Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки, площею 3,5638 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги мотивує, тим, що позивач є спадкоємцями за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд, визнати за нею право приватної власності на вищезазначений житловий будинок, який належав їх матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою від 26.10.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача - Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, вимоги визнали. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] , про що Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 1998 (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , та свідоцтва про укладення шлюбу серії № [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , судом встановлено, що матір`ю позивача є [PERSON] . Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Біланом Є.Г., вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки розміром 3,5638 га, кадастровий номер 3222082100:02:002:0001, склад угідь: рілля 3,5638 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Макарівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, що належала гр. [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №192220, виданого Іванківською районною державною адміністрацією Київської області, 31.10.2008 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №010834400386. Із довідки виданої Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №351 від 13.07.2021р. вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги №9, особовий рахунок № [NUMBER] за померлою [PERSON] значиться домоволодіння в [ADDRESS] . Із довідки виданої Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №516 від 21.10.2021р. вбачається, що дійсно земельна ділянка, розміром 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] , яка значиться за померлою [PERSON] , не приватизована і кадастровий номер не присвоєно. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. від 21.10.2021р. № 156/02-31 відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів , що посвідчують право власності на житловий будинок. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла: [PERSON] , заявою №222 від 14.07.2021 року. Спадкоємців передбачених ст. 1241 Цивільного кодексу України\~не має. Згідно із\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У\~ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , будинку є записи погосподарської книги №9, особовий рахунок № [NUMBER] , рахувався житловий будинок в [ADDRESS] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,6 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 29,1 кв.м.) Надвірні будівлі: сарай «Б», колодязь «I», огорожа № 1-2. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач прийняла спадщину після матері і набула право власності на належний матері вказаний нею будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved