Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що 20 березня 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого останній в присутності свідків отримав грошові кошти в розмірі 413 844 грн., що на час передачі коштів еквівалентно 40 000 євро, строком до 20 червня 2013 року. Відповідач зобов'язався повернути суму позики в гривнях в сумі еквівалентній 40 000 євро. У зазначений договором строк відповідач своє зобов'язання за договором позики не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в сумі 751 760 грн., 3% річних від суми боргу в сумі 32 130 грн., штраф в сумі 75 176 грн., пеню в сумі 3 909 152 грн., в всього 4 168 218 грн. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в гривнях, еквівалентній 40 000 євро. Відповідач зобов'язався повернути позивачу отримані в позику грошові кошти в повному обсязі в готівковій формі в строк до 20 червня 2013 року /а.с.11-12/. Ця форма договору відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Факт передачі грошових коштів підтверджується копією розписки, що мається в матеріалах справи /а.с.13/. Пунктом 3 договору позики горових коштів встановлено, що позичальник вправі повернути, а позикодавець зобов'язується прийняти передані в позику грошові кошти в сумі в гривнях, еквівалентній 40 000 євро. Відповідач свого зобов'язання щодо повернення грошових коштів позивачу не виконав, грошові кошти не повернув. В зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу. Відповідно до п.6 вказаного договору у випадку порушення своїх зобов'язань за договором позики сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. У випадку неповернення позичальником отриманих грошових коштів, останній зобов'язаний сплатити позикодавцю суму основного зобов'язання за договором з урахуванням: встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; 3% річних від простроченої суми; штраф в розмірі 10 % від суми позики за кожен місяць прострочення, пеню в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення; а також відшкодувати позикодавцю спричинені цим збитки (п. 7 Договору позики грошових коштів). В зв'язку з тим, що на сьогоднішній день відповідач ухиляється від повернення суми боргу, позивач вважає за потрібне стягнути з відповідача 751 760 грн., що станом на 03 грудня 2014 року еквівалентно 40 000 євро. (1879,4 грн. за 100 євро). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за договором позики виникла заборгованість в сумі 4 768 218 грн., яка складається: - 751 760 грн. - основна сума боргу; - 32 130 грн. - 3% річних від суми боргу за кожен день просрочки; - 75 176 грн. - штраф; - 3 909 152 грн. - пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочки; З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 4 768 218 грн., з яких 751 760 грн. - основна сума боргу; 32 130 грн. - 3% річних від суми боргу за кожен день просрочки; 75 176 грн. - штраф; 3 909 152 грн. - пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожен день просрочки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved