Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 18.09.2004р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 06.03.2007 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина знаходиться повністю на забезпеченні матері та проживає разом із нею. Відповідач не цікавиться власною дитиною, її здоров`ям, не відвідує доньку ані вдома, ані в школі, не піклується про неї, не бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до неї батьківських почуттів та уваги, не турбується про її фізичних та духовних розвиток не спілкується з нею, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його доньки - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Представники Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги вважають обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №2, зробленого 21.01.2005 року Степанівською сільською радою Суворовського району м. Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 06.03.2007р. Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 06.03.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №96. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 24.01.2012р. Степанівською сільською радою Суворовського району м. Херсона, 24.01.2012 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що зроблений актовий запис №3. Відповідно до заяви [PERSON] від 30.10.2019року, посвідченої присяжним нотаріусом Латгальского окружного суду Инесе Мороза м.Даугавпілс, Латвія, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку від 20.01.2020 року №2-49/96 виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає та визнає позов в повному обсязі.

Outcome: approved