Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що у серпні 2019 року в неї та відповідача виникли близькі стосунки, від яких вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. В даний час позивач не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24.05.2021 року до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 13.09.2021 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с.3-4). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Ємільчинської селищної ради Андрієвицького старостинського округу Ємільчинського району Житомирської області від 16.08.2021 року № 76 (а.с.19). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.01.2021 року, яке 18.02.2021 року набрало законної сили, [PERSON] , [INFO] визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 137, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.02.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.6). Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.09.2021 року № 72884, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.31). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами не було укладено, однак сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , догляд за якою здійснює позивач, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти (аліменти) на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved