Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 05.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №27516, вчинений за заявою ТОВ «Цикл Фінанс», про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в сумі 65978,19 грн. При цьому посилається на те, що в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами строку позовної давності. Крім того, позивачу не було відомо про відступлення відповідачу права вимоги за кредитним договором, а також вона не отримувала письмової вимоги про погашення заборгованості. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання; задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. витребувані судом докази не надала. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №006-05006-020512 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27516, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за Кредитним договором № 006-05006-020512 від 02.05.2012 року, укладеним із первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 249/К від 20.02.2018 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.05.2018 року по 15.10.2019 року. Сума заборгованості становить 65928,19 грн.. що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 37381,92 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 27421,27 грн.; заборгованість по пені становить 1125,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 50 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 65978,19 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. від 22.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65872001 з виконання виконавчого напису №27516, виданого 05.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку учинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого у Мін`юсті 22.02.2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають стосунок до вчинення виконавчого напису, нотаріус управі витребувати їх у стягувача (пп.2.2 п.2 гл.16 розд. ІІ порядку). Крім того, у пп.3.2, 3.5 п.3 гл.16 розд. ІІ порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному переліку. Цей перелік не передбачає інших умов учинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в законі «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Згідно з п. 2 стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин вищезазначеного Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року по справі №201/11696/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, ні відповідачем ні приватним нотаріусом не надано суду жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригіналу кредитного договору, укладеного з позивачем та договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором; засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, а також Правил надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті ПАТ «Дельта Банк», Умов надання Картки і Тарифів Банку, як невід`ємної частини договору. За відсутності таких документів приватний нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, оскільки у нього не було жодних підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім того, відповідачем та приватним нотаріусом не надано доказів того, що позивач була повідомлена про перехід до відповідача права вимоги за кредитним договором, а також вчинення виконавчого напису в межах строку позовної давності за всіма складовими заборгованості. Посилання відповідача на те, що 20.10.2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направило на зазначену в кредитному договорі адресу боржника вимогу про погашення кредитної заборгованості, не має правового значення для вирішення справи, оскільки належних та допустимих доказів отримання позивачем такої вимоги, суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договору, відповідно до якого погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. Відповідач не надав суду розрахунок заборгованості згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, що позбавляє суд можливості належним чином перевірити наявність заборгованості у розмірі, який зазначений у виконавчому написі та відповідність вказаного розрахунку умовам укладеного договору, а також Правилам надання банківських послуг фізичним особам за поточними рахунками з використанням платіжної картки у національній та іноземній валюті ПАТ «Дельта Банк», Умовам надання Картки і Тарифів Банку. Суд вважає, що відповідачем не доведено, що сума заборгованості, яка була заявлена до стягнення, була безспірною, нарахована відповідно до умов укладеного між сторонами договору та в межах строку позовної давності, а вказані вище обставини не вбачаються зі змісту документів, які надані відповідачем з відзивом на позовну заяву. Згідно ст. 50 Закону «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для його задоволення. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved