Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки доходів відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 2007 року по 2014 рік вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , якій на даний час виповнилося 13 років. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03.12.2014 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 500,0 гривень, щомісячно, починаючи з 14.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час присудженої судом суми аліментів у розмірі 500,0 гривень для повноцінного розвитку дитини, в тому числі її матеріального стану, зокрема, купівля одягу, взуття тощо, а також для забезпечення її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку є недостатнім. Фактично усі витрати на утримання дитини вона несе самостійно. На даний момент відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 500,0 гривень, при цьому гарантований розмір встановлений 50% прожиткового мінімуму для дитини, тобто з 1 липня - 2318 гривень (50%-1159 гривень), з 1 грудня - 2395 гривень (1197,50 гривень). Розмір аліментів на утримання дитини, який сплачує відповідач практично становить 25% прожиткового мінімуму, що є очевидно порушенням гарантованих прав дитини, а саме - право на належне матеріальне забезпечення. При цьому, обов`язок по утриманню дитини лежить виключно на ній. З часу винесення судом рішення від 03.12.2014 року значно зріс індекс споживчих цін, зокрема, цін на продукти харчування та витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно, при цьому, електроенергія та газ потрібні також для проживання дитини. В тому числі, дитина росте, розвивається, вчиться (потреба репетиторів, шкільні канцтовари) потребує повноцінного харчування, цікавого відпочинку, вітамінів, одягу і взуття з якого швидко виростає. З метою недопущення погіршення матеріального стану дитини, на утримання якої стягуються аліменти, вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми у розмірі 500,0 гривень щомісячно на стягнення аліментів у частці від заробітку у розмірі ј частки доходів відповідача. Просить позов задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,0 гривень. Справа поступила до суду 12 жовтня 2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 14 грудня 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву. Згідно відзиву вбачається, що відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зазначає, що він розуміє про свій обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Однак, виходячи з рівної участі батьків у вихованні та утриманні дитини, вважає, що розмір суми, яку просить стягувати позивач не відповідає цьому принципу. Відповідно до довідки про доходи від 09.12.2020 року вбачається, що він постійно працює на посаді начальника відділу забезпечення діяльності відділення АТ «Перший український міжнародний банк» та отримує заробітну плату у розмірі 16100,0 гривень. Це єдиний заробіток відповідача. Крім цього, відповідно до свідоцтва про шлюб, відповідач одружився у 2016 році та в цьому шлюбі у нього народився син [PERSON] , [INFO] . Також, на утриманні у нього є непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким він також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на проживання та лікування. Окрім того, відповідач придбав у позивача її частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , а саме 1/6 частку квартири за ціною 257845,0 гривень, відповідно до договору купівлі-продажу від 18.04.2018 року. Ці кошти відповідач позичав, а тому до цього часу використовує кредитні кошти, щоб погасити заборгованість. Станом на цей час у відповідача є кредит у АТ «ПУМБ» строком на 24 місяці відповідно договору від 24.11.2020 року. Щомісячний платіж становить 3491,08 гривень. Відповідач неодноразово пропонував позивачу змінити розмір аліментів у добровільному порядку шляхом укладання нотаріального договору про участь у вихованні та утриманні доньки, але позивач відмовлялась. Також відповідач брав участь щодо утримання дитини, а саме: купував одяг, взуття, мобільний телефон. Ці суми були значними та надавалися на першу вимогу позивача. Крім цього, вимоги, які просить задовольнити позивач є ј частки доходів відповідача, однак остання взагалі не зазначає свого місця роботи та доходів, які вона отримує, хоча законом передбачено, що кожен із батьків бере рівну участь в утриманні дитини, відтак не зрозуміло за рахунок яких коштів позивач утримує дитину. Крім того, позивач має на утриманні повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Національному університеті «Львівська політехніка», відтак не позбавлена права щодо неї звернутися до суду про стягнення з колишнього чоловіка аліменти на повнолітню доньку. Також у шлюбі з [PERSON] позивач народила доньку, [INFO] . Враховуючи наведене, просить стягнути аліменти на утримання доньки з врахуванням вимог законності та обґрунтування. Також просить врахувати наявність у відповідача постійного офіційного заробітку, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також покладення обов`язку утримання дитини на обох батьків. Вважає, що справедливою буде та сума, яку позивач сама витрачає на доньку. 24 грудня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач вважає відзив відповідача необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підтверджується жодними належними доказами. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач стверджує, що виходячи з рівної участі батьків у вихованні та утриманні дитини, вважає що розмір суми, які просить позивач не відповідає цьому принципу, крім визначених рішенням суду аліментів, відповідач не відмовлявся та купував дитині одяг, взуття, мобільний телефон. Однак вважає, що такі твердження відповідача порушують права їхньої дитини щодо необхідного та достатнього рівня життя і повноцінного розвитку дитини. Більше того, такі є голослівними. Вважає, що аліменти на дитину у розмірі 500,0 гривень є недостатньою сумою для задоволення усіх потреб дитини, в тому числі такий розмір практично дорівнює 20,8% прожиткового мінімуму для дитини (нижче нижчого розміру мінімального рівня), що є очевидно порушенням гарантованих прав дитини, а саме на належне матеріальне забезпечення. На підтвердження вище наведеного відповідачем не було долучено жодних належних доказів, що останній окрім сплати аліментів у розмір 500,0 гривень надає іншу матеріальну допомогу для забезпечення належного матеріального рівня дитини. В тому числі і не надано жодних доказів того, що останній у позасудовому порядку намагався вирішити питання про збільшення розміру аліментів. Також зазначає, що більшість долучених відповідачем документів до справи не мають жодного відношення. Відповідач не надав жодного фіскального чека, який би міг підтвердити