Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1076 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту складеного 19.03.2008 року [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області [PERSON], [PERSON] заповідала дочці [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримала спадщину після померлої [PERSON], яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Постановою №207/02-31 приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Іваннікова І.М. від 07.11.2014 року відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст..ст. 1269, 1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved