Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить відібрати у відповідача [PERSON] ,яка мешкає за адресою: [ADDRESS] з малолітнім [PERSON] та повернути малолітнього [PERSON] , [INFO] його матері- [PERSON] за місцем їх реєстрації.Допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини у відповідача та повернення дитини. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 2016 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] від яких у них народилися діти- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. В подальшому спільне життя у неї з [PERSON] не склалося . З січня 2019 року [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] стали вчиняти сварки.В травні 2019 року відповідач [PERSON] вчинила сварку,після якої вона разом з донькою пішла від [PERSON] та повернулася до себе додому. Сина відповідач [PERSON] їй не віддала. Після чого [PERSON] кудись вивезла її сина та стала переховуватися від неї. Син відповідачки- [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON] [INFO] батьком не записаний.Таким чином, факт того, що [PERSON] є біологічною бабусею [PERSON] не доведений. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2020 року було прийнято до судового розгляду та відкрито у цивільній справі загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 14.12.2021 року представником третьої особи : Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надано висновок про про видібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання № 21.01/01-22-163 від 11.12.2021р. 16.12.2020 року на адресу суду відповідачем представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги [PERSON] не визнає в повному обсязі посилаючись на те, що вона ніколи не чинила позивачу [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] .Позивач взагалі не виконує покладені на неї батьківські обов`язки, а тільки нехтує ними.Позивач своїми діями та байдужою поведінкою по відношенню до сина позбавила останнього виховання та піклування з боку матері.Весь час малолітній [PERSON] знаходився на вихованні відповідача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] .Понад три роки позивач не приймає участ іу вихованні та утриманні сина вчиняє ввідносно сина адміністративні правопорушення.Наміри позивача забрати малолітнього [PERSON] слугують тільки на користь її потреб. В свою чергу малолітній [PERSON] проживаючи з відповідачкою та її чоловіком забезпечений усім необхідним для нормального розвитку та зростає в атмосфері любові та турботи чого був позбавлений проживаючи разом із матір`ю [PERSON] .Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. 24.03.2021 р. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя підготовче провадження у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про видібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання,\~закрито.Справу призначено до судового розгляду по суті\~у відкритому судовому засіданні\~на 14 квітня 2021 р.о 14-30 годині\~в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, в залі суду №14, з викликом учасників справи . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.Просили їх задовольнити, відібрати у відповідача [PERSON] малолітнього [PERSON] та повернути його матері- [PERSON] за місцем їх реєстрації. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували.Зазначили, що відповідач не визнає позовні вимоги вважає, що у неї є умови для проживання дитини з нею.Вона займається вихованням дитини, не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з сином.Позивач звернулася до суду з вказаним позовом лише з метою отримання державної допомоги на утримання дітей. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізьої міської ради по Хортицькому району формально підійшов до з`ясування обставин.Просили в задоволенні позовних вимог відмовити.Висновок Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізьої міської ради по Хортицькому району носить формальний характер ,діти не забезпечені ліжками. Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судовому засідання просила прийняти рішення з урахуванням висновку Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Суд,вислухавши пояснення сторін, свідків ,дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.2017 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 04-28/6 1601 від 03.02.2020року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.05.2005 року по теперішній час. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 04-28/6 1603 від 03.02.2020року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.07.2017 року по теперішній час. Як вказує позивач без її згоди відповідач переховує малолітнього [PERSON] , змінила місце проживання . У судовому засіданні сторона відповідача не заперечувала, що малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району про видібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання № 21.01/01-22-163від 11.12.2021р., орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від [PERSON] та повернення на виховання матері, [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 30.11.2020 р. сім`я [PERSON] [PERSON] [PERSON] мешкає в трьокімнатній квартирі дев`ятиповерхового будинку зі всіма зручностями. В квартирі є необхідні меблі, побутова техніка (холодильник,дві пральні машини, два телевізори, мультиварка, ноутбук, комп`ютер, планшет) є газо-,водо-, електропостачання.На момент відбідування в квартирі було чисто, прибрано, дотримано повітряний режим.Для виховання розвитку та проживання дитини створені умови :діти забезпечені окремими місцями для сну, є стіл для навчання, шафи для одягу, діти забезпечені одягом та взуттям за сезоном, наявні засоби особистої гігієни, продукти харчування в достатній кількості. Вищезазначений акт обстеження умов проживання від 30.11.2020р. спростовує доводи представника відповідача про те, що Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району формально підійшов до з`ясування обставин, не з`ясував питання щодо зебезпечення дітей окремими місцями для сну. Суд не приймає доводи відповідача про те, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином, оскільки позовні вимоги заявлені позивачем на підставі ст.162 СК України. Відповідно до частини сьомої\~статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною першою\~статті 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Згідно з частиною другою статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року (далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 03 серпня 2006 року № 69-V, предметом цієї Конвенціїє - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Стаття 8 Конвенції включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов`язок національних органів влади вживати такі заходи. Зазначене застосовується не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)\~\~у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року та у справі «Фуска проти Румунії» від 13 липня 2010 року). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За нормами частини восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно з частиною п`ятою\~статті 19 СК України\~\~орган\~\~опіки і піклування\~\~подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При визначенні місця проживання дитини та надаючи висновок щодо відібрання дитини та повернення за місцем її постійного проживання, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району враховано, що матір`ю дитини створені необхідні умови для проживання дитини, що також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов , інформацією з місця роботи позивача, її характеристикою. В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому обставин, за яких малолітнього [PERSON] не може бути повернуто позивачу встановлено не було. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що залишення дитини з матір`ю створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або наявність обставин, які свідчили б, що повернення дитини суперечить його законним інтересам. Не було надано таких доказів і стороною відповідача. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, 1. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. На підставі викладеного та

Outcome: approved