Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі, 24.03.2011 року за спільні грошові кошти ними було придбано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: Херсонська область, місто Херсон, вулиця Київська, будинок № 28 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №334 на ім'я відповідача. У звязку з чим просить здійснити поділ спільно нажитого майна, виділивши у власність позивача 1/2 частину. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, які просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно якої позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, з 19.03.1993 року сторони перебувають в шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 25 січня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (повторно). За час шлюбу сторонами було придбане спільне майно, а саме: на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.03.2011 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №334 житловий будинок за адресою: місто Херсон, вулиця Київська, буд. 28, розташований на земельній ділянці площею 180,5 кв.м., яка надана у користування та закріплена рішенням Суворовського виконкому від 13.0.2000 року за №71, кадастровий номер земельної ділянки 6510136600:06:002:0123. Сторонами було здійснено приватизацію вищевказаної земельної ділянки по вул. Київська,буд. 28 в м. Херсоні, загальною площею 0,0168 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), якій було присвоєно кадастровий номер 6510136900:01:001:0407, про що реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 11.04.2013 року було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року спільною сумісною власністю подружжя , що підлягає поділу ( статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Судом достовірно встановлено, що під час перебування сторін в шлюбі, було придбано оспорюване майно. При оформленні правовстановлюючих документів, набувачем даного спірного майна було вказано відповідача по справі. Враховуючи те, що дане майно було придбано сторонами по справі та оформлене на відповідача під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, все це в сукупності дає підстави для визнання спірного майна спільним майном подружжя, не зважаючи на те, що право власності оформлено на відповідача по справі. Згідно ст. 368 ЦК майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом . Відповідно до п.19. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. З наведеного вище судом встановлено, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 СК України, спірне майно належить на праві спільної сумісної власності, як позивачу так і відповідачу, а відповідно і за позивачем має бути визнано право власності на частину спірного майна. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, якщо майно набуте за час шлюбу, передбачається, що воно є спільним. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. З наведеного вище вбачається, що вимоги позивача обґрунтовані і такі, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки спірне майно було придбане під час перебування сторін в шлюбі, а тому є обєктом спільного майна подружжя. Таким чином виділення вищезазначеного майна позивачу, яке вона просить, є співмірним.

Outcome: approved