Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходився виконавчий лист № 161/11930/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 19.09.2016 року про стягнення з неї в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1059193,40 грн. 30.09.2016 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Цимбалюк М.Ю. відкрито виконавче провадження № 52396400 з виконання вищевказаного виконавчого листа. Крім того, 30.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.06.2017 року вищевказаний виконавчий лист № 161/11930/15-ц, виданий 19.09.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернутий стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2018 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими 19.09.2016 року на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 26.11.2015 року в цивільній справі № 161/11930/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником [PERSON] Однак, повертаючи виконавчий документ стягувачу, державним виконавцем не було знято арешту, накладеного на майно боржника. Вважає, що арешт майна, за відсутності реального виконання рішення обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту. Просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з належного їй майна, накладені постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Цимбалюк М.Ю. від 30.09.2016 року в межах виконавчого провадження № 52396400 щодо примусового виконання виконавчого листа № 161/11930/15-ц, виданого 19.09.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з неї на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 1059193,40 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте подала суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не з`явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2015 року повністю задоволено вимоги ПАТ «Дельта Банк», стягнуто солідарно з [PERSON] , як основного боржника та [PERSON] , як поручителя на користь ПАТ «Дельта Банк» 1059193,40 гривень заборгованості за кредитним договором № 0201/0708/74-099 від 17.07.2008 року. Крім того, з [PERSON] , [PERSON] стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі по 1827 гривень з кожного. 19.09.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у вищезазначеній справі щодо примусового виконання вказаного судового рішення видано виконавчі листи № 2861, № 2862. 30.09.2016 року державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Цимбалюк М.Ю. відкрито виконавче провадження № 52396400 з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 8). Крім того, 30.09.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 9). 22.06.2017 року вищевказаний виконавчий лист №161/11930/15-ц, виданий 19.09.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернутий стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (а.с. 10). 18.05.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 515/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило [PERSON] . права вимоги за кредитним договором № 0201/0708/74-099 від 17.07.2008 року, договором поруки № б/н від 17.07.2008 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2018 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими 19.09.2016 року на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 26.11.2015 року в цивільній справі № 161/11930/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником [PERSON] . У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на час вчинення вказаних виконавчих дій, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, наявність заборон на нерухоме майно позивача у даному випадку є порушенням її прав, як власника цього майна. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність зняття арешту з належного позивачу майна.

Outcome: approved