Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.10.1996 Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №64. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 12.10.1996 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спір про місце проживання якого відсутній. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не мають того відношення один до одного як раніше, не ведуть спільне господарство, мають різні бюджети. Починаючи з травня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.06.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 11 липня 2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Від відповідача відзив на позов, заяв чи клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що починаючи з 12 жовтня 1996 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 004754, виданим 12.10.1996 Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 64. В період\~шлюбу у\~сторін народився\~син [PERSON],\~[INFO],\~ що\~підтверджується свідоцтвом\~про народження\~серії І-ЕД\~№ 055320,\~виданим 10.08.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 23.05.2018 за вих. № 1263, неповнолітній син сторін проживає з батьками за адресою: вул. Зоряна, 46, смт. Новопсков Луганської області. \~ \~ \~ \~Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя шлюбні стосунки не підтримує, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзив на позов не надав, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про одруження позивач у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище «Свистунова» на прізвище чоловіка «Розсильна». Позивач не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище «Розсильна». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., понесений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved