Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання. Свою заяву мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з 04.06.2016 року з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути аліменти на її утримання у розмірі ј частини із всіх видів заробітку до досягнення сином трирічного віку, до [INFO] . Представник позивача, який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити частково, так як відповідач на теперішній час перебуває у шлюбних відносинах з іншої жінкою, від якого народилась малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач на даний час не працює. У зв?язку з чим, просив суд стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] , до народження дитини від другого шлюбу, а саме [PERSON] , у розмірі ј частини, після її народження у розмірі 1/6 частини, та стягнути аліменти на утримання позивачки [PERSON] до народження дитини від другого шлюбу, [PERSON] , у розмірі ј частини, після її народження у розмірі 1/6 частини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, що передбачено ч. 2 ст. 84 СК України. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис №112. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 06 років з 01.07.2019 по 01.12.2019 в розмірі 1699 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не працює, має на утриманні ще одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 30.01.2018 року. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до народження дитини [PERSON] , а саме до [INFO] у розмірі ј частини із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову, після народження - у розмірі 1/6 частини. Та стягнути аліменти на утримання [PERSON] до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, до народження дитини [PERSON] , а саме до [INFO] у розмірі ј частини із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, після народження - у розмірі 1/6 частини, тобто до [INFO] . Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial