Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивача, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на: житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м., підсобною площею 28,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, навісу літ. В, сараю літ. Г, підвалу літ. г, гаражу літ. Д, гаражу літ. Е, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1-3, 6, 7, споруди № 4, 5; земельну ділянку площею 0,250 га, розташовану на території [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5124182900:02:001:0025; земельну ділянку площею 0,049 га, розташовану на території [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5124182900:02:001:0022. За час життя [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Позивач (дружина спадкодавця) та відповідачі (діти спадкодавця) є єдиними спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців першої черги немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а відповідачі звернулись із заявами про відмову від спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] на користь позивача. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 січня 2021 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача - адвоката Златі Н.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви про визнання позову, в яких вони також просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на: житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м., підсобною площею 28,1 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, навісу літ. В, сараю літ. Г, підвалу літ. г, гаражу літ. Д, гаражу літ. Е, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1-3, 6, 7, споруди № 4, 5, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 травня 2005 року; земельну ділянку площею 0,250 га, розташовану на території [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5124182900:02:001:0025, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 721369; земельну ділянку площею 0,049 га, розташовану на території [ADDRESS] , цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5124182900:02:001:0022, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 721368. За час життя [PERSON] не залишив заповідальне розпорядження, тому спадкоємство здійснюється за законом. Позивач (дружина спадкодавця) та відповідачі (діти спадкодавця) є єдиними спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців першої черги немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а відповідачі звернулись із заявами про відмову від спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] на користь позивача. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідачі у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 січня 2021 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У підтвердження позовних вимог, представник позивача надала суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлого [PERSON] ; документи, що підтверджують звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємицею. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення . До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч.ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України). Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені. Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved