Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28.11.2011 року сина залишено проживати з позивачкою. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.02.2011 року з відповідача на користь позивача постановлено стягувати аліменти в розмірі по 500,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач вказує, що їхній син захворів, йому поставлено діагноз кератоконус ІІ ст. Внаслідок цього сину було проведено дві операції на очах 26.02.2018 року та 26.03.2018 року. Лікування сина платне і всі витрати (які були досить значні) позивач понесла одна. Всього на лікування сина [PERSON], [INFO] за період з 26.02.2018 року по 25.06.2018 року позивачем витрачено 30 596,60 грн. Відповідач жодної допомоги на лікування сина не надав. Половина розміру понесених витрат становитиме 15298,30грн. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дитину за період з 26.02.2018 року по 25.06.2018 року в розмірі 15298,30грн., а також 700 грн. витрат на правничу допомогу. Позивач подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.11.2011 року шлюб між ними розірвано (а.с.7). Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] (а.с.4). Син проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою від 06.08.2018 року №928, виданою виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району (а.с.17). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність. Відповідно до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, 26.02.2018 року та 26.03.2018 року [PERSON], [INFO], у зв'язку із виставленим діагнозом: Кератоконус, в офтальмологічній клініці «Айлаз» було проведено операції на очах (а.с.8,9). Відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій, рахунків, чеків (а.с.10-16) позивачем на лікування сина за період з 26.02.2018 року по 25.06.2018 року в цілому витрачено 30 596,60 грн. Відповідно до ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Тому, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків відносно дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 15298,30 грн. додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, а саме 700,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.18). На підставі викладеного,

Outcome: approved