Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфо 24» про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. Позивач просить суд: 1. Стягнути з ТОВ «ІНФО 24» на її користь 17 999 гривень 48 копійок заборгованості по заробітній платі з урахуванням її індексації. 2.Стягнути з ТОВ «ІНФО 24» на її користь 3782 гривень 63 копійки компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. 3.Стягнути з ТОВ «ІНФО 24» на її користь 19708 гривень 70 копійок середнього заробітку за весь час затримки виплат у зв'язку зі звільненням. 4.Стягнути з ТОВ «ІНФО 24 на її користь 4492 гривні 43 копійки грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки. 5.Стягнути з ТОВ «ІНФО 24 на її користь 2 567 гривень 10 копійок вихідної допомоги. 6.Стягнути з ТОВ «ІНФО 24» на її користь 10 000 гривень 00 копійок у відшкодування спричиненої моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 07.10.2013 року вона була прийнята в Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФО 24» (далі - Відповідач) на посаду кореспондента у відділ Редакція програми «Сьогодні», що підтверджується записом в трудовій книжці. 22 серпня 2014 року її було переведено на посаду ведучого програми відділу Редакція програми «Сьогодні», а 10 липня 2015 року звільнено з посади у зв'язку зі скороченням згідно п. 1 ст. 40 КЗПП України. На момент її звільнення у відповідача перед нею була наявна заборгованість по заробітній платі. Але розрахунків з нею не було проведено. Листом від 13.11.2015 року, докази відправлення якого вона додає, вона звернулась до відповідача з вимогою провести розрахунки у зв'язку зі звільненням шляхом виплати всієї заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунків у зв'язку зі звільненням. Також вимагала надати копію наказу на призначення на роботу, копію трудового договору, копію штатного розпису, довідку про заборгованість по заробітній платі, довідку про середній заробіток, копію наказу про звільнення. Відповіді на це від відповідача вона не отримала. Як це підтверджується банківською випискою з її рахунку, відкритого для зарахування на нього заробітної плати, відповідачем було порушено обов'язок щодо регулярної та своєчасної виплати заробітної плати, оскільки з листопада 2014 року заробітна плата їй не виплачувалась. В день її звільнення 10 липня 2015 року та до цього дня жодних розрахунків з нею проведено не було. Відповідно до ст.117 КЗПП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. ЇЇ було звільнено 10.07.2015 року, тому підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за 21 день липня (31 - 10 = 21 день), та з серпня 2015 року по лютий 2016 року. Тобто на думку позивача середній заробіток підлягає стягненню за 238 днів. Оскільки на її вимогу відповідачем не було надано довідку про середню заробітну плату, позивачем було розраховано її самостійно на підставі даних з банківської виписки та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі Порядок). Відповідно до абзацу третього пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Оскільки її було звільнено в липні 2015 року, розрахунок середньої заробітної плати здійснюється за нарахованими сумами в травні та в червні 2015 року. Розмір середньої заробітної плати становить: (2456,87 + 2677,33) / 2 = 2567,10 грн. На думку позивача загальна сума, що підлягає стягненню затримки у розрахунку при звільненні: 2567,10 х 238/31 = 19708 грн. 70 коп. Також відповідно до статті 44 КЗПП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. При звільненні їй також не було виплачено вихідну допомогу в розмірі 2567,10 грн. За період роботи у Відповідача (з 7 жовтня 2013 року по 10 липня 2015 року) нею жодного разу не було використано щорічну відпустку. А відповідно до статей 74 та 75 КЗПП громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відраховується з дня укладення трудового договору. Відповідно до частини першої статті 83 КЗПП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Крім того, відповідно до частини другої статті 81 КЗПП, якщо працівник, переведений на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, повністю або частково не використав щорічні основну та додаткові відпустки і не одержав за них грошову компенсацію, то до стажу роботи, що дає право на щорічні основну та додаткові відпустки, зараховується час, за який він не використав ці відпустки за попереднім місцем роботи. Тому на її думку підлягає стягненню з Відповідача грошова компенсація за всі невикористані щорічні відпустки за 21 місяць (весь період роботи у Відповідача). Оскільки за кожен місяць надається 2 дні відпустки, підлягають компенсації 21 х 2 = 42 дні відпустки. Середньомісячна заробітна плата відповідно до пункту 4 позовної заяви становить 2567,10 грн. Тоді сума компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить: 2567,10 х 42 / 24 = 4492,43 грн. У зв'язку з тим, що їй з листопада 2014 року по день звільнення відповідачем не виплачувалась заробітна плата і до сьогоднішнього дня розрахунки не проведено, їй було заподіяно моральні страждання, переживання з приводу достатнього рівня життя. А також, порушенням права на оплату праці Відповідач позбавив її та її сім'ю нормального життєвого спілкування, добробуту, звичного оточення. А відповідно до статті 237-1 КЗПП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи тривалість періоду затримки виплати заробітної плати та негативні наслідки цього для життя Позивача, завдані моральні страждання і переживання, останній має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною другою статті 233 КЗПП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено що 07.10.2013 року позивач була прийнята в Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФО 24» на посаду кореспондента у відділ Редакція програми «Сьогодні», що підтверджується записом в трудовій книжці. 22 серпня 2014 року її було переведено на посаду ведучого програми відділу Редакція програми «Сьогодні», а 10 липня 2015 року звільнено з посади у зв'язку зі скороченням згідно п. 1 ст. 40 КЗПП України. На момент її звільнення у відповідача перед нею була наявна заборгованість по заробітній платі. Але розрахунків з нею не було проведено по час розгляду справи. Відповідач проігнорував лист позивача від 13.11.2015 року, коли вона вона звернулась до відповідача з вимогою провести розрахунки у зв'язку зі звільненням шляхом виплати всієї заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, індексації заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунків у зв'язку зі звільненням. Також вимагала надати копію наказу на призначення на роботу, копію трудового договору, копію штатного розпису, довідку про заборгованість по заробітній платі, довідку про середній заробіток, копію наказу про звільнення. Відповіді на це від відповідача вона не отримала. Відповідно до частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у встановлені строки, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини першої статті 116 КЗПП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗПП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до статті 44 КЗПП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до частини першої статті 83 КЗПП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Крім того, відповідно до частини другої статті 81 КЗПП, якщо працівник, переведений на роботу на інше підприємство, в установу, організацію, повністю або частково не використав щорічні основну та додаткові відпустки і не одержав за них грошову компенсацію, то до стажу роботи, що дає право на щорічні основну та додаткові відпустки, зараховується час, за який він не використав ці відпустки за попереднім місцем роботи. Суд погоджується з підставами для стягнення з відповідача грошових сум на користь позивачки та розрахунком зробленим позивачкою, але кількість днів періоду для нарахування грошових сум за затримку при звільненні повинна складати у липні - 15 днів(а не 21 день), з серпня 2015 року по лютий 2016 року - 168 днів, а загалом 183 дні. Середньоденна заробітна плата 2567,10:24=106,96. За 183 дні затримки в розрахунку при звільненні відповідач повинен сплатити 19573,68 грн.( 106,96х183). Відповідно до статті 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням періоду невиплати відповідачем заробітної плати позивачці, ступеня та тривалості порушення трудових прав позивачки, вимог розумності та справедливості, суд вважає розмір моральної шкоди дещо завищеним позивачкою, та визначає його до стягнення в розмірі 1000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial