Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням уточнення), в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. «А-1», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», навіс літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», погріб літ. «И», колодязь літ. «К», вигрібну яму літ. «К1», колонку літ. «К-2», огорожу №1-3, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Руські Тишки, вул. Молодіжна, 14, після смерті чоловіка [PERSON] померлого 11 квітня 2015 року. Свої позовні вимоги (враховуючи уточнення) [PERSON] обґрунтовує тим, що житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за вищевказаною адресою належить [PERSON] (чоловік Позивача), але в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на нього не зареєстровано. Інші спадкоємці першої черги [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця) від спадщини відмовилися. Позивач не має змоги через нотаріальну контору оформити спадщину оскільки, відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, а у звязку з вищевикладеними обставинами вона змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.56). Представник відповідача Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю та позовні вимоги Позивача визнає в повному обсязі (а.с.65). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю та позовні вимоги Позивача визнає в повному обсязі (а.с.54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та позовні вимоги Позивача визнає в повному обсязі (а.с.58). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо Відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради від 20.11.2015р. № 1202 житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Руські Тишки, вул. Молодіжна, 14, зареєстровано в по господарській книзі Русько-Тишкіської сільської ради по селу [PERSON] під № 0162, головою господарства значиться [PERSON] (а.с.10). Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № ч-710 від 06.11.2015р. право власності на житловий будинок в с. Руські Тишки, вул. Молодіжна, 14, Харківського району Харківської області ні за ким не зареєстроване (а.с.9). У відповідності до довідки виданої Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради від 20.11.2015р. № 1202 (надана повторно від 02.02.2016 №95), за будинком за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Руські Тишки, вул. Молодіжна, 14, обліковується ділянка площею 1500,00кв.м., яка віднесена до фонду Русько-Тишківської сільської ради (а.с.14, 33). Як встановлено із Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №501821 від 14.04.2015 р., [PERSON] помер 14 квітня 2015 року (а.с.7). У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON] (донька спадкодавця) та [PERSON] (дружина спадкодавця), що підтверджено Свідоцтвами про народження серії ІV-УР №2054345 від 12.03.1963р., серії І-АГ №526792 від 20.09.1968р. та Свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №836182 від 24.02.1962р. (а.с.6, 31, 32) Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 12.02.2016р. № 293/02.14, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON], а із заявами про відмову від спадщини звернулись діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Заповіти від імені [PERSON] нотаріально не посвідчувалися. Свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала (а.с.47). Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975р. вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Також, відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на обєкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обовязковим. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мирні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Житловий будинок, який входить до складу спадщини відкритої після смерті [PERSON] проінвентаризовано, на нього виготовлено Технічний паспорт (а.с.11-13). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за Позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки спірний житловий будинок був зареєстрований за спадкодавцем в погосподарчій книзі, входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а Позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved