Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, та посилаючись на те, що приналежне їй майно обтяжено арештом, що його накладено постановою Другого ВДВС ОМУЮ у виконавчому провадженні, яке на теперішні час закінчено, просила скасувати такий арешт як безпідставний. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та представник відповідача звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, у поданих заявах позивач - наполягає на заявлених вимогах, а представник відповідача проти їх задоволення не заперечує, та у вирішенні спірного питання покладається на розсуд суду. Представник третьої особи про поважні причини своєї неявки не повідомив, заперечень або клопотань не надав. Дослідивши надані сторонами пояснення та докази суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. З наданих суду доказів вбачається, що 24.03.2010 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №2-4624/09 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» кредитної заборгованості, та з метою примусового виконання вказаного рішення суду Другим Київським відділом ДВС ОМУЮ було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все приналежне позивачу майно. В подальшому вказане виконавче провадження було закрито в зв'язку з недостатністю виявлених у [PERSON] коштів для задоволення вимог стягувача, а виконавчі документи - направлені до ВДВС Овідіопольського району для виконання за належністю, оскільки на території Овідіопольського району знаходиться єдине майно на яке можна звернути стягнення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффазен банк Аваль». Зазначені обставини підтверджуються витягами з електронного реєстру матеріалів виконавчого провадження ВП №18777682 (ідентифікатор доступу: 1А88485528ЕБ) та матеріалів виконавчого провадження ВП №18778359 (ідентифікатор доступу: 845432Е5АБ67), копією листа Другого Київського ВДВС ОМУЮ від 16.06.2014 року щодо неможливості надання постанов щодо виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-4624/09 Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2010 в зв'язку з завершенням такого провадження в порядку п. 10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», направленням виконавчих документів до ВДВС Овідіопольського РУЮ та знищенням матеріалів виконавчих проваджень в зв'язку з закінченням терміну зберігання. Згідно листа ВДВС Овідіопольського РУЮ від 24.06.2014 року №03-7821, на виконанні вказаного підрозділу ДВС України виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-4624/09 Київського районного суду м. Одеси не перебуває. З наданих сторонами відомостей вбачається, що на теперішній час обтяженим в рамках завершеного виконавчого провадження Київського ВДВС ОМУЮ залишається наступне майно позивача: на все майно, що належить [PERSON], на підставі постанови від 16.04.2010 року про відкриття виконавчого провадження другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 18778359), земельна ділянка [ADDRESS], згідно постанови від 18.05.2010 року серії АА № 168250 другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 18778359), 1/4 частину квартири [ADDRESS] на підставі постанови від 04.11.2010 року серії АА № 168420 другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 18778359) та розрахунковий рахунок [NUMBER], відкритий в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, на підставі постанови від 23.12.2010 року про арешт коштів боржника другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 18778359). Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, п ницьому доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Разом з тим Конституція України у ст. 41 закріпляє принцип непорушності права власності, складовими якого є володіння, користування і розпорядження власністю, із зауваженням про те, що ніхто не може бути протиправно позбавленим такого права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Дослідивши всі наведені обставини та пояснення сторін суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved