Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2013 року в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 13.12.2012 року до досягнення нею повноліття,встановивши спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , шляхом їх визначення у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мімінуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19.12.2012 року до досягнення нею повноліття. 15 липня 2014 року позивачем було зареєстровано шлюб з [PERSON] . За час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на дитину, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі на останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас позивач вважає, що зміна способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на сгягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Стягнута судом сума аліментів натепер не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем надано відзив на позов, в якому просить у задоволенні вимог відмовити, посилаючись на те, що на даний час відповідач знаходиться в пошуках роботи, стабільного заробітку не має. Його дохід в місяць складає близько 3000-4000 грн. Власного житла та автомобіля не має. Проживає зі своєю новою родиною у будинку батьків, його дружина [PERSON] також знаходиться в пошуках нової роботи. Відповідач посилається на те, що його малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, у зв`язку з чим на даний час не має змоги платити аліменти в більшій грошовій сумі, як того просить позивач. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13.12.2012 року та до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає,що розмір аліментів,який має сплачувати відповідач згідно рішення суду не забезпечує належне матеріальне утримання дитини, а тому є підстави для зміни розміру аліментів до 1/4 частини заробітку відповідача. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що законом покладено на обох батьків обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей і на даний час розмір аліментів,який має сплачувати відповідач згідно судового рішення, є недостатнім та меншим від мінімального розміру аліментів,визначеного законом,що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, суд, з метою як найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає за можливе змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, стягнувши їх у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved