Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 21.09.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 461, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття, визначити місце проживання дітей з позивачем за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася оскільки з 2015 року відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Діти проживають із нею, але просила визначити їх місце проживання і в подальшому з нею. Зазначила, що оскільки відповідач матеріальної допомоги в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, то з нього слід стягувати аліменти на утримання їх спільних дітей на підставі рішення суду. Позивач у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує. Позов в частині визначення місця проживання дітей просила залишити без розгляду, оскільки спір з відповідачем з цього приводу відсутній. Зазначила, що шлюбні стосунки припинені з 13 січня 2017 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Спору про майно немає. Просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився, зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, просив справу розглянути за його відсутності. Зазначив, що фактично шлюбні стосунки припинені з 13 січня 2017 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Спору про майно немає. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.09.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 461. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу/ Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 13.01.2017 року і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились оскільки з 2015 року відповідач почав зустрічатися з іншою жінкою, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. У звязку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сімї. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Павшенко». Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін\~08.03.2008 року народився син [PERSON], та 11.12.2009 року донька [PERSON]. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 ч. 3 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Оскільки батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та цей обовязок лежить на обох з батьків, з урахуванням, що відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд, з урахуванням інтересів дітей, задовольняє позов в цій частині і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів,який повинен бути не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір за вимогою про стягнення аліментів на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум. Крім того, відповідно до вимог ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1/2 частина суми судового збору сплаченого позивачем за подачу позову за вимогою про розірвання шлюбу, а саме 352,40 грн.

Outcome: approved