Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що 21.04.2007 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Ленінський відділом РАГС Харківського МУЮ було зроблено актовий запис № 119. Від шлюбу сторони мають спільну дитину- доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сімейне життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведуть із серпня 2014 року, фактичні шлюбно-сімейні відносини припинені у той же час. У зв'язку з цим, позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. позивача в судове засідання не зявилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.(а.с. 19) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.(а.с.20) Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб Серії 1 ВЛ № 056231 від 21 квітня 2007 року, укладено шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6) Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], 01.10.2007 р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сімя існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими. У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved