Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що [INFO] народилась донька [PERSON], батьком дитини вказаний [PERSON]. Відносини з відповідачем не склались та з 2015 року [PERSON] фактично проживала з дитиною в [ADDRESS] а відповідач періодично навідував її. З 01 серпня 2015 року позивач звернулась за отриманням допомоги одинокій матері по 31 серпня 2016 року включно та допомогу малозабезпеченим сім'ям по 31 січня 2017 року. З 2017 року позивач проживає в [ADDRESS]. Відповідач жодним чином не приймає участь в утриманні дочки і проживання його на даний час невідоме. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 779,50 гривень щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, позивач просила дану вимогу судом не розглядати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений встановленому законом порядку. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України виклик відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - представник органу опіки та піклування Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначен відповідно до них правовідносини. В ході розгляду справи під час дослідження доказів було встановлено, що [INFO] в м. Вінниця народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.7), копія свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.38). Із повідомлення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області та із акту обстеження фактичного місця проживання встановлено, що [PERSON] із неповнолітньою донькою [PERSON] в період з 2016 -2017 роки фактично проживала по [ADDRESS] [PERSON] періодично їх відвідував(а.с.8-9). Із довідки виданої виконавчим комітетом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] До складу її сім'ї входить донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає біля матері і перебуває на її утриманні. Із повідомлення управління праці та соціального захисту населення від 03 вересня 2018 року № 3869 встановлено, що [PERSON] з 01 серпня 2015 року перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації як одержувач допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченими сім'ям (а.с.11-12). Із довідки №764 від 14 липня 2015 року виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області встановлено, що [PERSON] не зареєстрована в [ADDRESS], але фактично проживала із донькою [PERSON]. Дитина проживала з матір'ю та знаходилася на її утриманні(а.с.13). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання доньки відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, оскільки суду не було надано доказів, які б підтверджували те що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, наявність у відповідача інших дітей, або непрацездатних інших утриманців. Тому суд зробив висновок про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, позицію відповідача, який в судове засідання не з'явився, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювання, що потребувало б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дочці рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 779 гривень 50 копійок, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки у даному віці. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивач, звернулась до суду із позовом 19 вересня 2018 року за вхід.№6360, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 19 вересня 2018 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову, тому суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved