Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , встановити піклування над [PERSON] , призначивши піклувальником її бабу - позивача у справі, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , відповідача у справі, та [PERSON] , яка в свою чергу є дочкою позивача у справі - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідач від народження [PERSON] її вихованням та утриманням не займається, долею дитини не цікавиться. Дитина із червня 2018 року проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, але її представник надала письмову заяву про те, що частину позовних вимог щодо встановлення піклування та призначення піклувальника залишити без розгляду, решту позовних вимог підтримала та просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. 16 червня 2021 року ухвалою суду за заявою представника позивача позовні вимоги [PERSON] про встановлення піклування над [PERSON] , [INFO] та призначення її піклувальником позивача залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , відповідача у справі, та [PERSON] , яка в свою чергу є дочкою позивача у справі - [PERSON] (а.с.12,13,14,15,16). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2020 року, [PERSON] [INFO] померла (а.с.63). Судом зі змісту позову та матеріалів справи також установлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків ухиляється, вихованням та утриманням дитини тривалий час не займається, долею дитини не цікавиться. Дитина із червня 2018 року проживає разом з дідом та бабою - позивачем у цій справі [PERSON] . Окрім того, згідно характеристик Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №51, яку відвідує [PERSON] , [PERSON] дбайливо ставиться до навчання та виховання онуки, систематично цікавиться її успіхами у школі, відвідує батьківські збори та підтримує зв`язок з класним керівником. Як убачається з висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, останній дитиною не цікавиться, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, за інформацією Саксаганського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області, встановити його місце знаходження не вдалось (а.с.17,18,19,70-71). Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав знайшли своє підтвердження, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Отже, зважаючи на вищевикладене та враховуючи що зазначений позов пред`явлено до суду 11 червня 2020 року, суд вважає що з відповідача на користь майбутнього піклувальника підлягають стягненню аліменти на утримання дитини саме з цієї дати і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп. (840 грн. 80 коп. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 840 грн. 80 коп. - за позовну вимогу про стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved