Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 10.06.1998 року права власності на спадкове майно, зокрема на земельну частку (пай), розміром 2,24 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в межах Будилівської сільської ради Козівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю [PERSON] як члену КСП «Стрипа» на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0106749 від 28.10.2000 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.06.1998 року померла її баба [PERSON], яка за життя розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON] 30.08.1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розташовану в межах Будилівської сільської ради Козівського району серії ТР №0103099, а 28.10.2000 року видано дублікат вищевказаного сертифікату серії ТР №0106749. Даний дублікат сертифікату було втрачено, у зв'язку з чим подано оголошення в газеті «Свобода» №38 від 17.05.2017 року. Зазначає, що звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. На даний час, позивач бажає оформити право власності на земельну частку (пай), тому просить визнати її власником земельної частки (паю) розміром 2,24 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в межах Будилівської сільської ради Козівського району. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 27.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач та її представник у підготовче засідання не з'явилися, однак подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити (а.с.37, 38). Представник відповідача до початку підготовчого засідання подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить їх задовольнити та справу слухати у його відстуності (а.с.33). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Крім того, судом встановлено, що 10.06.1998 року померла [PERSON] у віці 86 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №133474 від 07.02.2012 року, виданного повторно (а.с.21). За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла [PERSON] Даний заповіт був посвідчений 11.06.1990 року секретарем Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.22). Козівською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року [PERSON] як члену КСП «Стрипа» видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0103099, що знаходиться в межах Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, площею 2,24 умовних кадастрових гектарів, а 28.10.2000 видано дублікат данного сертифікату серії ТР №0106749 (а.с.19,20, 24-26). Дублікат сертифікату серії ТР №0106749 від 28.10.2000 року було втрачено, що підтверджується оголошення в газеті «Свобода» №38 від 17.05.2017 року (а.с.28). Згідно довідки Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №91 від 03.02.2017 року [PERSON], спадкоємець, фактично вступила у володіння спадковим майном, а саме земельною часткою (паєм) після смерті [PERSON], яка померла 10.06.1998 року (а.с.18). 21.06.2017 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видане у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.16). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами п.5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що\~Цивільний кодекс\~застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги\~шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. 529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. На підставі положень ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 524 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським оргнізаціям. За змістом\~ст. 548 ЦК УРСР\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відтак, оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], дійсно вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 2,24 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в межах Будилівської сільської ради Козівського району.

Outcome: approved