Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 21.05.2014 року, подальше спільне життя та збереження сім`ї, на думку позивача - не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.36). Підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, про що надала заяву, та згоду на заочний розгляд (а.с.30). Відповідно до довідки Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 02.07.2019 року відповідач [PERSON] , [INFO] на території сільської ради не проживає більше п`яти років, а саме з липня 2014 року (а.с.20, 28). За даними Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 03.07.2019 року (а.с.23) відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся згідно вимог чинного законодавства як за адресою постійного місця реєстрації, так і за адресою фактичного місця проживання: с . Ониськове , Комінтернівський район, Одеська область (а.с.22 , 33). Поштові листи з викликом в підготовче засідання на 29.07.2019 року, та в судове засідання на 16.09.2019 року на ім`я відповідача повернулося до суду без вручення з відміткою «Адресат не проживає» (а.с.26-28, 29-32, 37-42). Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки-виклик, та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.34). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.30). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 20.01.2012 року у виконавчому комітеті Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 01, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від цього шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.9), [PERSON] , [INFO] (а.с.10), свідоцтво серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.6). По твердженню позивача їх шлюбні відносини припинені з 21.05.2014 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, місце перебування відповідача їй не відомо. Позивач категорично миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу (а.с.30). Відповідач жодних заперечень до суду не надав. Доводів позивача - не спростував. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач надала заяву про зміну їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.2,). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу змінити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «[PERSON]» на дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.30). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved