Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні нею права власності квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку. Мотивує позов тим, що 31.10.2013 р. вона придбала у відповідача квартиру [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу відповідач зобов'язувався звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку до 11.11.2013 р. Але зобов'язання виконав частково: квартиру звільнив, проте залишився в ній зареєстрованим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позов визнає. Представник відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2013 р. (а.с. 6-7) є власником квартири [ADDRESS]. За умовами п. 9 даного договору відповідач [PERSON] зобов'язувався звільнити відчужувану квартиру та знятися з реєстраційного обліку до 11.11.2013 р. З пояснень позивача вбачається, що дане зобов'язання виконане відповідачем частково: квартиру він звільнив, проте залишився у ній зареєстрованим. Зазначені обставини підтверджуються домовою книгою з якою вбачається, [PERSON] у вищевказаній квартирі зареєстрована, проте не проживає. Дані обставини відповідачем не заперечуються. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, Цивільним кодексом України. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що реєстрація [PERSON] перешкоджає [PERSON] здійснювати своє право власності вищевказаною квартирою. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач позов визнав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved