Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 23 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1663. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Проте, подружнє спільне життя не склалосячерез різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємного розуміння. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, сім`я фактично розпалась: як подружжя, припинили шлюбно-сімейні відноснини. Протягом останнього року шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. Позивачка та її представник в підготовче судове засідання подали до суду заяву з клопотанням про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали, просять такий задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання подав заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав та просить розірвати шлюб між ним та позивачкою. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов, що не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення частин 3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№1663/, що стверджується свідоцтвом про одруження від 23.07.2005 року серії [NUMBER] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження від 20.12.2006 року Серії [NUMBER] . Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved