Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Позивач посилається на те, що Вона, [PERSON] та відповідач [PERSON], 6 вересня 2016 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06.09.2016 року, відповідний актовий запис № 57. У кожного із них це перший шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї річниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння. Вона з відповідачем прожили у фактичному шлюбі без реєстрації близько трьох років, а 06.09.2016 року зареєструвати шлюб, таким чином вони спільно проживають понад чотири роки, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Оскільки, як вона вважає, їх спільна дитина ще зовсім мала і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. Вона неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. Вона та відповідач не одноразово намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вони прикладали для нього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їх розмов вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе житія та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільної дитини, тим більше відповідач особисто вирішав сам розірвати з позивачкою будь-які стосунки, та не відвідує ні її, ні свою дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дочки. З підстав наведених вище, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась проте від неї на адресу суду надійшло письмове клопотання в якому позовні вимоги змінила в бік їх зменшення та просила справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що змінені позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати у його відсутність. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 06.09.2016 року Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за №57. - від шлюбних відносин у них мається дочка [PERSON], [INFO]. - подальше спільне проживання позивача з відповідачем неможливе. - примирення між сторонами виключається. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач не надав суду доказів про те, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документи, які підтверджують відсутність заробітку, а навпаки позов визнав в повному об'ємі не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного: Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 06.09.2016 року Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за №57. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача в розмірі 1280 грн. які складаються з 640 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та 640 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved