Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що її чоловіку [PERSON] та членам його родини: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка, було видано ордер № 1355 року, на підставі рішення виконавчого комітету Суворовського району Ради народних депутатів м.Херсона від 12.12.1986 року на зайняття квартири [ADDRESS]. За даною адресою перебувають на реєстраційному обліку позивач як наймач, [PERSON] (дочка позивача), [PERSON] (дочка позивача), [PERSON] (онук позивача). Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 1995 року, її особисті речі відсутні, оплату комунальних послуг не проводить. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі змушує відповідача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. У звязку з чим, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом № 333, складеним міським бюро РАЦС м.Херсона 25.01.1972 року. 15.12.1986 року виконавчим комітетом Суворовської районної ради [PERSON] та членам його родини: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка, було видано ордер № 1355 року, на підставі рішення виконавчого комітету Суворовського району Ради народних депутатів м.Херсона від 12.12.1986 року на зайняття квартири [ADDRESS]. З акту та довідки про склад сімї, посвідчених ЖЕК №1 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (Петренко),28, кв.9, однак за вказаною адресою не проживає з 1995 року. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору\~судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття з реєстрації відповідача, то вони є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не відноситься до повноважень суду, з огляду на те, що відповідно до п.п.3, 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року\~реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі\~викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321,405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: partial