Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] моральної (немайнової) шкоди за самоуправне заволодіння автомобільним причіпом. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач зазначила слідуючі обставини. 08.10.2008 року я разом зі своїм чоловіком придбали у власність транспортний засіб марки ПА модель 004, тип - причіп легковий, реєстраційний номер [NUMBER] (далі по тексту - причіп до автомобіля), який зареєстрували на мого чоловіка - [PERSON] Оскільки причіп до автомобіля було придбано нами в шлюбі, то відповідно до приписів Сімейного кодексу України даний причіп є нашою з чоловіком спільною сумісною власністю. 16.11.2013 року її сини - [PERSON] та [PERSON] поїхали на автомобілі з вищезазначеним причіпом збирати металобрухт. Приїхавши до села Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області та залишивши автомобіль поблизу приміщення сараю, сини пішли шукати за допомогою металошукача металобрухт поблизу напівзруйнованих сараїв колишньої тваринницької ферми місцевого сільськогосподарського товариства . Через деякий час директор товариства [PERSON] та сільський голова [PERSON] протиправно відчепили причіп від автомобіля та причепивши до автомобіля ГАЗ поїхали машиною до тракторного стану де [PERSON] зі своїм сином примусив її сина [PERSON] на той час неповнолітнього розвантажити причіп, завдавши останньому тілесних ушкоджень. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів завдану моральну (немайнову) шкоду в сумі 6000 гривень та судовий збір. В ході розгляду справи позивач звернулась до суду з письмовою заявою про уточнення позовних вимог у якій зазначено, що необхідно стягнути суму завданої моральної шкоди з кожного із відповідачів по 2000 (дві тисячі) гривень та судовий збір. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, та показала, що сини збирали металобрухт, а не викрадали, як намагаються запевнити відповідачі, які вчинили протиправні дії, змусили одного із синів [PERSON], на той час неповнолітнього, розвантажувати металобрухт, [PERSON] його побив. На її думку незаконно заволоділи причіпом з металобрухтом. Внаслідок дій відповідачів, які були направлені на самоуправство, їй завдана моральна (немайнова) шкода, яка полягає у моральних стражданнях емоційному стресі, до даного часу вона не може відновити свій стан. Представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та показав, що дії відповідачів неправомірні внаслідок чого позивачу завдана моральна (немайнова) шкода, яка оцінюється на загальну суму 6000 гривень та просить стягнути з кожного відповідача по 2000 гривень. Відповідач [PERSON] позов не визнав та показав, що неправомірних дій не вчиняв, а прийняв заходи, так як думав, що скоюється крадіжка. Коли він прибув на місце, де знаходився автомобіль з причіпом разом з сільським головою та своїм сином, то кликали водія, але ніхто не з»явився, тому відчепили причіп та доставили до тракторного стану. В подальшому стало відомо, що це брати [PERSON], у яких немає дозволу на збирання металобрухту. Відповідач [PERSON] позов не визнав та показав, що не вважає свої дії протиправними, нічого протизаконного не вчинив. Відповідач [PERSON] позов не визнав та показав, що діяв у межах закону, приймав заходи щодо виявлення правопорушень. Представник відповідачів [PERSON], позов не визнав та показав, що відповідачі не вчиняли протиправних дій, до адміністративної відповідальності були притягнуті незаконно, минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, хоча постанови не оскаржували. Складені постанови на відповідачів не відповідають вимогам закону. Просить суд відмовити позивачу у позові повністю. Суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на такі підстави. По справі доведено, що відповідачі відповідно до постанов за справою про адміністративне правопорушення, притягувались до відповідальності за ст.186 КУпАП (а.с.8-10); Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Позивач у позові зазначила, що умисними діями відповідачів, які виразились в самоправному заволодінні причіпом до автомобіля з металобрухтом, їй завдана моральна (немайнова) шкода, яка полягає у наступному. [PERSON], [PERSON] обіймаючи посади мали б показувати приклад населенню, щодо дотримання законності , правопорядку, дотримання існуючих норм поведінки у суспільстві, захисті права власності на майно, натомість вони самі вчинили правопорушення. [PERSON] також приймав участь у самоуправстві, за що і був визнаний винним постановою комісії при сільській Раді. Внаслідок неправомірних дій відповідачів їй спричиненні моральні страждання, які позначили негативні зміни у її житті, нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, бажання уникати контактів. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того що визначена позивачем сума моральної (немайнової) шкоди у розмірі 6000 грн. є завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно зі ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Статтею 280 ЦК України визначено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Неправомірні дії відповідачів носили спільний характер, маючи на меті заволодіти причіпом з металобрухтом, не маючи на це дозволу. На думку відповідачів, вчинялась крадіжка металобрухту, саме тому вони вчинили такі дії, але в даній ситуації їм необхідно було звертатись до правоохоронних органів, а не підміняти їхні дії та вчиняти самоуправство. Згідно з роз'ясненнями викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ,заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності із правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини неправомірних винних дій відповідача, встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2015 року, що набрала законної сили, є преюдиційною обставиною і не доказується при розгляді інших справ. Тобто протиправні дії відповідачів стали передумовою для завдання позивачу моральної (немайнової) шкоди, яка обумовлюється, моральними стражданнями, на які вказує позивач. Позивач оцінює моральну шкоду на суму 2000 (дві тисячі) гривень з кожного відповідача, на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень. Оцінивши обставини при яких позивачу завдана моральна (немайнова) шкода, дослідивши докази по справі надані сторонами, суд дійшов висновку, що сума завданої моральної (немайнової) шкоди є завищеною і не відповідає встановленим обставинам завдання шкоди. Суд не бере до уваги твердження позивача у тому, що за період з дня правопорушення їй необхідно було шукати адвоката, що моральні страждання негативно вплинути на здоровя у майбутньому , так як такі обставини не вказують на наявність моральної ( немайнової) шкоди. Суд погоджується з вимогами позивача, що їй завдана моральна(немайнова) шкода, яка доведена нею в ході розгляду справи, але не в такій мірі, як вона зазначає. Тому відповідно і сума шкоди є набагато меншою аніж вказана у позові. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial