Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Квартира №2 у будинку №5 на вулиці Ставропігійській у м.Львові належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Зокрема, позивачці належить 3/4 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті бабці [PERSON], а відповідачу 1/4 частка вказаної квартири на підставі заповіту після смерті матері [PERSON] Стверджує, що відповідач подав заяву про прийняття спадщини, однак не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно. Квартира складається із однієї кімнати, житловою площею 26,0 кв.м. та кухні, загальна площа 41,0 кв.м. У цій квартирі зареєстрована та проживає лише вона з дочкою. Оскільки технічно неможливо провести поділ квартири між співвласниками у звязку із тим, що її площа є невеликою, відповідач проживає за межами України, добровільно вирішити поділ квартири не вдалося, просить суд припинити частку відповідача у розмірі 1/4 частини квартири №2 в будинку №5 на вул.Ставропігійській у м.Львові та визнати за нею право власності на цю частку. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20 липня 2018 року відкрито провадження у справі. 17 вересня 2018 року судом витребувано у Першої Львівської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи №656 за 2007 рік, заведеної після смерті [PERSON]. У судове\~засідання позивач\~не зявилася,\~подала клопотання\~про проведення\~розгляду справи\~без її\~участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3\~ст.131 Цивільного процесуального кодексу України\~суд вважає, що вона не зявилися у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] на праві власності належить 3/4 частка квартири №2 у будинку №5 на вулиці Ставропігійській у м.Львові, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом першої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстроване в реєстрі за №6-1928 (а.с.4). Натомість, відповідач [PERSON] є спадкоємцем 1/4 частки вказаної вище квартири, однак він не оформив своє право власності на частку. Частинами 1, 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;\~3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14. Аналіз ч. 2 ст. 365 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду. Згідно звіту про оцінку майна №010218-01 від 05 лютого 2018 року (а.с.6) суб'єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON], ринкова вартість 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] станом на 01 лютого 2018 року становить 1\~108\~000 грн. Згідно квитанції № 63 від 27.11.2018 року позивачем [PERSON] перераховано на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації 277000 грн. Вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що частка відповідача в порівнянні з часткою позивача є незначною, реальний виділ вказаної частки є неможливим, тому припинення її права власності не завдасть істотної шкоди. Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені ст. 365 Цивільного кодексу України, для припинення права власності відповідача на частку за рішенням суду. Як роз'яснюється у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно у натурі чи спільно користуватись ним. Визначена у висновку оцінювача від 05.02.2018 року вартість майна, а саме однокімнатної квартири загалною площею 41,0 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], вартість 1/4 частки в розмірі 277000 грн. підлягає виплаті [PERSON], [INFO], а тому суд приходить до висновку, що право відповідача на належну йому частку слід припинити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] вартість належної йому 1/4 частини квартири у розмірі 277000 гривень, та припинити право власності [PERSON] на 1/4 частини квартири. Таке припинення права власності, на думку суду, не завдасть істотної шкоди відповідачу. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2770 грн.

Outcome: approved