Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, крім іншого, на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] , що належала йому як члену колгоспного двору, який не втратив своє право станом на 15.04.1991. Також до складу спадкового майна входить 1/2 частина земельної ділянки, на якій розташоване вищевказане спадкове будинковолодіння, а саме 1/2 частина земельної ділянки площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0520687300:02:005:0266, що належала дружині померлого [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю від 27.02.1998, однак відповідно до норм ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року, а також норм ст. 120 ЗК України в редакції 2001 року, право власності на неї виникло і в [PERSON] , який помер [INFO] , як співвласника житлового будинку у відповідності до розміру його частки у праві власності на будинок. Позивач зазначає, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була його дружина [PERSON] , яка спадщину після його смерті прийняла, так як постійно проживала на момент смерті зі спадкодавцем, а також оформила свої спадкові права на земельну частку (пай) та на грошові вклади. Позивач вказує, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , які прийняли спадщину, відсутні. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, крім іншого, на будинковолодіння [ADDRESS] , 1/2 частка якого належала їй як члену колгоспного двору, та 1/2 частку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Також до складу спадкового майна входить земельна ділянка, на якій розташоване вищевказане спадкове будинковолодіння, співвласником якої був чоловік спадкодавиці [PERSON] , оскільки був співвласником розташованого на ній житлового будинку, як член колгоспного двору. За життя 03.01.2018 [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно [PERSON] , який був батьком позивачки. Однак сам спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] , тобто до спливу шестимісячного строку з моменту смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та вказує, що спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , вона прийняла, так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори та на частину спадкового майна вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач також зазначає, що спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні. У зв`язку з тим, що спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, позивач не має можливості оформити своє право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі. При цьому позивач зазначає, що станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору вищевказаного будинковолодіння, які не втратили право на майно двору були двоє осіб: [PERSON] та її чоловік [PERSON] , які відповідно набули право власності на майно двору в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожний. Вказує, що тимчасово в спадковому будинку був зареєстрований [PERSON] , а саме з 03.03.1993 до 26.08.1993, який не брав участі своєю працею та коштами у створенні та веденні майна колгоспного двору і відповідно частку в майні колгоспного двору будинковолодіння не набув. Щоб вирішити спір в досудовому порядку позивач зверталася до Вінницької районної державної нотаріальної контори, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка також фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 0520687300:02:005:0266, оскільки спадкоємцем за заповітом [PERSON] був [PERSON] , який помер [INFO] і згідно до норм ст. 1276 ЦК України спадщина перейшла до його спадкоємиці за законом, дочки [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 61). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2020 при відкритті провадження за клопотанням позивача витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (№308/2019), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (№17/2010), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (№307/2019) (а.с. 61). В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача, адвокат Галіцина В.В., подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позов просить задовольнити. Представник відповідача Гавришівської сільської радиподав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, в поданій заяві зазначив, що позов визнає та згоден на ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 13.05.2009 (а.с. 9). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради № 480 від 04.11.2020, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 09.03.1976 по момент смерті [INFO] (а.с. 35). [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.01.1964, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 26.01.1964 (а.с. 14). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради №478 від 04.11.2020 та копією домової книги, [PERSON] та його дружина [PERSON] були зареєстровані та проживали разом за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 36, 44 - 45). Згідно копії матеріалів спадкової справи №17/2010, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , та копій свідоцтв про право на спадщину за законом, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дружина спадкодавця [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема на земельну частку (пай), грошові вклади, автомобіль та мотоцикл, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відсутні, будь-яких інших заяв в копіях матеріалів спадкової справи не виявлено (а.с. 32, 33, копії матеріалів спадкової справи № 17/2010). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради № 479 від 04.11.2020, згідно записів погосподарських книг та іншої документації Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області спадкоємці першої черги за законом після померлого [INFO] [PERSON] , крім його дружини [PERSON] , відсутні (а.с. 37). [INFO] померла [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 25.06.2019 (а.с. 10). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради № 481 від 04.11.2020, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради №516 від 20.11.2020, за адресою: [ADDRESS] був тимчасово зареєстрований [PERSON] з 03.03.1993 по 26.08.1993 (а.с. 42). Відповідно до акту, затвердженого сільським головою с. Гавришівка Вінницького району 20.11.2020, [PERSON] з 1989 року по 1991 рік включно в будинку [ADDRESS] взагалі не проживав, не брав участі своєю працею та коштами у веденні господарства двору будинковолодіння, взагалі не брав участі у створенні майна колгоспного двору даного будинку, будинковолодіння створили фактично своє працею та вели господарство двору - [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 43). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшло ціле домоволодіння [ADDRESS] , 1/2 частка якого належала їй як голові колгоспного двору, та на яку станом на 1991 рік вона не втратила право на майно двору, та 1/2 частку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 17), копіями погосподарських книг Стадницької сільської ради, згідно яких інші члени колгоспного двору станом на 15.04.1991 року відсутні (а.с. 47 - 55), копією витягу з рішення 44 сесії 6 скликання Стадницької сільської ради «Про перейменування вулиці Леніна на вулицю Дмитра Франишина в с. Стадниця» від 11.08.2015 (а.с. 34), довідкою виконавчого комітету Гавришівської сільської ради № 476 від 04.11.2020 (а.с. 39), копією домової книги (а.с. 44 - 45). З копій виписок з погосподарських книг Стадницької сільської ради вбачається, що станом на 1991 рік членами колгоспного двору вищевказаного будинковолодіння, які не втратили право на майно двору були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47 - 55). Згідно з відомостями технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] , будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: житлового будинку літ. А; веранди літ. а; прибудови літ. а1; убиральні літ. Б; сараю літ. В; гаража літ. Г; сараю літ. Д; сараю літ. Е; сараю літ. Є; сараю літ. Ж; криниці №1 (а.с. 18 - 22). Також після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0, 25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0520687300:02:005:0266, що належала їй на підставі рішення Стадницької сільської ради від 29.01.1998 згідно державного акту на право приватної власності на землю від 27.02.1998, що підтверджується копією відповідного державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 23), копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 24 - 25), довідкою виконавчого комітету Гавришівської сільської ради № 477 від 04.11.2020 (а.с. 38). За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, а також все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією даного заповіту (а.с. 11). [INFO] помер [PERSON] в с. Стадниця Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області 25.06.2019 (а.с. 8). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Гавришівської сільської ради №482 від 04.11.2020, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 30.08.1979 до моменту смерті [INFO] (а.с. 40). Позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] ,який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 20.11.1984, згідно якого батьком значиться [PERSON] , матір`ю значиться [PERSON] (а.с. 12), копією свідоцтва про одруження, виданого 20.10.2002, відповідно до якого після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 308/2019, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася позивач [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а мати позивачки [PERSON] подала до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відсутні, будь-яких інших заяв в копіях матеріалів спадкової справи не виявлено. Вказане підтверджується також копією наданого позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку, площею 0, 0751 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , передану для особистого селянського господарства (а.с. 30) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку (а.с. 31). Згідно копії матеріалів спадкової справи № 307/2019, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася дочка померлого, яка є позивачем по справі, [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а мати позивачки, та відповідно дружина померлого, [PERSON] , подала до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Таким чином, батько позивачки був спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0520687300:02:005:0266, розташовану під зазначеним спадковим будинком, однак помер [INFO] , тобто після відкриття спадщини і не встиг її прийняти. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , та спадщину вона прийняла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні, будь-яких інших заяв в копіях матеріалів спадкової справи не виявлено. Тому, відповідно до ст. 1276 ЦК України, право на прийняття належної [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , перейшло до його спадкоємиці [PERSON] , яка є позивачкою по справі. Однак, оскільки спадкове будинковолодіння відноситься до категорії колгоспних дворів, спадкоємець [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька в нотаріальній конторі та оформити своє право власності на вказаний спадковий будинок та земельну ділянку під ним, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1786/02-31 від 22.10.2020 Вінницької районної державної нотаріальної контори (а.с. 46). Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року), чинних на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності та розмір частки члена колгоспного двору визначався виходячи з рівності часток всіх членів двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови від 24.06.1983 № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» та в підпункті «г» пункту 6 постанови № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України (в редакції 1990 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України, який набрав чинності 01.01.2004, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тому враховуючи право кожного із членів колгоспного двору, які не втратили право на частку в ньому, на виділ його частки виходячи із засад рівності часток, та відсутність інших осіб, які претендують на частку в ньому, частки [PERSON] та [PERSON] в праві на будинковолодіння були рівними, та відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України (в редакції 1990 року) та ч.ч. 1, 4 ст. 120 чинного ЗК України, частки в праві на земельну ділянку під спадковим будинковолодіння також були рівними, та [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , та в свою чергу все своє майно заповіла [PERSON] , який помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, відповідно позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] і спадщину прийняла, тому позивач правомірно просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0520687300:02:005:0266, розташовану під зазначеним спадковим будинком, іншого способу захисту своїх прав, окрім судового, у неї немає, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З врахуванням позиції позивача про відсутність клопотання щодо стягнення з відповідача судових витрат, судом не вирішується питання про їх розподіл. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved