Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 2, що розташований за адресою: с. Троянів Житомирського району Житомирської області по вул. Гірка, як за спадкоємицею за законом після смерті батька. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника позивача так і відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 23 червня 2014 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.11-13). Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із житлового будинку № 2, що розташований за адресою: с. Троянів Житомирського району Житомирської області, вул. Гірка, який рахувався за [PERSON] згідно погосподарської книги (а.с.15) та належав йому (а.с.9). Право власності на вищевказаний житловий будинок, станом на 6 липня 2015 року, не зареєстровано (а.с.10). Позивач є єдиним спадкоємцем до майна її померлого батька, адже інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини (а.с.7). Постановою нотаріуса від 24 липня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане і спірне у даній справі нерухоме майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на таке майно (а.с.8). За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 733,99 гривні. Окремо суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved