Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2001 по 2007. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 19.04.2007. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у «Калуському політехнічному коледжі» (за державним замовленням). Їхній син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач офіційно працює у ТОВ «Карпатнафтохім», отримує доходи, у зв`язку з цим має змогу сплачувати аліменти на утримування нашої дитини, яка продовжує навчання. Оскільки, відповідач є працездатним, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі ј частини від заробітку, які вона просить стягувати з нього щомісячно на час навчання дитини, а також судові витрати в розмірі 800грн., Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.07.2021р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Позивач [PERSON] подала заяву про те ,що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ј від заробітку до закінчення навчання підтримує в повному обсязі, питання щодо стягнення судових витрат просить не вирішувати, а справу розглянути без її участі (а.с. 22). Відповідач [PERSON] також подав заяву, в якій визнає позовні вимоги та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини щомісячно, а справу просив розглянути без його участі (а.с. 21). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав: сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.7). Син [PERSON] навчається в «Калуському політехнічному коледжі» (за державним замовленням), яке повинен закінчити - 30.06.20225 (а.с. 6). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна ,грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України). При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, а також те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі ј частини, щомісячно на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved