Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачем зазначено, що вона є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В квартирі вона проживає разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі [PERSON] , яка є її онукою, зареєстрована в цій квартирі, але починаючи з 2005 року та по теперішній час не проживає фактично. Позивачка вказує, що внаслідок того, що відповідач зареєстрована, але фактично не мешкає з 2005 р. в цій квартирі, вона вимушена нести самостійно витрати на комунальні платежі, які нараховуються по кількості зареєстрованих осіб. Також наявність реєстрації відповідача позбавляє її можливості здійснювати свої права як власника квартира. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідку такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2018 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019 р., занесеної до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 р. провадження по справі зупинено до надходження документів по виконанню наданого судом доручення компетентному суду Російської Федерації загальної юрисдикції за територіальністю провести наступні процесуальні дій по даній цивільній справі: 1) Вручити відповідачу [PERSON] , [INFO] , копію позову; 2) Допитати відповідача [PERSON] , [INFO] , яка мешкає в Російській Федерації за адресою: [ADDRESS] , по наступним запитанням: А) Чи визнає відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги?; Б) Чи є заперечення до позовних вимог, в чому полягають, та якими доказами підтверджуються? В) Чи бажає відповідач [PERSON] особисто бути присутнім під час розгляду даної справи в Комунарському районному суді м. Запоріжжя? Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2020 р. поновлено провадження по справі у зв`язку з надходженням з Наро-Фомінського міського суду Московської області Російської Федерації документів по виконанню вищезазначеного доручення. З протоколу судового засідання Наро-Фомінського міського суду Московської області Російської Федерації, підтвердження про вручення документів вбачається, що відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні даного суду отримала копію цього позову [PERSON] , після ознайомлення з ним повідомила суду, що вона позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за її відсутності. Позивач в судове засідання 18.02.2020 р. не з`явилась, про час, дату та місце слухання повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності на надавала. В попередніх судових засіданнях на задоволенні позовних вимог наполягала, заяв про відмову від позовних вимог чи залишення позову без розгляду суду не надавала. Враховуючи положення ч. 3 ст.223 ЦПК України, суд, з урахуванням раніше оголошеної позиції позивача в судовому засіданні, приходить до висновку, що її неявка не перешкоджає вирішенню спору на підставі наданих позивачем доказів. Третя особи\~Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився , надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.\~206\~ЦПК України,\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач до ухвалення судового рішення по справі визнала позовні вимоги. Дослідив матеріали справи, встановивши нижчезазначені обставини та відповідні правові правовідносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в судовому засіданні судового рішення по справі про задоволення даних позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13). Право власності зареєстроване 06.07.2017 р., до цього часу, починаючи з 11.09.1970 р. позивачка була наймачем даної квартири на підставі рішення загальних борів ЖЕК-14 «Машинобудівник-14» (а.с. 10). Відповідач зареєстрована у вищевказаній квартирі з 06.05.2004 р., що підтверджується інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.11.2018 р. Відповідно до Акту комісії з членів Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку Машинобудівник-14, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , яка з 2005 року не проживає у цій квартирі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Їй відомо, що відповідачка, яка є онукою позивача, з власної волі, не мешкає у спірній квартирі з 2005 р., наразі постійно мешкає в Російській Федерації. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачка, яка фактично користувалась вищевказаним житлом до 2005 р., як член родини наймача квартири позивачки, остання наразі є власником даного житла, без поважних причин, не мешкає в спірній квартирі протягом 15 років, внаслідок чого втратила право на користування цим житлом. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності, перешкоджає їй у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки вона вимушена нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на розпорядження належним їй майном. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved