Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликалась на те, що з січня 1997 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] по [ADDRESS] в приміщенні гуртожитку для працівників культури. З грудня 2006 року вони переїхали у власну квартиру по [ADDRESS], де разом прожили до [INFO] - дня смерті [PERSON] За це час вони жили як єдина сім'я, вели спільне господарство, організовували спільні заходи, працювали разом, допомагали та підтримували один одного у всіх життєвих ситуаціях, однак шлюб у встановленому порядку не зареєстрували. Крім цього, в останні п'ять років життя [PERSON] хворів, часто потрапляв до лікувальних закладів та постійно потребував догляду, який вона йому забезпечувала. В серпня 2009 року [PERSON] в результаті ДТП потрапив до лікарні, де вона також його доглядала. Тому просить суд встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім'єю з січня 1997 року до [INFO], а також визнати за нею право на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просили позов задоволити. Представники відповідачів - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з січня 1997 року до [INFO] визнали. При цьому заперечили щодо визнання за [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги, покликаючись на те, що в цій частині позовні вимоги є безпідставними та не доведеними. Крім цього пояснили, що [PERSON] був самодостатньою людиною, у нього була регулярна заробітна плата, він мав власні грошові кошти на рахунках в банківських установах, не потребував сторонньої допомоги, так як не був у безпорадному стані. Тому в цій частині просили в позові відмовити. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши докази у справі, суд вважає наступне. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з січня 1997 року проживала однією сім'єю з [PERSON] до [INFO] - дня смерті [PERSON] (а.с.7). Вказана обставина визнана сторонами по справі та не заперечена, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому в цій частині позов слід задоволити. Щодо позовної вимоги в частині визнання за [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги, то суд вважає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що [PERSON], з яким з січня 1997 року однією сім'єю проживала позивач по справі, перебував у безпорадному стані у зв'язку з чим потребував сторонньої допомоги. Подана позивачем виписка з історії хвороби (а.с.8) та довідка про причину смерті (а.с.9), не доводять вказаних вище обставин. В той же час судом встановлено протилежне, а саме те, що [PERSON] працював в Івано-Франківському академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім. І. Франка і отримував заробітну плату (а.с.62,63-69). З довідок про середню заробітну плату [PERSON] (а.с.70-77) вбачається, що він отримував заробітну плату до листопада 2011 року, включно, а як вже було зазначено вище - [PERSON] помер [INFO]. Крім цього судом встановлено, що [PERSON] мав грошові кошти на рахунках у банківських установах. Ці обставини підтверджуються довідками виписками з банківських рахунків (а.с.104,106-107,110-116,122). З листа завідувача Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 01.04.2013р. № 698/02-14/4 вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є доньки померлого (відповідачі по справі): [PERSON] та [PERSON] (а.с.90), що суд також враховує при вирішення даного спору. Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що позивачем не доведено фактів опікування, матеріального забезпечення чи надання іншої допомоги спадкодавцеві [PERSON], як і не доведено, що останній через похили вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Outcome: dismissed