Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» розірвати договір банківського вкладу №791422/2014 від 13.05.2014 року та повернути їй суму вкладу та нараховані проценти за договором, що складає 17953 доларів США 04 центи, а також відшкодувати моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. В ході розгляду справи позивач змінила предмет позову та збільшила розмір позовних вимог, відповідно до яких просила розірвати договір банківського вкладу №791422/2014 від 13.05.2014 року, укладений між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] грошові кошти, залучені на депозитний вклад в сумі 17714 доларів США 26 центів, проценти за користування грошовими коштами в сумі 739 доларів США 63 центи. Стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] 50000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.05.2014 року між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у відділенні банку № 63 в м. Києві було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №791422/2014 (в доларах США), строком на один місяць та процентною ставкою 12 % річних. Позивач свої зобов'язання виконала у повному обсязі та внесла до каси банку 17714 доларів США 26 центів, що у гривневому еквіваленті за обмінним курсом станом на 13.05.2014 року дорівнювало 206311,89 грн. В п. 4.12 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» передбачено право вкладника на дострокове припинення дії договору за його ініціативою. Це ж право передбачено в п. 1.6 зазначеного договору. Згідно п. 4.3.3 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повернення грошових коштів відбувається на першу вимогу вкладника. Зазначила, що нею було заздалегідь написано заяву про припинення дії вищевказаного договору та повернення їй коштів вкладу та нарахованих процентів за договором. Відповідачем було відмовлено у розірванні договору та поверненні коштів. Позивач, маючи на меті позасудове врегулювання спору, зверталась до відповідача з проханням надати пояснення з приводу ситуації яка склалася та наполягала на виконанні відповідачем своїх обов'язків. Проте, відповіді на звернення позивача не надійшло. З урахуванням викладених обставин позивач просила розірвати договір банківського вкладу та стягнути його суму з урахуванням відсотків по ньому. Крім того, неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, порушило права позивача, що спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 50000,00 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Крім того, в ході розгляду справи від представника відповідача надійшли пояснення в яких проти задоволення позову він заперечував посилаючись на те, що деякі суттєві обставини справи, зазначені позивачем, не відповідають фактичним обставинам справи, а самі вимоги не можуть бути задоволені внаслідок їх безпідставності та незаконності. Зазначив, що у зв'язку з останніми політичними подіями в країні, посилився відтік (зменшення) депозитних вкладів населення (фізичних осіб) в банку, що призводить до погіршення фінансового стану ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». На підставі викладеного, банком було прийнято рішення, що максимальна сума операцій протягом одного дня для рахунків в іноземній валюті зняття готівки в АТМ та касах становить в еквіваленті 1000,00 грн. Дійсно, 13.05.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договорі банківського вкладу №791422/2014. 14.07.2014 року банк достроково припинив дію вказаного договору і перерахував суму депозитного вкладу включаючи нарахованих дохід, який розрахований в межах і на умовах банківського вкладу, на поточний рахунок позивача. [PERSON] підписуючи вказаний договір банківського вкладу, своїм підписом підтвердила, що сторони досягли згоду з усіма істотними умовами, які викладені в ньому та правилах. Пунктом 9.1.1 Правил встановлено істотну умову, а саме [PERSON], як клієнт, повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватись обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, врахувавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 13.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у відділенні банку № 63 в м. Києві було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №791422/2014, строком на один місяць та процентною ставкою 12 % річних. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Встановлено, що свої зобов'язання [PERSON] виконала у повному обсязі та внесла до каси банку 17714 доларів США 26 центів, що у гривневому еквіваленті за обмінним курсом станом на 13.05.2014 року дорівнювало 206311,89 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 51377 від 13.05.2014 року. В п. 4.12 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» передбачено право вкладника на дострокове припинення дії договору за його ініціативою. Це ж право передбачено в п. 1.6 зазначеного договору банківського. Згідно п. 4.3.3 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повернення грошових коштів відбувається на першу вимогу вкладника. Позивачем [PERSON] було заздалегідь написано заяву про припинення дії вищевказаного договору та повернення їй коштів вкладу та нарахованих процентів за договором. Проте, відповідачем було відмовлено у розірванні договору та поверненні коштів. Позивач просила розірвати договір банківського вкладу №791422/2014 від 13.05.2014 року, укладений між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» грошові кошти, залучені на депозитний вклад в сумі 17714 доларів США 26 центів та проценти за користування грошовими коштами в сумі 739 доларів США 63 центи. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача посилався на те, що у зв'язку з останніми політичними подіями в країні, посилився відтік (зменшення) депозитних вкладів населення (фізичних осіб) в банку, що призводить до погіршення фінансового стану ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». На підставі викладеного, банком було прийнято рішення, що максимальна сума операцій протягом одного дня для рахунків в іноземній валюті зняття готівки в АТМ та касах становить в еквіваленті 1000,00 грн. [PERSON] укладаючи з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» договір банківського вкладу, була ознайомлена з усіма його умовами та правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб, зокрема п.п. 9.1.1 [PERSON], як клієнт, повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватись обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються, у рахуванням чого банк вважає, що підстав для задоволення вимог позивача немає. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на наступне. Ст. 1066 ЦК України передбачає, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 13.05.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №791422/2014, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови договору банківського вкладу №791422/2014 від 13.05.2014 року, а тому він підлягає розірванню з поверненням суми внеску по вказаному договору із нарахованими відсотками позивачу , що становить 18453 доларів США 89 центів, з яких: сума банківського вкладу 17714 доларів США 26 центі, відсотки в сумі 739 доларів США 63 центи. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь позивача моральної шкоди в сумі 50000,00 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер і відшкодування моральної шкоди в такому випадку законом не передбачено. Крім того, позивач не надала суду доказів, які підтверджують факт заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.10.2013 року курс гривні щодо іноземних валют (долар США) становить 12,953 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 2390,33 грн. судового збору (18453 доларів США 89 центів сума банківського вкладу із нарахованими відсотками * 12,953 = 239033,24 грн.; 1% = 2390,33 грн.).

Outcome: partial