Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати, посилаючись на те, що відповідно до наказу від 15.03.2013 року її прийнято на посаду адміністратора до ТОВ «Інвестиційна компанія «СД - ГРУП». За угодою сторін її заробітна плата становить 250 грн. за зміну. З 17.04.2013 року наказом № 4п було додано виконання обов»язків касира, з доплатою за угодою сторін. З 17.03.2013 року до обов»язків додано виконання роботи бармена у ті дні коли бармен не працював. 19.06.2013 року була змушена написати заяву про звільнення за власним бажанням. За квітень, травень не отримала заробітну плату. Також, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до наказу №3к від 15.03.2013 року [PERSON] прийнято на посаду адміністратора (а.с.12). Відповідно наказу 4п від 17.04.2013 року на позивача покладено обов»язки касира. Згідно відомостей ДПІ у Святошинському р-ні м. Києва [PERSON] нарахована за перший квартал 2013 за час її роботи в ТОВ «Інвестиційна компанія «СД - Груп», виходячи з середнього заробітку по м. Києву, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково у розмірі 3 500грн. Згідно з вимогами ст.ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки. Тобто, суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача з 19.06.2013р. по 12.02.2014р.) позивач перебувала у вимушеному прогулі, тобто існувала заборгованість по заробітній платі перед позивачем та відповідно, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 200грн. Крім цього, приймаючи до уваги, що в результаті неправомірних дій відповідача щодо порушення законних прав позивача і несплати належних їй коштів, позивачеві спричинено моральну шкоду, виходячи зі змісту та суті позовних вимог, характеру та обсягу фізичних та моральних страждань позивача, комплексу негативних наслідків, а саме: неможливості здійснення свого конституційного права на оплату праці, втрати нормальних життєвих зв'язків з оточуючими, рідними, наявності невпевненості в реалізації своїх життєвих планів та інтересів, що вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд на підставі ст.237-1 КЗпП України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, задовольнивши в цій частині позовні вимоги частково. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 278 грн. 54 коп.

Outcome: partial