Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та третьої особи про розірвання договору довічного утримання. На підставу своїх вимог спирається на те, що 7 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори, реєстр № 2137, відповідно до якого позивач передає, а набувач, [PERSON], отримує у власність житловий будинок та земельну ділянку [ADDRESS]. Відповідно до умов договору, набувач зобов'язується надавати позивачу матеріальне утримання, яке оцінюється в 200 (двісті) грн., щомісячно. Утримання визначається також у вигляді забезпечення відчужувачу збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному будинку та забезпечення необхідними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами. Однак, починаючи з дати укладення договору довічного утримання, набувач майна [PERSON], не виконує визначені договором довічного утримання зобов'язання. Так. відповідно до умов договору довічного утримання, укладеного 13 років тому. [PERSON] має надавати позивачу щомісячне грошове утримання в розмірі 200 грн., щомісячно, однак вона не надає її такого утримання. Крім того, позивач є особою похилого віку, її вже виповнилось повних 87 років, вона часто хворіє, не може сама себе обслуговувати, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, не може навіть дійти до магазину, щоб придбати необхідні її продукти харчування та речі побуту, а тому змушена просити допомогу в сусідів. Відповідно до висновку ЛКК Маньківської ЦРЛ № 617 від 17.05.2017 року, наданого на адвокатський запит, хвора [PERSON], з 1975 року перебуває на диспансерному обліку з приводу деформуючого остеоартрозу переважно крупних суглобів ІІІ-ІV ступеня з різким порушенням функції руху, гіпертонічної хвороби III ступені, резистентна форма. Загальний атеросклероз, церебросклероз. Катаракта обох очей. За станом здоров'я [PERSON], потребує постійного стороннього догляду та піклування. [PERSON], не підтримує із позивачем жодних відносин, не цікавиться її життям та станом здоров'я, не надає її визначеної згідно умов договору довічного утримання матеріальної допомоги та не забезпечує життєво необхідними позивача ліками. Позивач вважає, що набувач згідно договору довічного утримання [PERSON], взагалі не виконує зобов'язання згідно договору довічного утримання, а тому змушена звертатись до суду з вказаною позовною заявою. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обчсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи попереджений належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №20379 від 25.07.2017 року департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с.50): Україна, вінницька область, [ADDRESS]. Причини неявки визнані поважними невідомі, але її невка не перешкоджає розгляду справи по суті у її відсутність на підставі зібраних доказів. Представник третьої особи: Маньківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви просить справу слухати у його відсутності на підставі зібраних доказів. Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: дійсно 7 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори, реєстр №2137, відповідно до якого позивач передає, а набувач, [PERSON], отримує у власність житловий будинок та земельну ділянку [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до розділу 2 договору, набувач зобов'язується надавати позивачу матеріальне утримання, яке оцінюється в 200 (двісті) грн., щомісячно. Утримання визначається також у вигляді забезпечення відчужувану збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному будинку та забезпечення необхідними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептами. (а.с.5). Позивач в позовній заяві посилається на те, що починаючи з дати укладення договору довічного утримання, набувач майна [PERSON], не виконує визначені договором довічного утримання зобов'язання і її твердження знайшло підтвердження в судовому засіданні, а саме, відповідно до умов договору довічного утримання, укладеного 2004 року. [PERSON] має надавати позивачу щомісячне грошове утримання в розмірі 200 грн., щомісячно, однак вона не надає її такого утримання, що підтверджується як показами самої позивачки даними нею безпосередньо в судовому засіданні, так і показкми свідків [PERSON] та [PERSON] допитаних в судовому засіданні згідно яких вони свідчать проте, що вони не бачили щоб відповідачка провідувала позивача взагалі і зі слів самої позивачки вони стверджують, що відповідачка взагалі не допомагала і не допомагає позивачу. Позивач є особою похилого віку та потребує постійного стороннього догляду та допомоги відповідно до висновку ЛКК Маньківської ЦРЛ № 617 від 17.05.2017 року (а.с.18). Відповідно до п. 4.3 договору довічного утримання, цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи обєктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У відповідності до вимог ст. 745 ЦК України такий договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Тому враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що договір довічного утримання укладений між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання. Відповідач не виконувала взяті обов'язки за договором, а тому між сторонами в подальшому існування договірних зобов'язань за договором є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved