Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 31 січня 1998 року. Від шлюбу народилися діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить його інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду до початку розгляду справи заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 31 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 21 ( а.с.6). Прізвище позивача після укладення шлюбу-« Богдан». Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України, судові витрати по справі, 551 грн.20 коп. судового збору, слід стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки рішення суду ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved