Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що відповідач по справі являється її батьком. На даний час [PERSON] визнана інвалідом першої групи довічно та потребує постійного стороннього догляду, потребує лікування та щоденного прийому ліків. Її син [PERSON] являється її опікуном. Вона перебуває у важкому матеріальному стані, пенсії, яку вона отримує, їй не вистачає на проживання. Оскільки батько в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, однак, з її слів, має можливість, так як отримує пенсію у великому розмірі, інших утриманців не має, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ? частини отримуваної пенсії щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на непрацездатну особу. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про слухання справи в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що справді являється батьком [PERSON] у 1996 році він захворів, після чого залишив дружині та дочці трьохкімнатну квартиру в м. Калуші та повернувся до с.Тарнавка Жидачівського району Львівської області, де й проживає на даний час. Після трьох перенесених операції у 2002 році його забрала до себе сестра, яка на сьогоднішній день доглядає його. Перебуваючи у серпні 2014 року на стаціонарному лікуванні у Жидачівській ЦРЛ він впав та зламав ногу у бедрі і по даний час перебуває лежачому стані та потребує стороннього догляду. Також відповідач зазначив, що готується до чергової операції. Фактично вся його пенсія, розмір якої становить 2751,00 грн., витрачається на лікування. [PERSON] також вказав у запереченні, що неодноразово звертався до дружини та дочки з проханням забрати його до себе та опікуватися ним, однак вони відмовилися. Крім того, [PERSON] не надала доказів, що зверталася до свого колишнього чоловіка у відповідності до ст. 76 Сімейного кодексу України за матеріальною допомогою на своє утримання. Також у позивача є повнолітній працездатний син. Зазначив, що в нього немає можливості надавати [PERSON] матеріальну допомогу. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.3). [PERSON] є розлученою, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4), а також має повнолітнього працездатного сина, про що зазначила в позовній заяві. Також позивач згідно довідки № 17 від 12.06.2014 року (а.с.6) та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.5) являється інвалідом першої групи з дитинства довічно. Відповідач по справі [PERSON] хворіє, не може самостійно пересуватися та потребує стороннього догляду, про що свідчить довідка № 66, видана Журавнівською міською лікарнею Жидачівського району Львівської області (а.с. 22). З акту обстеження № 2407 від 21.09.2015 року, складеного комісією Журавнівської селищної ради, вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації з 2002 року в будинку № 5 по вулиці Івана Франка в смт. Журавно Жидачівського району, прикутий до ліжка та не може самостійно пересуватися. На даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Журавнівській міській лікарні. Пенсії, як єдиного доходу [PERSON], не вистачає на придбання ліків, засобів особистої гігієни, продуктів харчування тощо, його матеріальне становище є незадовільним (а.с. 31). За змістом ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.\~ Разом з тим позивач не надала суду доказів можливості надання [PERSON] матеріальної допомоги, а також доказів неможливості отримання матеріальної допомоги від повнолітнього працездатного сина. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в звязку з недоведеністю. На підставі викладеного, ст.ст.198, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed