Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів мотивуючи свої вимоги наступним. 03.09.2018 року позивач уклала з відповідачами (подружжям Черкунів) договір позики у формі письмової розписки, на виконання якого передала їм цього ж дня 40000 (сорок тисяч) доларів США, що підтверджується розпискою про отримання коштів. Розписка була написана [PERSON]. Кошти отримані для сімейних потреб. Відповідно до розписки відповідачі зобов`язувалися повернути кошти до 20.12.2018 року, але зобов`язання не виконали. На вимогу позивача відповідачі кошти не повертають. Уникають зустрічей та не відповідають на телефонні дзвінки. Згідно курсу НБУ станом на момент звернення до суду, на 24.06.2019 року гривні до долара США складає 2626,6416грн. за 100 доларів США. В зв`язку із фінансовими негараздами, наявністю кримінальних проваджень за ч.5 ст. 191 КК України, та рейдерськими діями, які відбуваються на території по вул. Чумацький Шлях, 1 та 1 б в м. Долинська , де зареєстроване ТОВ «Долинський комбікормовий завод» власником та директором якого є [PERSON] та де зареєстроване ТОВ «Промспецтогр» власником та директором якого є [PERSON] , позивач змушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення богу в сумі 40000,00 доларів США, який на момент подачі позову еквівалентний 1050656,64 грн. В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином були повідомлені, про що свідчить телефонограма, яка є в матеріалах справи. Відповідачі відзиву не подавали. З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку з наступного. Із копії розписки та дослідженого його оригіналу від 03.09.2018 року слідує, що відповідач [PERSON] взяла в борг у позивача [PERSON] сорок тисяч доларів США, які зобов`язувалась повернути до 20 грудня 2018 року (а.с.5). Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вищевказаного правила, розписка про отримання позики є тим належним та допустимим доказом, що посвідчує передання позикодавцем позичальнику визначеної грошової суми. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як убачається зі змісту розписки від 03 вересня 2018 року, укладеної між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] встановлено, що строк повернення позики відповідачем [PERSON] до 20 грудня 2018 року. В судовому засіданні позивачем не подано доказів укладання договору позики іншим відповідачем [PERSON] , також не доведено, що кошти використані в інтересах сім`ї, а отже у другого з подружжя, не виникає солідарного обов`язку щодо їх повернення. З огляду на встановлені обставини, враховуючи норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача стягнувши з відповідача [PERSON] борг в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США, що еквівалентно на момент звернення до суду сумі 1 050 656, 64 грн. (один мільйон п`ятдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 64 копійки). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: partial