Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері -[PERSON], на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Миру, 45, с. Піски Новопсковського району Луганської області. Обґрунтовує свої вимоги, тим що 23.02.2009 померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, також за життя мати склала заповіт на її користь. Спадщину після смерті матері вона фактично прийняла, так як отримала на частину спадщини (земельну частку (пай)) свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На даний час їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, але вона не може цього зробити, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого у 1991 році виконкомом Новопсковської районної ради народних депутатів, втрачений. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23 лютого 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №199604, виданим 24 лютого 2009 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №45 по вул. Миру в с.Піски Новопсковського району Луганської області; земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у КСП «Зоря», с. Піски Новопсковського району Луганської області, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів. З матеріалів справи вбачається, що позивач, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої 23.02.2009, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЕД №373130, виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 16.06.2016 (а.с.7), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИВ №872806 від 15.12.2010, виданим Відділом ЗАГС адміністрації м. Троїцька Челябінської області Російської Федерації [PERSON]М.(а.с.11), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00005442833 від 24.09.2010 (а.с.12), свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ГС №315439 від 19.07.1985 (а.с.13). Позивач [PERSON] спадщину яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], померлої 23.02.2009, прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.02.2015 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП «Зоря», с. Піски Новопсковського району Луганської області, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0078458, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 03.01.1997 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.01.1997 за №82 (а.с.16, 17). Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Новопсковської районної ради народних депутатів 20.06.1991, [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння, що складається з житлового будинку, веранди, ганку, 3-х сараїв, погреба, огорожі, колодця, за адресою вул. Миру, 45, с. Піски Новопсковського району Луганської області. Свідоцтво зареєстроване в Новопсковському РБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстровим №74 від 20.06.1991(а.с.10). Судом встановлено, згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна, рік побудови житлового будинку розташованого за адресою: вул.Миру, 45, с.Піски Новопсковського району Луганської області 1960, вартість станом на 06.10.2016 складає 37795 грн. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна у вигляді житлового будинку, з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Миру, 45, с.Піски Новопсковського району Луганської області, після смерті її матері [PERSON] Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №45 по вул.Миру, с.Піски Новопсковського району Луганської області. Згідно постанови приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову вчинення нотаріальної дії від 03.10.2016, позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, що залишився після [PERSON], яка померла 23.02.2009, на підставі того, що нею не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.5). В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на домоволодіння втрачений. Відповідно до довідки № 504 від 08.12.2016, виданої виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно записів в погосподарських книгах за адресою: вул. Миру, 45, с. Піски Новопсковського району Луганської області, головою домогосподарства з 1980 року по 1992 рік була [PERSON], з 1992 року по 2016 рік [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (син [PERSON]Ф.) помер 21.01.2016, актовий запис №04 від 22.01.2016. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005. Оскільки, житловий будинок, що є предметом даного позову, був побудований у 1960 році, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції\-\-\-\- про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі Інструкція). Так, відповідно до Інструкції, передбачено обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: вул.Миру, 45, с.Піски Новопсковського району Луганської області, належав [PERSON], померлій 23.02.2009, на праві приватної власності. Судом достовірно встановлено, що позивач, [PERSON], як спадкоємець першої черги спадщину після [PERSON] прийняла, так як у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (земельну частку (пай)). Після смерті [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, крім позивача інші спадкоємці не зверталися. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Outcome: approved