Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на вклад на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги (цесії), посилаючись на те що 20.01.2014 р. між сторонами було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), згідно п.1 якого відповідач (Цедент) відступив позивачу (Цесіонарій), а Цесіонарій набув право вимоги, належне Цедентові, і став кредитором за договором № 263/2200/668728 банківського вкладу (депозиту) «Форум-Мікс» від 26.12.2013р., укладеним між Цедентом та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум». Однак, станом на 27.07.2014р. відповідач не визнає право власності позивача на вклад, яке позивач набув відповідно до договору, про що він повідомив позивача письмово. Визнання права власності позивача на вклад, яке позивач набув відповідно до договору, та набуття ним статусу вкладника в сенсі п. 4 ч.1 ст. 2 Закону з 20.01.2014 р. тягне за собою правові наслідки для Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», які згідно ст. 27 Закону визначають вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вклад, яке позивач набув відповідно до договору. В судове засідання представник позивача, не зявився, надав суду заяву, де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав /а.с. 24/. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили в позові відмовити /а.с. 21/. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.01.2014р. між позивачем сторонами було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), згідно п. 1 якого відповідач (Цедент) відступив позивачу (Цесіонарій), а Цесіонарій набув право вимоги, належне Цедентові, і став кредитором (сингулярне правонаступництво) за договором № 263/2200/668728 банківського вкладу (депозиту) «Форум-Мікс» від 26.12.2013р., укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Форум Банк». Відповідно до п. 2 Договору, позивач набув право вимагати від Банку сплатити суми боргу в розмірі 9250,00 дол.США, що на день складання позовної заяви згідно офіційного курсу НБУ становить 197025,00 грн., який виник у зв'язку з наданням Цедентом Банку у тимчасове строкове користування грошових коштів (вкладу) відповідно до умов Договору банківського вкладу. Згідно п. 3 Договору з моменту підписання Договору позивач (Цесіонарій) набув статус вкладника у значенні цього терміна, що визначений у п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: «вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 ЗаконуУкраїни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»: «вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти». Відповідно до п. 4 Договору право власності на суму боргу, визначеному у п. 2 цього Договору, перейшло від відповідача (Цедента) до позивача (Цесіонарія) з моменту підписання договору сторонами - тобто з 20.01.2014 р. Банк був письмово повідомлений відповідачем (Цедентом) про цесію від 20.01.2014р. Відповідно до листа від 27.07.2014р., відповідач не визнає право власності позивача на вклад, яке позивач набув відповідно до договору цесії, про що відповідач повідомив позивача письмово /а.с. 8/. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає, що має місце порушення його права (оспорення його права власності) відповідачем, так як саме позивач набув права власника вказаного вкладу в іноземній валюті і набув статусу вкладнику в сенсі п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 28.11.2014 р. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних» призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Форум Банк» начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову НаталіюАнатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014 по 16.06.2015 включно. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Визнання права власності позивача на вклад, яке позивач набув відповідно до Договору (цесії), та набуття ним статусу вкладника в сенсі п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону з 20.01.2014р. тягне за собою правові наслідки для Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», які згідно ст. 27 ЗаконуУкраїни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту). За таких обставин виходячи з усіх зазначених норм закону, з матеріалів справи, позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно набув право власності на зазначений вклад, позивач став стороною договору банківського вкладу № 263/2200/668728 «Форум-Мікс» у доларах США від 20.01.2014р., укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», разом з чим набув статусу вкладника у цьому договорі у сенсі п. 4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, якими обґрунтовується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved