overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 05 листопада 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2075. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час сім'я існує тільки формально. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених вище підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, 12.01.2015 року від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 05.11.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2075 (а.с.8). Сторони по справі мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 06.10.2012 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1612. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 094577, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1612 (а.с. 10). Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 212848 (а.с. 8). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 06 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 268. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 10.11.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 06.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №268 (а.с.19). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10) На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 07.09.1972 року Міським бюро запису актів цивільного стану м. Житомира, актовий запис № 1270. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з 2012 року. Від шлюбу малолітніх і неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1972 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 263562, виданим року Міським бюро запису актів цивільного стану м. Житомира, актовий запис № 1270 (а.с.4). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з 2012 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 08.08.2008 року Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 7. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з грудня 2012 року. Від шлюбу дітей немає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №049095, виданим Виконавчим комітетом Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 7. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з грудня 2012 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу дітей немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 09.04.1992 року та зареєстровано Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем не склалися, що призвело до того, що вони спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. 20.02.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 20.02.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 09.04.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 340690, виданим Оліївською сільською радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 2. Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 10.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1569. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з травня 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №061158, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1569. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з травня 2016 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 11 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1581. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час сімя існує тільки формально. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених вище підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.12). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 11.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №061173, виданим 11.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1581 (а.с.3). Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 11 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1830. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 11.08.2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1830. На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 13.01.2004 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 8. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на життя. Тривалий час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Неповнолітніх дітей просила залишити на виховання при ній. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу та залишення дітей позивачу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 13.01.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП № 098295, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 8 (а.с. 2). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 090337 (а.с. 3) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 090338 (а.с. 4) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved