Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на ті обставини, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розлучення з відповідачем дитина постійно проживає разом з позивачем та її матір`ю. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не надає дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до родичів. 16.08.2019 року позивач надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] до Домініканської Республіки, з правом перетину кордону Держави Кадар або Республіки Туреччина, на період з 10.05.2020 року по 18.06.2020 року. Дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за межі України до Домініканської Республіки, з правом перетину кордону Держави Кадар або Республіки Туреччина, на період з 10.05.2020 року по 18.06.2020 року. Ухвалою 30.11.2019 року відкрито провадження. Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/682/19 від 13.02.2019 року суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень. 13.02.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 20.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначене підготовче судове засідання. 14.03.2019 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до яких вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не зявився надала заяву про розгляд справи без її участі. 02.10.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.11.2012 року, яке набрало законної сили 10.12.2012 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище останньої змінено на [PERSON] , актовий запис №1483. Відповідно до висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради від 19.09.2019 року №111, орган опіки та піклування Суворовського району визначено за доцільне тимчасовий виїзд дитини до Домініканської Республіки, з правом перетину кордону Держави Кадар або Республіки Туреччина, на період з 10.05.2020 року по 18.06.2020 року. Виїзд дитини разом з позивачем за кордон на певний час сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку особистості, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, розширить її кругозір. Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до ч.ч.1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, східних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною 2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування, суд, не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до Домініканської Республіки, з правом перетину кордону Держави Кадар або Республіки Туреччина, на період з 10.05.2020 року по 18.06.2020 року.

Outcome: approved