вищезазначене додаткове матеріальне утримання дитини. Відповідач дитину додатковим матеріальним утриманням не забезпечує, не купує ні одяг, ні взуття, ні іграшки, ні продукти чи інші необхідні речі для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку. В даному випадку відповідач вводить суд в оману. Також, не заслуговують на увагу і твердження, що відповідач придбав у позивача її частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , а саме 1/6 частку квартири за ціною 257845,0 гривень відповідно до договору купівлі-продажу від 18.04.2018 року за начебто позичені кошти, через що бере до цього часу кредитні кошти в банку. Однак, зазначені проблеми відповідача жодним чином не стосуються спільної дитини, тим паче предмету позову щодо зміни способу стягнення аліментів на дитину, які передбаченні чинним законодавством. Крім цього, кредит у Банку «ПУМБ» оформлений відповідачем 24.11.2020 року, а справа про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини відкрита ухвалою суду 02.11.2020 року, відтак, вказаний факт про наявність кредиту викликає сумніви, що такий був взятий з метою погашення боргу, а не свідомого для того, щоб уникнути зміни способу стягнення аліментів. Крім цього, відповідачем не надано доказів щодо утримання ним своїх батьків та дитини від теперішнього шлюбу. Також зазначає, що утримання нею повнолітньої доньки [PERSON] , яка навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» жодним чином не стосуються їхньої спільної доньки [PERSON] та не позбавляють відповідача сплачувати належний розмір аліментів. 30 грудня 2020 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивач не подає достатніх та належних доказів щодо своїх витрат на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки доходів відповідача (це більше 4 тисячі гривень) виходячи з рівної участі батьків у вихованні дитини. Відповідач оплачує всі витрати на утримання дитини на першу вимогу позивача, це підтверджується квитанціями та чеками, які частково збереглися у відповідача. З аналізу вказаних документів вбачається, що відповідач оплачував більше коштів щомісяця, ніж встановлено судом, купував необхідний одяг, мав з донькою спільний відпочинок, поповняв рахунки позивача на її вимогу. Вважає, що він повною мірою виконує свої батьківські обов`язки та надає щодо цього належні докази, постійно спілкується з позивачем щодо виховання та утримання доньки. Відтак посилання позивача у відповіді на відзив щодо введення відповідачем суду в оману є голослівними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Беручи до уваги наведене відповідач, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на цей час становить 2395,0 гривень. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду, разом з тим, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, разом з тим, подали заяву про розгляд справи без їх участі, одночасно зазначили, що позивач позов заперечує частково, просять постановити рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 13.05.2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03 грудня 2014 року, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 500,0 гривень, щомісячно, починаючи з 14 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до довідки про доходи, виданої АТ «Перший Український Міжнародний Банк», [PERSON] обіймає посаду начальника відділу забезпечення діяльності відділення та його загальна сума доходу за період з 01 травня 2020 року до 30 листопада 2020 року становить 143595,51 гривень (а.с.35). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач як на підставу заявлених позовних вимог покликається на те, що потреби на утримання дитини змінилися від моменту ухвалення відповідного рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Суд приймає до уваги те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500,0 гривень на дитину, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. При цьому, відповідач погодився на збільшення розміру аліментів до 2395 гривень щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Однак, при зміні розміру аліментів, окрім потреб дітей та можливості надання допомоги самою матір`ю, суд враховує матеріальний стан відповідача, те що він є працездатною особою, зміни його сімейного становища, перебуванні на утриманні ще однієї дитини, батьків та приходить до висновку про те, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним та таким, що не відповідає рівню матеріального забезпечення відповідача. Слід врахувати, що сторони, як батьки дітей, мають рівні обов`язки в їх утриманні, а покладення обов`язку на відповідача сплачувати аліменти у завищеному розмірі може призвести до невиправданих фінансових витрат та спричинення матеріальної скрути відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні у відповідача знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.44), він перебуває у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 21 травня 2016 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 152 (а.с.43). Крім цього, у відповідача є непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким він надає матеріальну допомогу на проживання та лікування, змушений повертати кошти, які отримані ним у кредит (а.с.45-46, 36-38). З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягненням дитиною повноліття, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дітей та відповідає гарантованому законом розміру аліментів на утримання дітей, а тому позов слід задовольнити частково. Згідно з п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 гривень судового збору. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги коштом держави. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, яку понесла позивач, у розмірі 2000,0 гривень, то такі підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 08 жовтня 2020 року, укладеного між позивачем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери», пункт 3.5 договору викладений у наступній редакції, а саме: надання Виконавцем Послуг та прийняття їх Замовником підтверджується підписаними сторонами Актами виконаних робіт (а.с.9). З представленого суду акту прийому-передачі наданих послуг (а.с.20) вбачається, що позивач здійснив витрати, пов`язані з правовою допомогою у розмір 2000,0 гривень. Відповідно до квитанції № 38 від 09.10.2020 року, Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» отримано від [PERSON] оплату за надання правової допомоги у розмірі 2000,0 гривень (а.с.11). Беручи до уваги наведене вище, позивачем підтверджено розмір витрат на правничу допомогу, який передбачений договором та відповідно понесла позивач, а тому стягнення таких з відповідача на користь позивача слід задовольнити.

Outcome: partial