Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що відповідач заволодів спадком після померлого [PERSON], отримав кошти у відділенні Ощадбанку України, отримав допомогу на поховання у розмірі двох пенсій померлого. Вона через п'ять років після смерті батька встановила пам'ятник на могилі померлого. Просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь витрати за встановлення пам'ятника в сумі 2268 грн. У судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що відповідно до вимог закону спадкоємець повинен відшкодувати витрати на поховання спадкодавця, понесені іншими особами. Вона є донькою [PERSON], котрий помер у 2008 році. Відповідач отримав спадщину після померлого у вигляді земельного паю, розпорядився грошима померлого, однак належним чином свого обов'язку не виконав, витрат на поховання не поніс, хоронили померлого батьки відповідача, на кладовище не приїжджав і пам'ятника дідові не встановив, за могилою не доглядає. З огляду на вказане вона вирішила встановити пам'ятник на свій розсуд, бо пройшов значний час після поховання батька. Витрати на встановлення пам'ятника відносяться до витрат на поховання. Просила позов задовольнити повністю, стягнувши на її користь судові витрати у вигляді судового збору. Представник відповідача позовні вимоги не визнала повністю і суду пояснила, що грошові кошти зі зберігальної книжки спадкодавця були зняті за його життя ним особисто. Відповідач є спадкоємцем після померлого [PERSON] на земельні паї, спадщину оформив у минулому році. Крім нього, спадщину отримали ще дві особи. На час своєї смерті [PERSON] проживав у своєї доньки [PERSON], яка є матір'ю відповідача. Її родина здійснила поховання спадкодавця відповідно до всих звичаїв. Встановлення пам'ятника до витрат на поховання не входить, оскільки вказані витрати можуть бути стягнуті у випадку заподіяння шкоди. Позивач з власної волі, без отримання відповідного дозволу та реєстрації здійснила встановлення пам'ятника. У такому випадку на відповідача не повинно бути покладено обов'язок по відшкодуванню вказаних витрат. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно. За життя спадкодавець 3 липня 2007 року уклав заповіт на все належне йому майно на користь свого онука [PERSON] (а.с.28). У серпні 2003 року спадкоємець зробив заповідальне розпорядження на грошовий вклад на рахунку в Ощадному банку України на користь [PERSON] (а.с.30). Грошові кошти на окремому рахунку [NUMBER] у Сумському відділенні № 48 ВАТ «Державний Ощадний банк України» до складу спадщини не ввійшли, бо [PERSON] розпорядився ними за своє життя, знявши з рахунку на підставі власноручної заяви 11 травня 2004 року (а.с.4). На час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], в родині своєї доньки [PERSON] (а.с.31). Спадкова справа після померлого була заведена Сумською райдержнотконторою 6 травня 2008 року за заявою його доньок [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.25-27). 8 травня 2008 року до нотаріальної контори з заявою звернулась донька померлого [PERSON] та повідомила про своє право на обов'язкову долю у спадщині після померлого (а.с.24). 12 травня 2008 року до нотаріальної контори подав заяву про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] (а.с.29). 25 червня 2012 року Сумською райдержнотконторою були видані свідоцтва про спадщину після померлого [PERSON] на ім'я [PERSON], [PERSON] - кожній на 1/8 частки, [PERSON] - на 6/8 часток на спадкове майно у вигляді грошових коштів в установах Ощадного банку України (а.с.31-33). На ім'я позивача 19 серпня 2013 року ФОП [PERSON] оформлене замовлення № 105 на виготовлення пам'ятника, відповідно до квитанцій від 19 серпня 2013 року № 105 та від 5 жовтня 2013 року № 105, від [PERSON] отримано грошові кошти на суми 500 грн. та 1533 грн. (а.с.5). Відповідно до розрахункових квитанцій № 316 та б/н, неї оплачені витрати на облаштувальну плитку в сумі 40 грн. та 195 грн. (а.с.6). Загальна сума витрат склала 2 268 грн. Відповідно до довідки КП «Спеціалізований комбінат» від 19 жовтня 2015 року № 402, середня вартість залізобетонних стандартних пам'ятників у 2013 році склала 286,66 грн. (а.с.21). 9 січня 2008 року на ім'я [PERSON] ПП [PERSON] виписана накладна на ритуальні предмети: гроб, хрест, кошик, вінки та стрічки на суму 387 грн. Відповідно до акту Постольненської сільської ради Сумського району Сумської області від 15 січня 2008 року, складеного працівниками та депутатом сільської ради, 10 січня 2008 року була виконана робота по копці та засипанню ями для поховання інваліда ВОВ [PERSON] мешканцями с. Лікарське, вартість робіт склала 300 грн. Відповідно до довідок Постольненської сільської ради від 15 січня 2008 року № 177 та від 26 травня 2008 року № 384, [PERSON] на день смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS]. [PERSON] здійснила поховання батька. Згідно довідки виконкому Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області від 1 грудня 2010 року № 5122, на території Жовтневої селищної ради Білопільського району залишилось спадкове майно після померлого [PERSON]: земельний пай ТОВ АФ «Вікторія» площею 2,92 га, присадибна ділянка площею 0,4860 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Заповіт, посвідчений виконкомом Жовтневої селищної ради 3 липня 2007 року, не змінювався і не відмінявся. Відповідно до ст.1232 ч.1 глави 84 Загальні положення про спадкування ЦК України, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до ст. 1 Закону України від 10 липня 2003 року «Про поховання і похоронну справу», поховання - це діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання, спрямована на забезпечення належного ставлення до тіла померлого; права громадян на захоронення їхнього тіла; створення та експлуатацію об'єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховання; організацію і проведення поховань; надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності. Відповідно до ст. 11 цього закону, поховання померлого здійснюється виконавцем волевиявлення померлого, чоловіком, дружиною, батьками, дітьми, сестрою, братом, дідом, бабою, онуками (правнуками), іншою особою, яка зобов'язалась поховати померлого. Цій особі в день звернення видається лікарське свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть та довідка про смерть. Відповідно до ст. 25 закону, особі, яка здійснила поховання померлого, як користувачу місця поховання видається відповідне свідоцтво, яке надає право на встановлення надмогильних споруд, вирішення інших питань, пов'язаних з похованням. Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року затверджений Необхідний мінімальний перелік окремих ритуальних послуг, до якого зокрема входить: оформлення замовлення на організацію поховання, оформлення свідоцтва про смерть; копання, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили; монтаж, демонтаж намогильної споруди у випадку організації підпоховання в існуючу могилу, а також дії щодо урни з прахом. Відповідно до п. 2.13 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховання, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193, на могилах можуть встановлюватись намогильні споруди та елементи благоустрою могили. Для їх встановлення до виконкому сільської ради подається оригінал свідоцтва про смерть, свідоцтво про поховання, у разі відсутності - письмова згода користувача місця поховання на встановлення намогильної споруди, документи, що підтверджують придбання намогильної споруди та реквізити її виконавця. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 1232 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу», до обсягу поховання входить поняття збереження місця поховання, до якого може бути віднесене встановлення намогильної споруди. Вказаним законом регламентований порядок встановлення намогильної споруди - особою, яка здійснила поховання померлого як користувачем могили або встановлення її з письмової згоди користувача місця поховання. Крім того, передбачений порядок реєстрації встановлених споруд. Такий порядок відмінний від порядку, визначеному ст. 1201 глави 82 Відшкодування шкоди ЦК України, якою передбачене право стягнення витрат на спорудження надгробного пам'ятника з особи, яка завдала шкоди смертю потерпілого. У даному випадку законодавець пов'язує право на відшкодування вказаних витрат зі спадкоємця, понесених зі згоди останнього, за домовленістю. Крім того, стороною відповідача надані докази, що інші витрати, які здійснювались безпосередньо під час самого захоронення, понесені його матір'ю [PERSON], в родині якого на час смерті проживав спадкодавець і яка здійснила поховання. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] також отримали свідоцтва про спадщину після померлого. Крім того, позивач визнає ту обставину, що лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть [PERSON] вона та її сестри [PERSON] та [PERSON] не отримували. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення понесених витрат. Має місце звичай шанобливого ставлення дітей до своїх померлих батьків у вигляді збереження та догляду за місцем поховання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed