Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача, посилаючись на те, що 18 лютого 2013 року рішенням Біляївського районного суду між сторонами по справі було розірвано шлюб від якого вони мають спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Діти з досягненням певного віку стали мати більше потреб, відповідне харчування, одяг, оздоровлюючий відпочинок, а на все це потребуються кошти. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою. [PERSON] надав до суду пояснення на позовну заяву в яких зазначив, що з позовними вимогами він не згодний, а також вказав, що 30 серпня 2013 року, він уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , на даний час відповідач не має постійної роботи та регулярного заробітку, крім того його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також зазначив, що позивач не надає жодного документу, який би підтверджував реальні витрати позивачки на дітей в розмірі 8000 тисяч грн. За таких обставин відповідач вважає за можливе стягувати з нього аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, так як ця сума є прийнятною для нього з урахуванням його матеріального і сімейного становища. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на позові наполягає (а.с. 31). Відповідач у судовому засіданні не з`явився, але у поясненнях до позовної заяви просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно на утримання кожної дитини (а.с. 20). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.02.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 237 (а.с. 5) та дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 181 (а.с. 6). Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Нерубайської сільської ради № 5545 від 10.02.2018 року (а.с. 2). [PERSON] зарахований на бюджет, на денну форму навчання до Одеського національного морського університету, що підтверджується довідкою № 9214 від 20.11.2018 року виданою секретарем інституту (а.с. 8). Відповідач одружився вдруге, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 720 (а.с. 22). Від вищевказаного шлюбу відповідач має дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 965 (а.с. 23). Відповідач офіційно не працює та не має стабільного заробітку, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 24). Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується витягом з наказу від 13.03.2019 року № 158-ОС (а.с. 25). Згідно довідки виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» № 24 від 06.04.2019 року [PERSON] проживає в разом з дружиною та дитиною в [ADDRESS] (а.с. 26). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у у розмірі 4000,00 гривень щомісячно на дітей, відповідач не згодний сплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. та у своїх поясненнях вказав, що може сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, але суд, з урахуванням реалій сьогодення, коли широко розповсюджено таке явище як неофіційна праця та отримання заробітної платні повз офіційних виплат, вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. на утримання дітей до досягнення повноліття сином - [PERSON] , а в подальшому 2000 грн, щомісяця до досягнення повноліття донькою - [PERSON] так як згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривень, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривні, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім`ї, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням крім дитини від іншого шлюбу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: partial