Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2020. Від шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подання заяви до її повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживають діти, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як встановлено в судовому засіданні в позивача та відповідача від сумісного проживання [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги повному обсязі на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд враховуючи позицію відповідача, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, виходячи з встановлених фактичних обставин, враховуючи позицію відповідача, який визнав позовні вимоги, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. На обґрунтування свої вимог, позивач надала заключну виписку за період 02.09.2020 по 02.09.2020, щодо сплати нею послуг на надання правничої допомоги у розмірі 500 грн., яку суд вважає спів мірною та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: partial