Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб з відповідачем. Відновити їй дошлюбне прізвище Максимова та стягнути судовий збір, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день подружні стосунки з відповідачем припинилися. Відносили в сімї не склалися. В сімї було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки, скандали так як відповідач неодноразово порушував подружню вірність. В березні 2014 року вони припинили з відповідачем всі стосунки. В даний час вони проживають окремо та жодних стосунків не підтримують. Вважає, що їхня сімя розпалася і зберегти її не можливо. А тому вона твердо має намір розірвати шлюб. В судове засіданні позивач не зявилась, але у позовній заяві просить справу слухати у її відсутність за участю адвоката [PERSON] Представник позивача позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач щодо задоволення позову не заперечує. На примирення не погоджується. Суд, вислухавши пояснення представника позивача. Відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області 25 листопада 2011 року, серії 1-ТП № 082303 (а.с.3) між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 25.11.2011 року, актовий запис № 7. Спільних дітей у сторін від даного шлюбу не має. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено безспірне бажання сторін на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб у звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище «Максимова» на «Левченко». В даному судовому засіданні, позивач виявила бажання, після припинення шлюбу змінити їй прізвище «Левченко» на дівоче «Максимова», про що зазначила в своїй письмовій заяві. Таким чином, зважаючи на викладене, дана вимога також підлягає до задоволення. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи той факт, що предметом розгляду є сімейні правовідносини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 121,80 грн.

Outcome: approved