Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти за останні дванадцять місяців в розмірі 72000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2019 року - розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач, який є батьком дитини, матеріально належним чином її не забезпечує, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Так, відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 04 квітня 2018 року. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються, передбачені ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Обгрунтовуючи необхідність стягнення аліментів в розмірі 6000 грн., позивач посилається на наявність у відповідача доходу, достатнього для повноцінного забезпечення дитини та понесення нею витрат на утримання доньки, які перевищують встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (ч.1 ст.41 СК України) стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме за останні дванадцять місяців, суд встановив наступне. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Обгрунтовуючи необхідність стягнення аліментів за минулий час (12 місяців) в розмірі 72000 грн., позивач посилається на те, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати та надала копії (скріншот) їхньої переписки. Враховуючи те, що позивачем доведено лише факт ухилення відповідачем від сплати аліментів протягом 1 місяця, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час лише за 1 місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved