Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 21.11.2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В останній рік між ними з відповідачем постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вони перестали бути родиною. Їй стало відомо, що у відповідача поза шлюбом у [INFO] року народилась ще одна дитина. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинено з 18.11.2018 року. Позивач до суду не з`явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, та розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 04.02.2020 року. 05.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2014 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що останнім часом між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім`ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved