Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Чумаківської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2002 року виданого виконкомом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області), яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За своє життя [INFO] , [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в якому вона заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті - [PERSON] , який є її рідним братом. [PERSON] , після смерті [PERSON] до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини не подавав, але фактично прийняв спадщину як особа, яка проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем та момент його смерті. Після смерті матері ні вона, [PERSON] , а ні її брат [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не отримували. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2008 року виданого виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Єдиним спадкоємцем за законом є вона, [PERSON] 20 серпня 2010 року вона звернулася до державного реєстратора, де їй було відмовлено в реєстрації права власності на спадщину після смерті матері та брата, оскільки відповідно до ст.25, 346 ЦК України цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника. Вона постійно проживала з [PERSON] , що підтверджується довідками сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Данні обставини були встановленні рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2011 року, яким задоволено позовні вимоги про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Даним рішенням було встановлено факт спільного проживання однією родиною [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] в будинку [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] із загальною площею приміщень 44,3 кв.м., з яких житлова площа - 16,7 кв.м., допоміжна - 20,6 кв.м., площа літніх приміщень - 7,0 кв.м. з господарськими спорудами а-прибудова, Б, В,Е - сараї, Г-вхід в погріб, Д- вбиральня, К- колодязь, №1,2 - огорожа в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частину житлового будинку [ADDRESS] із загальною площею приміщень 44,3 кв.м., з яких житлова площа - 16,7 кв.м., допоміжна - 20,6 кв.м., площа літніх приміщень - 7,0 кв.м. з господарськими спорудами а-прибудова. Б, В,Е - сараї, Г-вхід в погріб, Д- вбиральня, К- колодязь, №1,2 - огорожа в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2082 га, розташованої по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , якій дана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №013428 від 21 квітня 1997 року. Вищевказане рішення набрало законної 04 квітня 2011 року. Разом з тим, в мотивувальній частині зазначено, що позивач у встановлений шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини не подала, але фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті сумісно проживала з померлим, [PERSON] , що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з тим, що вона проживала разом із братом [PERSON] на день його смерті та фактично прийняла після нього спадщину, а також після того, що вона отримала рішення суду, яким було встановлено факт спільного сумісного проживання її з братом, вона вирішила, що їй не потрібно звертатися до нотаріальної контори у найближчий час, оскільки їй було роз`яснено, що коли вона отримає рішення суду, то може не звертатися до нотаріальної контори та на підставі того, що в неї були усі належні для цього документи та те, що вона знала що фактично прийняла спадщину, але згодом у зв`язку із похилим віком вона взагалі забула, що не дооформила документи по спадщині та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 16 серпня 2019 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, в цей же день, 16 серпня 2019 року постановою державного нотаріуса Кобрусєвою Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її брата - [PERSON] у зв`язку із тим, що нею пропущений строк на прийняття спадщини після його смерті. Таким чином, на даний час вона позбавлена можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , а тому вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , серія та номер паспорту [NUMBER] виданий Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 жовтня 1999 року додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті її брата - [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач до початку судового засідання надала заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надали заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2008 року, виданим виконкомом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №42. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження а.с.12-13 та копією свідоцтва про одруження а.с.17. Постановою нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. від 16 серпня 2019 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який поме [INFO] , оскільки нею пропущено строк на прийняття спадщини після його смерті. В судовому засіданні було оглянуто спадкову справу після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що інших спадкоємців після його смерті немає. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11.09.2008 року №8099 вбачається, що [PERSON] , 1941 р.н. проживала в [ADDRESS] на день смерті [INFO] брата [PERSON] та вела спільне господарство, здійснювала постійний догляд та поховала за власні кошти. (а.с.13). Як вбачається зі змісту позовної заяви, на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що вона проживала зі спадкодавцем, а тому і не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч.3 ст.1272 ЦК, вбачається, що тримісячний строк для прийняття спадщини з дня набрання рішенням суду законної сили з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивача не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, в решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial