Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому змінила, посилаючись на ту обставину, що з 23 квітня 1999 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. [INFO] останній помер. Згідно свідоцтва про право власності покійний чоловік за життя володів квартирою [ADDRESS]. 21 жовтня 1999 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцями є діти покійного - [PERSON] та [PERSON], які також звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. З зв'язку з тим, що час відкриття спадщини позивач постійно проживала зі спадкодавцем, то вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, позивач посилається на те, що була на утриманні у спадкодавця, тому має право на обов'язкову долю у спадщині, що складає половину спадкової частки, яка б належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. Вважає, що її обов'язкова частка складає 1/ 2 спадкової квартири, а із іншими спадкоємцями ще спадкує по 1/ 6 частині спадкового майна, таким чином просить визнати за свобою право на спадкове майно в розмірі 5\\6 часток (1\\2+1\\6), а за [PERSON] та [PERSON] по 1\\12 часток на квартиру [ADDRESS].. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, направив заяву с проханням розглядати справу в його відсутність, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресами, які зазначила нотаріусу, про причини неявки в судове засідання заяви не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності не направили, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.5). 31 січня 1994 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 38,8 кв.м., що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 4 зворот). Як вбачається із свідоцтва про одруження від 23.04.1999 року (а.с.4 зворіт), позивач [PERSON] та [PERSON], з цього асу перебували у шлюбі. Як вбачається із Довідки ЖЄО №35, на час смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON] (а.с.5). Як вбачається із спадкової справи № 744/99, позивач, як дружина, та відповідачі, як доньки померлого, звернулись в передбачений законом 6 місячний строк із заявами про прийняття спадщини (а.с. 59-62), в подальшому із заявами про видачу свідоцтва на спадкове майно не звертались. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В спадковій справі відсутні відомості про складання заповітом, тому спадкоємство наступає за законом. Право позивача на спадкування за законом першої черги підтверджується свідоцтвом про шлюб та її заявою про прийняття спадщини. Право відповідачів на спадкування за законом не оспорюється позивачем. Таким чином, судом встановлено, що позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та спадкують у рівних частках, кожна має право на спадкування 1/ 3 частини спадкового майна. Вирішуючи питання про право позивача на обов'язкову частину в спадковому майні, суд вважає, що дані позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки дане право виникає при спадкуванні за заповітом, а не законом, тому в задоволені цих позовних вимог суд відмовляє. Суд встановлено, що за життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS], загальною площею 38,8 кв.м., яка є спадковим майном, позивач та кожна із відповідачів мають право успадкувати по 1/ 3 частині спадкового майна, тому суд частково задовольняє вимоги позивача та визнає за нею право власності на 1/ 3 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із позовної заяви позивач обрала спосіб захисту своїх прав, визнання за нею права на спадкове майно. Однак, також позивачем ставиться питання про визнання права на спадкове майно за іншими спадкоємцями, хоча вони таких вимог перед судом не ставили, тому суд не находить підстав для вирішення питання про захист прав відповідачів, у зв'язку з чим відмовляє в задоволені позовних вимог про визнання за [PERSON], [PERSON] право власності на спадкове майно. Таким чином , позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє частково. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати. Суд вважає необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 121 грн 80 коп з кожної. На підставі викладеного і

Outcome: partial