overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 28 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 128. В шлюбі у них є троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримує, просить справу слухати у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання подав заяву в якій згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 128. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 28 серпня 2011 року в Устечківській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 3. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання подав заяву в якій позов визнав, згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем. Просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 072714 випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 серпня 2011 року в Устечківській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 3. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між Сторонами не склались подружні відносини через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач вказала, що Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Між сторонами відсутній спір щодо поділу їх спільного майна та вибору місця проживання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач на судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та постановленням заочного рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України виходячи з наступного. Судом встановлено, що Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 11.02.2011 року, актовий запис № 72 (а.с.5). Встановлено, що Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2129 (а.с.4). З пояснень Позивача вбачається, що на даний момент Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 551 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 04 лютого 2012 року вони перебувають у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. Нормальне сімейне життя між ними не склалося, оскільки з відповідачем суттєво розійшлися погляди на сімю та виховання дитини. Подружні відносини сторони не підтримують з липня 2014 року, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхнє спільне життя і збереження сімї стали неможливими. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилась, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, причини неявки суд не повідомила, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції шлюбі з 04 лютого 2012 року, актовий запис №78. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сімї виник стійкий конфлікт, сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сімї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із позивачем. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати, залишити прізвище та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.02.2009р. відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис №77, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 06.08.2009р. відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 589, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із позивачем. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитини повноліття. Ухвалою від 07.04.2014р. позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття - залишені без розгляду. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.02.1999р. Дніпровським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис №47. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 25.05.2000р. Дніпровським відділом РАГС по м.Херсона, актовий запис № 177, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із позивачем. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.04.2004р. міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №121, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 06.10.2004р. відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис № 662, мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із позивачем. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.06.1991р. Дніпровським районним відділом ЗАГС, актовий запис №325, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 02.11.2000р. Дніпровським відділом РАЦС, актовий запис № 380, мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги. Крім того позивач зазначила, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. У зв'язку з наведеним просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.08.2005р. Дніпровським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис №439, спору з приводу розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає, шлюб фактично розпався, причина розпаду - несумісність характерів сторін, постійні сварки та скандали, що виникали на цьому ґрунті, втрата почуття любові та взаємоповаги, сім'я фактично розпалась, поновлювати її сторони не збираються, збереження сім'ї неможливе. Від шлюбу, згідно свідоцтва про народження, виданого 16.05.2006р. Дніпровським відділом РАЦС Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 261, мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи вищезгадане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, окрім того, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved