Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що \~шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 19 листопада 1994 року \~Семиполківською сільською Радою Броварського району Київської області, актовий запис № \~25. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Посилається на те, що спільне життя не склалося, вони вже більше чотирьох років не проживають разом та не пов»язані спільним побутом. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки воно буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Спору про поділ майна подружжя між ними не існує. Дочка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою, яка має належні умови для виховання та розвитку дитини. Спору щодо участі відповідача в утриманні дитини відсутні. Просить шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею. Після розірвання шлюбу хоче залишити собі прізвище «Синиця». Позивач в судове засідання не з»явилась, надала суду письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.11.1994 р. (а.с.4), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] 08.01.2012 р.н.(а.с. 3). Сторони не проживають разом майже чотири роки, не бажають відновлювати сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, спору щодо поділу майна не мають. Між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їх неповнолітньої доньки після розірвання шлюбу, дитина проживає і після розірвання шлюбу залишається проживати із матір'ю. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка в заяві висловила своє побажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем після реєстрації шлюбу «Синиця», суд вважає можливим забезпечити їй таке право. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Що стосується вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачкою, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. І ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки мати та батько, які проживають окремо дійшли згоди, що донька буде проживати з матір»ю, тому суд вважає за доцільним визначити постійним місцем проживання неповнолітньої дитини - місце проживання матері.

Outcome: approved