Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та обґрунтовує свої вимоги тим, що з 14.12.1993 р. працює в ПАТ «СМНВО». Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату. Так за грудень 2017 р. - червень 2018 р. відповідач не здійснює виплату заробітної плати. Відповідно до ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за грудень 2017 р. - червень 2018 р. становить 29194,77 грн. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 р. - червень 2018 р. в розмірі 29194,77 грн. та компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. Позивач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надала заяву в якій зазначили, що підтримує в повному обсязі лише позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати, тим самим уточнивши позов, справу просить розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Суд, згідно ст.280 ЦПК України, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки зібрано достатньо доказів щодо прав та обов'язків сторін. Судом встановлено, що позивач з 14.12.1993 р. працює у ПАТ «СМНВО», що підтверджується копією трудової книжки та довідкою ПАТ «СМНВО». (а.с.10-13) Відповідач у встановлені чинним законодавством України строки не виплачує заробітну плату позивачу. Так за грудень 2017 р. - червень 2018 р. відповідач не здійснює виплату заробітної плати. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за грудень 2017 р. - червень 2018 р. становить 29194,77 грн., що підтверджується копією корінця про нараховану заробітну плату. (а.с.3) Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Оскільки відповідач не виплачує позивачу належну до сплати суму заробітної плати в розмірі 29194,77 грн., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати суд зазначає, що оскільки позивач в своїй письмовій заяві (вх..№31308 від 01.08.2018 р.) зазначила, що підтримує в повному обсязі лише позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати, то суд приходить до висновку, що остання, ти самим, уточнила позов та відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати, тому вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial