкасирибгосп» та згідно довідки про доходи отримує заробітну плату у розмірі 2100,00 грн. на місяць (а.с. 30, 31). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Відповідно до ст. 184 СК України суд може стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або одержує його в натурі. Із досліджених у справі доказів вбачається, що відповідач отримує дохід за основним місцем роботи, доказів щодо наявності інших доходів позивачем до суду не надано. Враховуючи те, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є правом, а не обов'язком суду, а також зважаючи на те, що позивач не довела суду наявності обставин щодо нерегулярного або мінливого доходу відповідача, суд прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів саме у частці від доходів відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27.02.14р.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Шлюб між сторонами розірвано. У зв'язку з тим, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини позивач просила суд стягнути аліменти на утримання доньки. Згідно останньої редакції позовних вимог, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. До початку судового засідання позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач та треті особи також звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, встановив наступне. З 23.12.1995р. по 14.02.06р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми (а.с. 13, 69). Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, проте матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Відповідно до ст. 184 СК України суд може стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або одержує його в натурі. Із огляду на те, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є правом, а не обов'язком суду, а також зважаючи на те, що позивач просила стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходів відповідача, суд прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів саме у частці від доходів відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13.06.13р. Зважаючи на викладене, визнання позову відповідачам, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від його доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені у позові, суду пояснила, що їй не вистачає коштів на утримання дитини, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на стягнення аліментів, суду пояснив, що фінансово допомагає позивачу, ходить до магазину, купував підгузки. Він має дохід, але не регулярний. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач знаходиться на обліку в УПСЗН Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривий Ріг і отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отримана допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за січень 2014 року становить 894,17 грн (а. с. 7). Відповідач не працює, за період з 01.01.2013 року по 30.09.2013 року даних про його доходи у ЦБД ДРФО немає (а. с. 17). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з обовязку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання сина, відповідач має змогу її надавати, але ухиляється від виконання передбаченого законом обов'язку, визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 05.11.1997 року вона набула право власності на квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2000 року по 08.01.2013 року. До розлучення відповідач припинив проживати у вказаній квартирі, забрав свої речі, та не проживає за місцем реєстрації більше року. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - відповідно до договору дарування від 15.11.1997 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]. - відповідно до свідоцтва про одруження від 15.09.2000 року, виданого Комсомольським відділом реєстрації актів громадського стану м. Херсона [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 15.09.2000 року, про що було зроблено актовий запис № 353, прізвище після одруження змінено на «[PERSON]». - відповідно до домової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] - відповідно до довідки - підтвердження № 5441 від 17.03.2014 року [PERSON], [INFO] зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS]. - свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] з 2013 року ще до розірвання шлюбу забрав свої речі та не проживає за місцем реєстрації. Спірні правовідносини сторін регулюються ст. 405 ЦК України, у відповідності до якої член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або за законом. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав зазначених в ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки встановлено відсутність зазначеної особи понад встановлений законом строк у спірному житловому приміщенні без поважних на те причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В позові позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований [PERSON], який є колишнім власником будинку. З моменту продажу позивачеві будинку, тобто з 16.05.2014 року, відповідач за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею. Враховуючи, що відповідач не мешкають біль ніж 6 місяців у спірній квартирі, не є членом сім'ї позивача, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися вказаною житловою площею у житловому будинку [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідачів за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не з'явилися, тому, відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку Серії НАА №263654, посвідченого нотаріально 16.05.2014 року. За вказаною адресою зареєстрований [PERSON], який є колишнім власником будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету №13 Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.05.2014 року. З моменту продажу будинку, тобто з 16.05.2014 року відповідач за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться спірною житловою площею, його особистих та носильних речей в будинку немає. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні доказаний факт не проживання відповідача на спірній житловій площі понад шість місяців без поважних причин, що відповідач не цікавиться будинком як житловою площею, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, не є членом сім'ї позивача, тому його слід визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що вони з відповідачем перебували у шлюбі , який був розірваний 22.10.2013 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова Від сумісного подружнього життя подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів прибутку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій також зазначала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які проживають та знаходиться на утриманні позивача. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та розясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved