Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

позивач звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила: визнати за нею право власності «на спадкове майно а саме: земельну ділянку загальною площею 1,48 га в умовних кадастрових гектарах сертифікат на право на земельну частку пай серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на підставі рішення Козівської РДА від 27.08.1996 року №275, розташований на території Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської обл.» (а.с.2). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку пай серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Козівської РДА від 27.08.1996 року №275, яка розташована на території Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Вона зверталася до нотаріальної контори для оформлення права власності, однак їй було відмовлено у зв`язку із втратою оригіналу зазначеного сертифікату та роз`яснено право звернення до суду. На підставі вказаного, просила задовольнити заявлену позовну вимогу в повному обсязі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.08.2017 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено попереднє судове засідання у ній (а.с.24). 27.12.2017 року, 28.09.2018 року та 12.03.2019 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому його представник визнав заявлені позовні вимоги, а справу просив «слухати» у його відсутності (а.с.26, 38, 46). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 18.03.2019 року постановлено закрити підготовче провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду по суті (а.с.51). Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. При цьому, представник позивача додатково вказав, що жодних інших спадкоємців, окрім позивача, у [PERSON] немає. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, вказавши при цьому у поданих відзивах прохання здійснювати розгляд справи у її відсутності (а.с.26, 38, 46). Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] , яка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » 06.05.1972 року , у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ЯЦ від 25.07.1950 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.1972 року (а.с.9). [PERSON] 27.08.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Козівської районної державної адміністрації від 27.08.1996 року №275, який посвідчує, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу «Діброва» (а.с.10). Під час розгляду справи судом та дослідження доказів, судом встановлено наявність у позивача оригіналу зазначеного сертифікату, на підставі якого завірено наявну в матеріалах справи копію такого. Відтак, суд вважає твердження позивача та її представника про те, що такий сертифікат втрачено недостовірними. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 24.03.2017 року (а.с.7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №1193 від 11.07.2017 року [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.13). Звернувшись до Козівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав 09.08.2017 року позивачу було надано роз`яснення «щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом», відповідно до якого нотаріусом повідомлено позивача, що свідоцтво про право на спадщину їй не може бути видано. Підставами для прийняття такого рішення були: незважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем (зазначене встановлено нотаріусом «зі слів» самої [PERSON] ) вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та не довела, що на момент смерті проживала із спадкодавцем. Крім того, нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із втратою позивачем відповідного правовстановлюючого документа. У зв`язку з цим, позивачу рекомендовано поновити втрачений правовстановлюючий документ, або, у випадку неможливості це зробити - звернутися до суду «для продовження терміну для прийняття спадщини чи/та/або для визнання права власності на спадкове майно» (а.с.14). Однак, судом встановлено недостовірність ще однієї підстави позову та твердження позивача і її представника, а саме те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] .. Як встановлено під час розгляду справи, на підставі наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] від 11.07.2017 року, остання є рідною сестрою позивача, а відтак ще одним спадкоємцем померлої [PERSON] (а.с.12). Як вбачається із змісту цієї заяви, підпис [PERSON] на які посвідчений секретарем виконавчого комітету Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, остання відмовилась від спадщини на користь своєї сестри - [PERSON] (а.с.12). Будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем та її представником не подано та судом, під час розгляду справи, не здобуто. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Крім того, ч.1 ст.392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом та зазначено вище, позивачем не втрачено документа, який посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Крім того, судом не встановлено факту оспорювання чи невизнання права позивача на спадкування належного [PERSON] права на земельну частку (пай). Таким чином, на підставі вказаного, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та їх передчасність. Більше того, позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, хоча не довела перед судом, що така земельна ділянка була у власності [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що наявний в матеріалах справи сертифікат на земельну частку (пай) не посвідчує право власності на конкретну земельну ділянку, а лише підтверджує право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності. На підставі вказаного, суд вважає заявлений позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки обставини викладені у такому та підстави звернення до суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а відтак дійшов до висновку, що у задоволенні такого слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed