overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути щомісячно з останнього на свою користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи вимоги позову зазначає, що з відповідачем з 14.10.2000 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 14.01.2013. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач участі в утриманні та вихованні не приймає. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-КИ № 029945 від 01.09.2005, актовий запис № 596, вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.4). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що шлюб між сторонами розірваний, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути щомісячно з останнього на свою користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитини повноліття. Обґрунтовуючи вимоги позову зазначає, що з відповідачем з березня 2012 по серпень 2014 проживали однією родиною, офіційно шлюб не зареєстрований, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Між тим, з 2014 з відповідачем сумісно не проживають, дитина проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач участі в утриманні та вихованні не приймає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-ВЛ № 301685 від 22.112012, актовий запис № 1631, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.3). Позивач постійно мешкає разом із донькою (а.с.7). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути щомісячно з останнього на свою користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи вимоги позову зазначає, що з відповідачем з 2012 перебувала у шлюбних відносинах, від яких мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2014 шлюбні відносини з відповідачем припинені, донька проживає разом із позивачем і перебуває на її вихованні та утриманні. Відповідач працездатний, аліментних обовязків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, із якої вбачається, що з вимогами позову не згодний, оскільки не працює, постійного доходу не має тощо, просить призначити аліменти в сумі 500грн., розглянути справу за його відсутністю. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-ВЛ № 339367 від 16.10.2013, актовий запис № 1695, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідач, заперечуючи щодо вимог позову посилається на те, що ніде не працює, постійного заробітку, доходу не має, доводи позову не відповідають дійсності тощо. Між тим, з боку відповідача не надано суду жодного доказу у підтвердження своїх доводів. Отже, аналізуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів, суд надійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], та просить визнати відповідачів таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані, але без поважних причин не проживає в квартирі, та не сплачують комунальні послуги. В зв'язку з чим позивач вважає, що відповідачі втратили право на користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача по справі, допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом право власності від 22 грудня 2009 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 22 грудня 2009 року №1952-С, право власності на вказану квартиру зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації 13 січня 2013 року. Відповідно до довідки форми№3 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: -[PERSON], який є власником квартири, - [PERSON] та її син [PERSON] В травні 2010 року на прохання відповідачів позивач [PERSON] зареєстрував в належній йому на праві власності квартирі [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідачі продали належну їм квартиру і уклали договір купівлі-продажу квартири в новобудові, проте в добровільному порядку з реєстраційного обліку в моїй квартирі не знялися. Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом обстеження цієї квартири за участю сусідів від 27 жовтня 2015 року, 26 січня 2016 року, 29 березня 2016 року, підписи яких завірені ЖБК «Академічний». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] понад 1 рік без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 71 ЖК України визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського фонду допускається у випадках відсутності наймача понад шість місяців. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі понад шість місяців не мешкають у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON], померлого [INFO].. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилалась на те, що [INFO]. помер її син - [PERSON], який був власником [ADDRESS]. Також, позивач вказала, що вона та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцями по закону після смерті [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті сина дуже захворіла і була прикута до ліжка. 22.11.2014р. вона звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено з причини пропуску строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з*явилась, надала суду письмову заяву з проханням слухати справу без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з*явилась, надала заяву з проханням слухати справу без її присутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (актовий запис про смерть № 2066 від 09.02.2014 р.). Після його смерті відкрилась спадщина згідно закону, так як при житті померлим не було складено заповіт. Єдиними спадкоємцями після його смерті є мати - позивач [PERSON] та донька - відповідач [PERSON]. На підставі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Судом також встановлено, що позивач [PERSON], 1938 року народження, тобто має похилий вік. Крім того, згідно наданої довідки КЗОЗ [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 18.07.2014р. по 20.11.2014р. з діагнозом: закритий перелом стегна із зміщенням. Враховуючи той факт, що позивач має похилий вік, тривалий час знаходилась на лікуванні, суд вважає, що вона пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Зазначена причина створила об*єктивні істотні труднощі для звернення позивача з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового буднику, що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, 25, с. Пакуль, Чернігівський район, Чернігівська область, що спірна частина житлового будинку належала [PERSON], яка померла 14 квітня 2004 року, вона як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняла спадщину, але звернувшись до нотаріуса не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну частину житлового будинку, оскільки спірний будинок відносився до господарства «колгоспний двір». Позивач в судове засідання не зявилась, представник надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилась. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2004 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Згідно рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року /а.с.12-14/, на житловий будинок що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, 25, с. Пакуль, Чернігівський район, Чернігівська область мали рівне право [PERSON], [PERSON], [PERSON], як на майно колишнього колгоспного двору. Також цим рішенням визнано право власності на 2/3 частини спірного будинку за [PERSON]. Таким чином до спадкового майна належить 1/3 частину житлового буднику, що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, 25, с. Пакуль, Чернігівський район, Чернігівська область. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 485/2015 після померлої 14 квітня 2004 року [PERSON], яка заведена в Чернігівській районної державній нотаріальній контори, вбачається, що спадщину відкриту після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну частину житлового будинку не видавалось. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ Таким чином позивач набула право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, як спадкоємець за законом першої черги після померлої 14 квітня 2004 року [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Нове Чернігівського району Чернігівської області, вул. Лісна, 5, як за спадкоємцем заповітом після померлої 22.03.2014 року [PERSON], Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем заповітом після померлої 22.03.2014 року [PERSON], своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заяво про прийняття спадщини, але не може оформити свої спадкові права, оскільки був втрачений оригінал свідоцтва про право власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач Седнівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2014 року [PERSON] померла /а.с. 4/. Після її смерті відкрилася спадщина. До спадково майна померлої належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Нове, вул. вул. Лісна, 5 /а.с.6-9/. З копії спадкової справи №201/2014, яка заведена в Чернігівській районній держаній нотаріальній конторі після померлої 22.03.2014 року [PERSON], вбачається, що спадщину відкриту після смерті спадкодавця прийняв [PERSON], який є спадкоємцем заповітом. Свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок не видавалось. 02.04.2015 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 825/02-31, за якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, оскільки не було надано правовстановлюючого документу, тому нотаріус не зміг видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ Таким чином позивач набула право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, як спадкоємець за заповітом після померлої 22 березня 2014 року [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи це тим, що їй на праві власності належить зазначений будинок, а відповідачі, які зареєстровані в її будинку, з 2016 року в ньому не проживають, в зв`язку з чим вважає, що вони є особами, які втратили право користування цим житлом. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечула. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Свідок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що онуки позивача з 2016 року не проживають в її будинку та особистих речей там не мають. Фактично вони там ніколи і не жили, а лише іноді заходили гостювати. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в судовому засіданні проти цього не заперечувала. Заслухавши позивача, покази свідків та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 03.04.1988 року, позивачу належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї від 25.06.2021 року за № 189, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] [INFO] власник; [PERSON] , [INFO] онук; [PERSON] , [INFO] онук. З представленого акту від 25.06.2001 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають, їх особисті речі відсутні. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачі відсутні за зазначеною адресою понад один рік, вони втратили право на користування цим житлом. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідачів на користь позивача, як того вимагає\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що строк звернення до нотаріальної контори нею пропущений з поважних причин, оскільки вважав, що відсутнє спадкове майно, довгий час працювала за кордоном, та в зв'язку з юридичною необізнаністю. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, належним чином повідомлений, в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, надали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] [PERSON] померла /а.с.7/. Після її смерті відкрилася спадщина. До спадкового майна померлої належить земельна ділянка площею 2,66 га у межах згідно з планом, розташованої на території Іванівської сільської ради, наданої для ведення особистого селянського господарства /а.с12/. З представленої довідки з Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 21.04.2015 року за №467 /а.с.11/, вбачається,що [PERSON], яка померла [INFO], на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Разом з нею за вищевказаною адресою були зареєстровані: син - [PERSON], та свекруха [PERSON]. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є донька - позивач [PERSON]. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджений копією свідоцтва про народження та витягом щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с.8,9/. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 07.05.2015 року за № 1109/01-16, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин - оскільки вважала що відсутнє спадкове майно, та є юридичною необізнаністю. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved