Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем зареєстрованому шлюбі, після реєстрації якого останній у встановленому порядку вселився в квартиру за адресою: [ADDRESS], яка на той час належала її матері [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла та спадкові права після її смерті на квартиру за адресою: [ADDRESS], оформила вона та її сестра [PERSON] в рівних частинах. 04.06.2014 року [PERSON] подарувала позивачці належну їй в порядку спадкування 1/2 частку квартири. На сьогоднішній день вона є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2010 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. З 2003 року [PERSON] не проживає в її квартирі, фактичне місце проживання відповідача їй не відоме, при цьому вона змушена нести витрати щодо сплати комунальних послуг за відповідача, тому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, додатково пояснивши, що відповідач не проживає в квартирі з грудня 2003 року. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказав, що з кінця 2003 року не проживає в вищевказаній квартирі, не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач більше десяти років не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], оскільки вона є головою ОСББ «Автобусник» то їй відомо про осіб, які проживають та не проживають в будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05.2014 року [PERSON], яка померла [INFO] року, передала спадкові права на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] своїм дочкам - [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожній. (а.с. 5) Договором дарування від 04.06.2014 року [PERSON] подарувала належну їй в порядку спадкування 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: м. Суми [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 4). Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] Відповідно до довідки ОСББ «Автобусник» від 26.05.2014 року вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. (а.с. 7). Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що з грудня 2003 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації - в квартирі [ADDRESS]. Перешкоди у користуванні квартирою відповідачу не створюються. Відповідно до пояснень відповідача, наданих суду, він згоден з обставинами, викладеними в позові і не заперечує проти визнання його такими, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Викладені обставини підтвердила свідок [PERSON] Оскільки відповідач не користується квартирою понад один рік без поважної причини, він відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України втрачає право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] Діями відповідача порушені права позивача, як власника цієї квартири. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, встановлено, що понад встановлений законодавством однорічний строк відповідач не користуються житлом в квартирі [ADDRESS] без поважних причин, тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved