Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою, в якій просила постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право на користування житлом, квартирою №99 по вул. Мазепи, 290, що у м. Коломия, Івано-Франківської області. Свої вимоги мотивувала тим, що вона [PERSON], [INFO] являється власником квартири, розташованої за адресою: вул. Мазепи 290/99, що у м. Коломия, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.02.1997 року, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду. Згідно вказаного свідоцтва спірною квартирою на праві спільної сумісної власності володіють вона [PERSON] , а також володів її чоловік [PERSON]. 09.04.2005 року її чоловік, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 001788, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 11.04.2005р. Враховуючи вказане вона [PERSON] стала єдиною власницею спірної квартири, за адресою: вул. Мазепи, 290/99, м. Коломия, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.11.2005 р. Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом вона успадкувала 1/2 квартири від свого чоловіка [PERSON], померлого 09.04.2005 р. На даний час у даній квартирі вона є зареєстрованою разом із відповідачкою [PERSON], [INFO], що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, що проживають [INFO] кв. 99 вул. Мазепи, м. Коломия. Вже протягом тривалого часу, а саме з 1996 року вона проживає постійно у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги, витрачає кошти на утримання житла та проведення поточного та капітального ремонтів, що підтверджується довідкою № 216 від 07.09.2015 року виданою КП «Жиитлоінфоцентр» Відповідачка, [PERSON] за її згодою зареєструвалася у спірній квартирі у 2013р. після переїзду із м. Івано-Франківськ. Однак, дана реєстрація була проведена формально, відповідачка не мала наміру проживати та ніколи не проживала у вказаній квартирі будинку за адресою : вул. Мазепи, 290/99, що у м. Коломия. На даний час [PERSON] проживає за іншою адресою, яка їй невідома. Їй тільки відомо, що відповідачка часто виїжджає за межі державного кордону, на роботу. Оскільки, через деякий час після проведення реєстрації місця проживання стосунки між нею та відповідачкою не склались, зараз вони практично не спілкуються. Про те що відповідачка [PERSON] ніколи не проживала та не проживає в її квартирі будинку можуть підтвердити свідки. Таким чином, відповідачка без поважних причин ніколи не проживала та на даний час не проживає в спірному житлі і не виконує обов»язків пов»язаних з утриманням житла, однак формально значиться в ньому зареєстрованою, тому вважає що вона втратила право на користування житлом. Оскільки на даний час у спірному житлі вона проживає сама, її доволі скрутне матеріальне становище, кризова ситуація в державі, систематичне піднімання цін на продукти харчування, медичні препарати та комунальні послуги, то зняття з реєстрації відповідачки [PERSON] дозволило б їй оформити субсидію, на оплату комунальних послуг. Окрім того, у разі виявлення можливості та бажання розпорядитися вказано квартирою реєстрація відповідачки у ній лише зайвий раз створить незручності та обмежить її право на вільне розпорядження приватною власністю. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та пояснила, що у 2013 році вона на прохання своєї знайомої зареєструвала у себе на квартирі відповідачку, яка жодного дня у неї так і не проживала. Вона не може отримати субсидію на житлово-комунальні послуги. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно з невідомих для суду причин хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася у порядку передбаченому законодавством. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає що у позивач прописала жінку на її прохання, але та жінка не проживає у позивачки, вона часто заходить до позивачки але там відповідачки жодного оазу не бачила. Речей відповідачки вона теж у позивачки не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою проживає по сусідству, двері у одному коридорі, з 2013 року відповідач з позивачем не проживала, і вона її там ніколи не бачила. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 163 ЖК України в разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків. Встановлених частиною першою ст. 71 ЖК України. Встановлено, що квартира [ADDRESS], що у м. Коломия, Івано-Франківської області належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.02.1997 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.11.2005року. Згідно довідки Абонентного відділу КП «Житлоінфоцентр» від 07.09.2015 року [PERSON] дійсно проживає в [INFO], і має слідуючий склад сім»ї квартирант [PERSON], [INFO] Згідно повідомлення Коломийського РВ УДМС від 22.10.2015 року № 17/4379, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO]. Згідно даних будинкової книги у буд. № 290 кв. 99 по вул. Мазепи в м. Коломия прописані - [PERSON], [INFO], якого 01.07.2005 року знято з реєстрації, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яку зареєстровано за даною адресою 13.08.2013 року. Згідно пояснень позивача та свідків відповідач ніколи не проживала та не проживає у вищевказаній квартирі. Наведені докази вказують на те, що відповідач не проживає у квартирі, що належить позивачу тривалий час, значно більше шестимісячного строку передбаченого ст. 71 ЖК України, а тому є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом, квартирою №99 по вул. Мазепи, 290, що у м. Коломия, Івано-Франківської області. На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України,

Outcome: approved