Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на невиконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини, покликаючись що розмір аліментів, визначений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07 вересня 2016 року у справі 464/2752/16-ц, про стягнення аліментів у розмірі 800 грн є невеликим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилася, скористалася правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.. Позивач під час розгляду справи позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позов заперечив, та згідний оплачувати аліменти за попереднім рішення суду у розмірі 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07 вересня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 листопада 2004 року, актовий запис № 3133. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 квітня 2005 року. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07 вересня 2016 року задоволено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем не заперечено, що дитина проживає разом з матір`ю. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України). Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, то між сторонами виникли сімейні правовідносини, врегульовані Конституцією України, Сімейний кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст.181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, за ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На відміну від зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. Право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить стягувачу, у відповідності до ч.3 ст.181 СК України. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача, оскільки мінімальний розмір, який стягується з відповідача є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд бере до уваги, що з огляду на положення п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Також, суд враховує, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас він є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до її повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, враховуючи позицію відповідача, який зобов`язується утримувати дитину та виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9 ст.7 СК України), позов слід задоволити, змінивши спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаних обставин, позов слід задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини та загальним засадам судочинства, таким як справедливість, добросовісність та розумність. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 908 грн судового збору.

Outcome: approved