overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком №38 по вул.Зелена в с.Первятичі Сокальського району Львівської області. Свої вимоги мотивує наступним. Вона проживає та є власником зазначеного будинку. Крім неї в будинку зареєстрована і відповідач (її колишня невістка). Ще до розірвання шлюбу з її сином 18.07.2014р., відповідач змінила прізвище на дівоче та переїхала проживати до своїх батьків. Позивач в судове засідання не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує. Відповідач в судове засідання також не прибула. Подала суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить розглядати справу у її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач зареєстрована та проживає в [INFO], що стверджується довідками №3288 від 03.08.2015р. та №510 від 22.07.2015р. Із вказаної довідки також вбачається, що в даному будинку зареєстрована і відповідач. З рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18.07.2014р. вбачається, що шлюб між відповідачкою та сином позивачки розірвано. Згідно акта №511 від 22.07.2015р. відповідач не проживає в даному будинку з липня 2014 року. В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем права на користування житлом. Тому, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком №45 по вул.Садова в с.Реклинець Сокальського району. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що відповідачка розлучилася з її сином та з 2012р. в належному їй будинку не проживає. Остання в 2012 році вдруге одружилася та забрала із собою дітей. Відповідач, позову не визнала. Пояснила, що не має де зареєструватися. Квартира, в якій вона на даний час проживає з новим чоловіком, ще не приватизована. Зареєструється в ній після того, як свекруха її приватизує. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка є власником будинку №45 по вул.Садова в с.Реклинець Сокальського району Львівської області, що стверджується витягом №5946607 від 21.12.2004р. та довідкою №399 від 21.04.2015р. Із зазначеної довідки також вбачається, що у вищевказаному будинку зареєстрована відповідачка. В той же час, шлюб між відповідачкою [PERSON] та сином позивачки [PERSON] розірвано 16.09.2011р. З 20012 року в належному позивачці будинку вона не проживає, що стверджується рішенням Сокальського районного суду від 16.09.2011р. та актом №398 від 21.04.2015р. В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем права на користування житлом. Тому, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком №47 по вул.Сагайдачного в с.Переспа. Свої вимоги мотивує наступним. Вона є власником вищевказаного будинку. В будинку зареєстровані її син та його бувша дружина відповідач по справі та їх спільні діти. В той же час, відповідачка з дітьми з 2005 року в будинку не проживають, але не хочуть добровільно знятися з реєстрації. Внаслідок чого вона не має змоги оформити субсидію на комунальні послуги. Вона не проти, щоб онуки проживали в будинку, оскільки в ньому проживає їхній батько. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Надала суд пояснення, викладені в позові. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не прибула. Не повідомила суд про причину неявки та заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов заджовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка є власником будинку №47 по вул.Сагайдачного (Леніна) в с.Переспа Сокальського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності та довідкою №195 від 23.04.2015р. Крім позивачки, у зазначеній квартирі зареєстрована і відповідач [PERSON], що стверджується довідкою №200 від 28.04.2015р. З акта від 23.04.2015р. вбачається, що відповідачка дійсно не проживає у вищевказаному житловому будинку з серпня 2005 року. В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачем права на користування житлом. Тому, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою. Свої вимоги мотивує наступним. Дана квартира належить їй на праві власності. В даному будинку зареєстрована її дочка [PERSON], яка не проживає за місцем реєстрації понад десяти років. Оскільки відповідач добровільно не знялася з реєстрації в даному житлі, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Позивачу належить на праві власності квартира [ADDRESS], що стверджується договором від 27.05.2002р. та реєстраційним посвідченням від 06.06.2002р. З довідки №167 від 23.10.2018р., витягу з будинкової книги та акту №517 від 19.10.2018р. вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована в належній позивачу квартирі, однак не проживає там понад десять років. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм житловим будинком, оскільки відповідач безпідставно не проживає за місцем реєстрації понад один рік. З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком. Свої вимоги мотивує наступним. Даний будинок належить йому на праві власності. В даному будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] , яка не проживає там з 2015 року та [PERSON] , який ніколи не проживав за місцем реєстрації. Оскільки відповідачі добровільно не знялися з реєстрації в даному житлі, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує частково, зокрема в частині вимог до [PERSON] , та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності суду не подали. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Позивачу належить на праві власності будинок [ADDRESS] , що стверджується договором від 17.12.2008р. та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі права власності на нерухоме майно. В даному будинку, крім інших, зареєстровані і відповідачі: дочка позивача [PERSON] та його племінник [PERSON] , які не проживають за місцем реєстрації понад один рік, що стверджується довідкою №685 від 21.11.2018р. та актами від 21.11.2018р. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у користуванні своїм житловим будинком, оскільки відповідачі безпідставно не проживають за місцем реєстрації понад один рік. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] під час розгляду даної справи в суді, добровільно самостійно знявся з реєстрації місця проживання у будинку позивача. Крім того, позовної вимоги до [PERSON] позивач не підтримав у своїй заяві. З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині позовних вимог до [PERSON] , яку підтримав позивач.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловою квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує наступним. Вона є власником вищевказаноїквартириго будинку. В будинку зареєстровані її дочка та онука - відповідачі по справі. В той же час, останні з 2000 року в квартирі не проживають, оскільки виїхали в Російську Федерацію на постійне проживання . Внаслідок чого вона не має змоги оформити субсидію на комунальні послуги. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Надала суд пояснення, викладені в позові. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в друкованому засобі масової інформації, в судове засідання повторно не прибули. Не повідомили суд про причину неявки та заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов заджовольняє з наступних підстав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що стверджується реєстраційним посвідченням. Крім позивачки, у зазначеній квартирі зареєстровані і відповідачі, що стверджується довідкою №99 від 03.08.2015р. З акта №3 від 03.08.2015р. вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно не проживають у вищевказаній квартирі з 2000 року. В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачами права на користування житлом. Тому, суд приходить до висновку про під ставність позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує наступним. Вона зареєстрована проживає в даній квартирі. Крім неї в квартирі зареєстровані її дочка та онука. В той же час, дочка у квартирі не проживає вже протягом десяти років, а онука - протягом останніх двох років. Останні не сплачують комунальних послуг тощо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що є пенсіонером та сама сплачує всі комунальні платежі. Оскільки в квартирі зареєстровані відповідача, вона не може оформити субсидію. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення відповідного повідомлення в друкованому виданні, в судове засідання повторно не прибули. Не повідомили суд про причину неявки та заяв про розгляд справи у їх відсутності не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому. Позивачка є квартиронаймачем, зареєстрована та проживає у квартирі квартирою [ADDRESS], в м.Сокаль Львівської області, що стверджується довідкою №3001 від 07.10.2014р. Також, з даної довідки вбачається, що у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] В той же час, відповідачі у вказаній вище квартирі не проживають, що вбачається з акта від 06.10.2014р. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст.71 ЖК України щодо збереження за відповідачами права на користування житлом, а тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS], де спадкодавець була зареєстрована та проживала. За життя [PERSON] уклала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Позивачка не мала змоги у визначений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори, оскільки перебуває за кордоном та з огляду на карантинні обмеження, була позбавлена можливості прибути в Україну. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, позов підтримав. Представник відповідача також не прибув, подав заяву, в якій позов визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці [PERSON] , що стверджується заповітом від 05.04.2012р. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Також, з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлено, що [PERSON] перебуває за кордоном. За таких підстав, суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважною, так як вона проживала окремо від спадкодавця, перебуває за кордоном, про що надала докази, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку. Спадкоємцями після смерті баби є вона та її мати. За життя баба уклала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Однак про існування даного заповіту їй не було відомо. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибула, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов суду не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши докази в справі суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - баба позивачки померла [INFO] , яка проживала до дня смерті в с.Конотопи Сокальського району разом з дочкою [PERSON] , онуками [PERSON] та [PERSON] та за нею зареєстровано право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,6632га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території острівської сільської ради Сокальського району, що стверджується державним актом, свідоцтвом про смерть та довідкою від 04.09.2018р. Із заповіту вбачається, що [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважною та вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, так як переконується, що вона проживала окремо від спадкодавця та їй не було відомо про існування заповіту на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Позивачці належить житловий будинок по [ADDRESS] , де проживала спадкодавець до дня смерті. На даний час вона звернулася до селищної ради з метою приватизації земельної ділянки. Однак, після її звернення було встановлено, що земельна ділянка під вказаним житловим будинком була виділена її бабі [PERSON] та приватизована останньою. За життя [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачці. Мати позивачки померла [INFO] . Однак нотаріусом роз`яснено, що вона пропустила строк звернення для прийняття спадщини. Їй не було відомо про наявність заповіту на її користь. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача також не прибув, подав заяву, в якій позов визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачці належить житловий будинок по [ADDRESS] , де була зареєстрована та проживала до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про право власності від 19.06.2012р., витягом від 25.06.2012р., довідкою від 26.05.2020р. та свідоцтвом про смерть. Згідно заповіту від 02.06.2008р., [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважною, так як вона проживала окремо від спадкодавця, а тому їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved