overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~про час,\~день розгляду\~справи повідомлений\~належно,\~проте подав\~до суду\~заяву,\~в якій\~просить справу\~розглянути без\~його участі,\~вказавши,\~що позовні\~вимоги заявлені\~до нього\~він визнає\~в повному\~обсязі та\~не заперечує\~проти їх\~задоволення. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено,\~що сторони\~04\~червня 2010\~року зареєстрували\~шлюб у\~виконавчому комітеті\~Петрівської сільської\~ради Таращанського\~району Київської\~області,\~актовий запис\~№ 02.\~Від даного\~шлюбу сторони\~мають неповнолітніх\~дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO]. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28.11.2017 року, яке набрало законної сили 20.12.2017 року, їх шлюб\~було розірвано. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач не виконує обовязку щодо утримання неповнолітніх дітей, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаних дітей не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. На підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач двічі 01.06.2018 та 19.06.2018 в судове засідання не з'явився, про час, день розгляду справи повідомлений належно згідно адреси реєстрації, про що свідчать зворотні повідомлення. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони 03 вересня 2002 року зареєстрували шлюб у виконкомі Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач не виконує обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаних дітей не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. На підставі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Після остаточного припинення сімейно-шлюбних стосунків з серпня 2014 року дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітнього сина, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, а також не виконує зобов'язань щодо утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, хоча відповідач працездатний і може надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належно оповіщений про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки до суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 20 травня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 458, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Після остаточного припинення сімейно-шлюбних стосунків з серпня 2016 року дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітнього сина, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає Позивач самостійно утримувати сім'ю неспроможна. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. В разі невиконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, матеріальне становище платника аліментів. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 01 червня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Северинівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 8, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають протилежні погляди на життя та сімю, що й привело до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з травня 2016 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Власенко». В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 01 червня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Северинівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 8, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на життя та сімю, що й привело до розпаду їхньої сімї, оскільки вони з травня 2016 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки і проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 11.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2058. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КБ 447359. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, не в змозі знайти спільної мови в жодному життєвому питанні, фактично шлюбні стосунки припинені та проживають окремими родинами. Позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 11.10.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2058. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, не в змозі знайти спільної мови в жодному життєвому питанні, фактично шлюбні стосунки припинені та проживають окремими родинами.. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям та сина [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 12.04.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 139. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини, крім того між позивачем та відповідачем зникли взаємоповага та взаєморозуміння, почастішали сварки та образи. Просить суд звільнити її від сплати збору, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина та повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, проте в позовних вимогах зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 12.04.2018 року було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 139. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини, крім того між позивачем та відповідачем зникли взаємоповага та взаєморозуміння, почастішали сварки та образи. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та звільнити від сплати судового збору. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 14 квітня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Москаленкивської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 01, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на важливі життєві відносини, що призводило до постійних конфліктних ситуацій та розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з вересня 2004 року і разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Мальована». В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавав. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 14 квітня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Москаленкивської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 01, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на важливі життєві відносини, що призводило до постійних конфліктних ситуацій та розпаду їхньої сімї, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2004 року і проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 22.02.1997 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на сімейні відносини, різні характери. Шлюбні відносини фактично припинені. Тому, позивач просить розірвати шлюб між подружжям та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22.02.1997 було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Крутогорбівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому його слід розірвати. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по сплаті судового збору суд, за проханням позивача, залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved