Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зазначила, що 16.11.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року шлюбні відносини припинено, дочка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, суду пояснив, що бажає допомагати своїй дитині, однак просить суд врахувати, що у нього на утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №436. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року шлюбні відносини припинено, дочка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походження дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON] , тобто відповідач по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов`язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 768,40 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial