Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання у достатньому розмірі не надає. Відповідач позов не визнав, вказуючи на те, що позивач отримує допомогу від держави на утримання дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, він має сумніви щодо свого батьківства. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо, питання про розірвання шлюбу вирішується в судовому порядку. Судом також з'ясовано, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. Дитина згідно довідки квартального комітету № 11 м. Знам'янка від 21.02.2016 року проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач - не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач зі слів працевлаштований не офіційно, надати відомості про власний дохід відмовився. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 85 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на дитину, та на своє утримання у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, що загалом не перевищуватиме 1/2 частини його доходу, а відтак 50 % його заробітку і то лише до досягнення дитиною трирічного віку; відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходженні на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати (відповідні докази відповідачем суду не представлено), суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини, визначивши розмір аліментів в частці від заробітку батька, що становитиме 1/4 та розмір аліментів, що стягуватимуться на утримання позивача в частці, що складатиме 1/6 до того як дитині виповниться три роки. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved