Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання договору за індивідуальним номером замовлення №087-580 від 23.01.2016 та кредитно-заставного договору №ABHORG131510226, сплату неустойки у вигляді пені і відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2016 року представившись працівниками відповідача, невідомі особи запропонували придбати металопластикові вікна. 23.01.2016 між нею та відповідачем було укладено договір про виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій. Товар був придбаний в кредит, оформлено заяву позичальника в ПАТ «Альфа-Банк», укладено кредитно-заставний договір №ABHORG131510226. Зазначає, що 28.01.2016 зверталася до відповідача із заявою про розірвання договору на виготовлення конструкцій, однак отримала неналежним чином завірену заяву, що в подальшому позбавило можливості розірвати укладений кредитно-заставний договір. В передбачені договором строки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання. Враховуючи те, що відповідач прострочив строки поставки товару, отримавши плату за товар від ПАТ «Акцент-Банк», то він повинен сплатити на її користь пеню за кожен день прострочки. Крім того, вважає,що діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку оцінює в 50\~000 грн., і яка полягає в сильних душевних стражданнях, погіршенні стану здоровя. Крім того, істотне порушення умов договору на виготовлення ПВХ конструкцій має своїм наслідком розрівання як даного договору, так і кредитно-заставного договору. Просила суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, розірвати договір за індивідуальним замовленням №087-580 від 23.01.2016, кредитно-заставний договір №ABHORG131510226 від 23.01.2016, стягнути з відповідача неустойку в розмірі по день ухвалення рішення та 50\~000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві. Позивач додатково суду пояснила, що коли замовляла конструкції, не знала, що вони їй не підходять. У неї немає таких грошей, будинок аварійний. Представник позивача додатково пояснив, що у паспорті на конструкції немає деталізації, в первинних замірах є помилки в імені особи замовника та адресі. Акт приймання-передачі не містить підписів свідків, тобто немає підтвердження, що позивач відмовилася від вікон. Підпис на договорі відсутній, тобто позивач не мала наміру і бажання купляти вікна і виконувати зобовязання. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки не перебували в трудових чи договірних відносинах з відповідачем. Немає доказів офіційних правовідносин з виробником конструкцій. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнала. Суду пояснила, що договір за індивідуальним замовленням було укладено 23.01.2016. 27.01.2016 конструкції за замовленням [PERSON] були виготовлені і доставлені їй додому, однак вона відмовилась їх приймати і не відчинила двері. З 28.01.2016 позивач приходила і хотіла розірвати договір. Однак, такий товар не підлягає поверненню. Їй було надіслано повідомлення про те, що конструкції готові і вона має вказати дату повторної доставки. Тобто, відповідач належним чином виконав умови договору. Позивач уже подавала до суду позов. Постійно намагається позбутися вікон. Дивується, чому так швидко зробили. Повторює, що немає грошей. Просила в задоволенні позову відмовити. Від представника відповідача ПАТ «Акцент-Банк» на адресу суду подано письмові заперечення на позовну заяву. Вимоги позву не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Покликалися зокрема і на те, що відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлені умови, за яких право відкликання згоди не застосовується, зокрема щодо споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди. Заслухавшипояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. Правовідносини між сторонами у справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями\~ЦК України. Судом встановлено, що 23.01.2016 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір за індивідуальним номером замовлення 087-580 на виготовлення та передачу ПВХ конструкцій. Загальна вартість договору становить 10 240 грн. 93 коп. (а.с. 6). Договір підписаний замовником [PERSON] Крім того, волевиявлення [PERSON] на замовлення і придбання в кредит балконних ПВХ конструкцій підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], який суду пояснив, що будучи стажистом у ФОП [PERSON] був в квартирі позивача, робив заміри. Після чого позивач із внуком приходила в офіс і підписувала договір-замовлення, а також уклала кредитно-заставний договір з представником банку. Наявність помилок в імені замовника та вулиці в первинних замірах (а.с.48) не впливає на його відповідність умовам договору, оскільки всі інші параметри замірів, як то по батькові замовника, номер будинку та квартири, розмір, заповнення, колір профілю конструкцій повністю відповідають умовам договору. Відповідно до умов Договору замовник доручає а виконавець зобовязується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Загальна площа виробів складає 7,825 кв.м., колір профілю білий, заповнення 4-16-4, профіль ПВХ WinTech. Відповідно до п.3.2. виконавець зобовязався передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 днів з моменту укладення договору, після сплати суми, зазначеної в п.3.1 Договору 10\~240,93 грн. На виконання умов за індивідуальним номером замовленням23.01.2016 між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено заяву позичальника № ABHORG131510226, крім того [PERSON] була ознайомлена з графіком погашення заборгованості (а.с. 7,10,11). Відповідно до укладеного кредитно-зставного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 10\~079,68 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок ФОП [PERSON] Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою ст. 651 ЦК України установлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 3 цієї статті кодексу установлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Укладеним 23.01.2016 між ФОП [PERSON] та [PERSON] договором за індивідуальним номером замовлення не передбачено односторонньої відмови від договору. Натомість, у п.7.6 Договору замовник повідомлений про неможливість розірвання даного договору відповідно до Додатку №3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 № 172, яким затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню), до якого входить скло, нарізане або розкроєне під розмір, визначений покупцем. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.7 ст.10. цього закону виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. 28.01.2016 позивач звернулася до ФОП [PERSON] з заявою про розірвання договору на виготовлення металопластикових конструкцій 087-580 від 23.01.2016 ( а.с. 8). Позивач в той же день звернулася до ПАТ «Акцент-Банк» з заявою про розірвання кредитно-заставного договору, так як не бажала в подальшому отримувати товар від даного продавця (а.с.9). Разом з тим, судом встановлено, що ФОП [PERSON] відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців здійснює діяльність посередника у торгівлі товарами широкого асортименту (а.с.14). Станом на 27.01.2016 замовлені [PERSON] металопластикові вироби були відвантажені виробником продукції ТзОВ «Престиж Груп», що підтверджується Паспортом виробу (087-580) (а.с.38). Те, що були відвантажені саме конструкції за замовленням [PERSON] підтверджується ідентичністю замовника в Договорі за індивідуальним номером замовлення 087-580 та зазначеним в паспорті номером договору. Крім того, судом встановлено, що відповідач у встановлені договором строки намагався доставити виготовлені металопластикові конструкції за адресою проживання позивача, зазначеною в договорі. Однак, замовник ухилилася від отримання замовлення. Такі обставини підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], який пояснив, що 11.02.2016 [PERSON] попросив його завезти металопластикові конструкції на адресу: м. Луцьк, вул. Рівненська, 107/10. Перед виїздом він дзвонив позивачу по телефону, вона сказала, що відмовляється. При виїзді за адресою, двері ніхто не відкрив. Сусіди також відмовились приймати металоконструкції. Виїжджав з двома грузчиками. У нього був [PERSON] прийому-передачі ПВХ конструкцій, на якому він зробив напис про відмову (а.с.42). Після чого, замовнику було направлено письмове повідомлення від 12.02.2016 про готовність замовлення з проханням повідомити дату доставки (а.с.40). Покликання сторони відповідача на те, що свідки не перебували в жодних офіційних правовідносинах, та на відсутність доказів правовідносин відповідача з виробником метало пластикових конструкцій не має значення, оскільки відповідно до п.3.7 Договору за індивідуальним номером замовлення виконавець має право на залучення третіх осіб для виконання умов договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено істотного порушення відповідачем умов договору щодо його невиконання, а тому вимога про розірвання договору за індивідуальним номером замовлення є безпідставною і до задоволення не підлягає. Відповідно, в звязку з безпідставністю первинної вимоги, не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з відповідача неустойки та моральної шкоди. Що стосується вимоги про розірвання кредитно заставного договору, то згідно Додатку № 3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 №172, затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну ( поверненню), відповідно до даного переліку матеріали скло, нарізане або розкроєне під розмір, визначений покупцем ( замовником) не підлягають поверненню. У випадку придбання метало-пластикових конструкцій у кредит, договір кредиту не підлягає розірванню, допускається дострокове повне погашення кредиту, згідно гл. 71 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність. А тому, така вимога позову до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed