Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги мотивує тим, що вона являється головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру № 1587 серії «Б» виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією від 14.05.2003 року. У вказаній квартирі, окрім неї, також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач являється колишнім чоловіком її онуки. Позивач зазначає, що з червня 2017 року [PERSON] у квартирі не проживає, за житлово-комунальні послуги не сплачує, а його місце перебування не відомо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 23 липня 2018 року протокольно постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов та пояснення позивача підтримали. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, третіх осіб [PERSON], [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 14.05.2003 року Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією на ім'я [PERSON] на сім'ю із чотирьох осіб: позивача, її сина [PERSON], доньку [PERSON] та онуку [PERSON] було видано ордер № 1587 серії Б про вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с. 3). 21 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 30). Як убачається із відповіді наданої «ГІОЦ/КМДА» від 03.05.2018 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Позивач суду пояснила, що відповідач у квартирі з червня 2017 року не проживає, оскільки добровільно залишив житло через розірвання шлюбних відносин з її онукою, забравши всі свої речі, обіцяв добровільно знятися з реєстрації, проте не встиг, поїхав жити на батьківщину в Ашхабад до своїх батьків, адреса проживання відповідача їм не відома, зв'язку з ним не має, ніяких домовленостей з приводу користування квартирою з відповідачем не існує; [PERSON] не утримує житла, а факт його реєстрації у квартирі суттєво впливає на розмір суми за оплату комунальних послуг. Допитана судом свідок [PERSON] засвідчила, що вона працює двірником ЖРЕО-406, є сусідка позивача, знає сім'ю останньої з 1993 року, буває у них в квартирі. Відповідач проживав у квартирі [PERSON] до серпня 2017 року, після чого добровільно виселився, свої речі забрав та у подальшому жодного разу там не з'являвся. Свідок [PERSON] засвідчила, що є сусідкою [PERSON], спілкується з її сім'єю. З літа 2017 року відповідач у квартирі [ADDRESS] не живе, виселився самостійно, сварок у сім'ї позивача ніколи не було, перешкод у проживанні [PERSON] не чинили. Також факт непроживання відповідача у спірній квартирі з червня 2017 року підтверджується актами від 23.10.2017 року, 26.12.2017 року та 28.02.2018 року, засвідчених начальником ЖЕД № 406 (а.с. 4-7). Згідно відповіді наданої Дніпровським УП в м. Києві № С-3107/125/50-2018 від 22.06.2018 року на запит позивача, [PERSON] до поліції із заявами та повідомленнями не звертався (а.с. 40). Отже, судом встановлено, що відповідач є чоловіком третьої особи у справі [PERSON], з серпня 2017 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, залишив житло добровільно, його речі у квартирі відсутні, житлом не цікавиться, участі в утриманні квартири не приймає, плату за житлово-комунальні послуги не здійснює, жодних домовленостей з приводу користування квартирою між сторонами не було. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За викладених обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved