Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про скасування реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 2013 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі є зареєстрований відповідач, однак вже декілька років та на даний час не проживає в такій, а його прописка створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою. На звернення до Перечинського РС ГУ ДМС про зняття відповідача з реєстраційного обліку, їй було відмовлено та порекомендовано звернутися до суду, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою, знявши [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25 квітня 2013 року (а. с. 7-10). Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], що стверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO], та перешкоджає позивачу у праві користування та розпорядження своїм майном (а. с. 11-15). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] більше одного року, що стверджується довідкою виконкому Перечинської міської ради Закарпатської області за вих. № 1039 від 07 липня 2015 року, тому позов є обґрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved