Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває в шлюбних відносинах з 12.03.2016 року. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 СК України. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Позивач зазначила, що вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Майнових спорів сторони не мають. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення 14.02.2019 року та 12.03.2019 року поштових відправлень № 75000 0341079 8 та № 75000 0344604 0, відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Крім того відповідач був викликаний в судові засідання призначені на 23.08.2019 року та 30.09.2019 року шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет від 26.07.2019 року та від 02.09.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 12.03.2016 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 141. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved