Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2010 року по 07.06.2017 року. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] 31.01.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, який посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. за реєстровим номером 39. У даному договорі сторони домовились про не стягнення аліментів на свою користь та визначили, що дитина рівний час перебуватиме у кожної сторони до досягнення нею повноліття. Кожна з сторін повністю забезпечує витрати по перебуванню, лікуванню чи навчанню дитини під час перебування дитини у цієї сторони. Зазначає, що до жовтня 2018 року відповідач належним чином виконував умови договору, однак згодом припинив виконання умов договору у односторонньому порядку, оскільки виїхав до Республіки Польща, де перебуває по даний час. Таким чином, відповідач припинив забирати дитину для спілкування, виховання і утримання до себе, не здійснює оплату дитячого садочку, та лікування дитини під час хвороби, не забезпечує дитину необхідними речами для щоденного підтримування належного рівня життя. Оскільки відповідач припинив виконання умов договору про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні в односторонньому порядку та не здійснює утримання дитини, яке було передбачено при перебуванні дитини у визначені у договорі тижні у батька, тому всі витрати з утримання дитини здійснює позивач. Просить розірвати договір про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. 31.01.2018 року за реєстровим №49 та стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати по справі. Позивач та її представник на судовий розгляд справи подали заяви в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, повністю визнає позовні вимоги. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак подала заяву, в якій зазначила, що просить проводити розгляд справи без її участі. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України. Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2010 року по 07.06.2017 року, що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 року справа №154/1297/17, провадження №2/154/502/17. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Із дослідженого судом Договору про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, що посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. 31.01.2018 року за реєстровим №49 встановлено, що сторони домовились про те, що дочка [PERSON] , [INFO] буде проживати у кожного з батьків протягом двох тижнів на місяць (п.1.1), а також, що сторони несуть витрати по утриманню та оздоровленню дитини та усіх додаткових витрат по утриманню дитини в залежності від того у якої з сторін перебуває дитина (п.п. 2.1.1., 2.3.1., 3.1.). Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки вимога позивача щодо розірвання договору про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, що посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. 31.01.2018 року за реєстровим №49, повністю визнається відповідачем, а також не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності їх визнання, тому суд приходить до висновку що дана вимога позивача є законною та підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Так як договір про визначення часу перебування дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, що посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. 31.01.2018 року за реєстровим №49 скасований, тому втрачає свою силу положення даного договору щодо не стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , котрий зобов`язаний утримувати її, а також беручи до уваги, що він повністю визнав позовні вимоги, тому суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно є законною, доведеною і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов задоволено повністю, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню в користь позивача 768,40 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, котрі документально підтвердженні.

Outcome: approved