Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим ,що відповідачі проживають без достатніх правових підстав в житловому приміщенні, що належить їй на праві приватної власності, за наслідком чого порушуються її права як власника. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на письмові заперечення. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 28.08.2014 року [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 46/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Сторонами не заперечувалося, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають на момент розгляду справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] Вказаний факт також підтверджується довідкою про склад сім'ї від 19.12.2013 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані у спірному житловому приміщенні з 17.12.2013 року. Відповідно до договору оренди частини житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 05.11.2012 року спірне житлове приміщення було здано в оренду строком на шість місяців з 10.11.2012 року по 10.05.2013 року. 12.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір про те, що до 31.12.2013 року між ними буде укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу частини будинку по [ADDRESS]. В п.6 зазначеного договору сторони погодили, що [PERSON] має право проживати в частині будинку, що належить позивачу. 30.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено ще один попередній договір про намір продажу вказаного нерухомого майна до 31.12.2013 року В п.9 вказаного договору сторони домовилися про те, що [PERSON] має право проживати в частині зазначеного у договорі житлового будинку, зареєструватися особисто та зареєструвати на постійне місце проживання усіх членів своєї сім'ї в цій частині житлового будинку, оплачувати всі комунальні послуги з моменту проживання, здати посвідчення цього договору до моменту посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку. Судом встановлено та сторонами не заперечувався у судовому засіданні, що основний договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що підстави втрати особою права користування житловим приміщенням визначені ст..405 ЦК України, інших підстав для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням Законом не передбачено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають. Разом з тим, позовні вимоги в частині виселення відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Частиною 3 ст.116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. З огляду на те, що відповідачі не є членами сім'ї позивача і не мають права на проживання в будинку по [ADDRESS], зважаючи на те, що зобов'язання, встановлені для сторін попереднього договору, припинилися, основний договір купівлі-продажу частини житлового будинку укладений між сторонами не був, то відповідачі є такими, що проживають у спірному житловому приміщенні без достатніх правових підстав, а тому підлягають виселенню. Оскільки, будинок не розділений реально, відповідачі підлягають виселенню не з частини будинку, а з будинку в цілому. Відповідно до ст.88 ЦК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню всі понесені останньою та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial