Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача боргу за договором поворотної фінансової допомоги, обґрунтовуючи вимоги тим, що 28.12.2015 між сторонами було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги ЯТ №1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кошти у сумі 1438246,00 грн. без сплати відсотків, строком до 31.12.2016 шляхом внесення готівки в касу позичальника. Позивач своє зобов`язання по наданню коштів шляхом внесення готівки в касу позичальника виконав. Оскільки, відповідач свої зобов`язання за борговим договором не виконав, та у встановлений строк, 31.12.2016, кошти не повернув, у нього утворилась заборгованість за договором на загальну суму 1438246,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 18.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами позовного (загального) провадження. Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, за підписом директора ТОВ «Головинський гранітний кар`єр» Милостивого Ю.В., в якій не заперечував проти позовних та просив розглянути справу без присутності відповідача. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2015 між сторонами було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги ЯТ № 1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кошти у борг в сумі 1438246,00 грн., без сплати відсотків за користування, строком до 31.12.2016 шляхом внесення готівки в касу позичальника. Свої зобов`язання позивач виконав, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 823 від 24.12.2015, № 825 від 25.12.2015, № 827 від 28.12.2015, № 829 від 29.12.2015 року, № 831 від 30.12.2015, № 1 від 05.01.2016, № 3 від 15.01.2016, № 5 від № 8 від 29.01.2016, № 13 від 01.02.2016, № 26 від 12.02.2016 та квитанція № 133 від 28.12.2016. Відповідно до п. 3.2. цього договору, позичальник зобов`язаний повернути всю суму отриманої фінансової допомоги в строк зазначений в п. 1.1. зазначеного договору, а саме до 31.12.2016. Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду, та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особо, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За положеннями ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду, та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в Порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим договором. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Оскільки, відповідач не виконав умови договору позики у добровільному порядку, сума отриманої позики підлягає примусовому стягненню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а отже позов підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved