Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. Свої вимоги мотивує тим, що на даний час доглядає дитину до трьох річного віку та не має можливості забезпечувати себе у повному обсязі. З цих підстав позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.10, 19, 32). Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с.21, 55, ). Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 09.07.2019 року (а.с.17) та довідки Болградської міської ради Одеської області від 14.08.2019 року (а.с.35), відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17, 35, 64). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся згідно вимог чинного законодавства як за адресою постійного місця реєстрації, так і за адресою свого фактичного місця проживання: [ADDRESS] (а.с.19, 20). Поштові листи з викликом в судове засідання на 07.08.2019 року на ім`я відповідача повернулося до суду без вручення з відміткою «За спливом терміну зберігання» (а.с.28-29). Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки-виклик, та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.33). 06.09.2019 року на адресу суду відповідач надіслав заперечення згідно яких позовні вимоги не визнає (а.с.37-46). Стверджує, що він є військовим пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 8200.00 гривен, яка є єдиним його доходом. На підставі судового наказу Болградського районного суду Одеської області від 10.07.2019 року з нього утримуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до [INFO] року. Сума утримуваних аліментів становить 2050.00 гривен. У разі, якщо з нього будуть стягуватися аліменти і на утримання дружини, то у його розпорядженні залишиться пенсія в розмірі 4 100.00 гривен, що не забезпечить його мінімальних життєвих потреб. Зазначив, що на його утриманні знаходиться його син від першого шлюбу. Він хоча і повнолітній, але не взмозі наразі працевлаштуватися, тобто перебуває на його, відповідача утриманні. Крім того, позивач також отримує пенсію у розмірі 8200.00 гривен, аліменти на старшу дитину від свого першого шлюбу, і найближчим часом має намір приступити до роботи і буде отримувати ще й заробітну плату в розмірі 8 000.00 гривен - 10000.00 гривен, Саме за викладених підстав, відповідач вважає, що він не має матеріальної можливості сплачувати кошти на утримання дружини . Відповідач 16.09.2019 року в підготовче засідання не прибув, подав клопотання про закриття підготовчого розгляду у його відсутність (а.с.48). 16.09.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 07.10.2019 року (а.с.51). Повідомлення про виклик в судове засідання на 07.10.2019 року відповідач отримав (а.с.47). В судове засідання 07.10.2019 року, 22.10.2019 року відповідач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.56). Представник відповідача [PERSON] . (а.с.59-61) підтримав заперечення свого довірителя, просив в задоволенні позову відмовити, та судовий розгляд провести у його відсутність і у відсутність відповідача (а.с.65). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 вересня 2009 року зареєстрований Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.6). Позивач та відповідач мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 18 липня 2017 року серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №4924 (а.с.7). Дитина проживає з матір`ю, тобто позивачем, що підтверджується довідкою від 31 травня 2019 року №92-2019/СГ, виданою ТОВ «ЖК Радужний» (а.с.8). Згідно довідки Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» від 21.05.2019 року №81 позивач [PERSON] дійсно працює на підприємстві з 26.11.2011 року (наказ №163К від 26.07.2011 року) на посаді начальника бюро митного оформлення та на даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9). Рішення Болградського районного суду Одеської області від 16.09.2019 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.66-67). Частиною 1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Із аналізу зазначеної норми витікає, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Підсумовуючи викладене, та враховуючи, що позивач має на утриманні дитину, якій не виповнилося трьох років, а тому володіє правом в розумінні ст.84 ч.4 СК України. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває його старший син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , оскільки син є повнолітнім, працездатним та має самостійно заробляти кошти на своє утримання. В даному разі посилання на неможливість працевлаштування повнолітнім сином є недоречним. Посилання відповідача на те, що позивач також отримує пенсію в розмірі 8 200.00 гривен та аліменти на утримання старшого сина від першого шлюбу, є безпідставними, і жодними доказами не доведеними. Крім того, у разі якщо аліменти на старшу дитину і отримує позивач, то вони мають витрачатися виключно за призначенням, тобто на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача (а.с.8). Доказів того, що позивач отримує пенсію і в якому розмірі суду не надано. Також відповідач зазначає, що позивач має намір найближчим часом вийти на роботу, а відтак буде отримувати заробітну плату достатню для її особистого існування. Проте суд вважає, таке посилання виключно припущенням, оскільки відповідних доказів суду не надано. Більш того, принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища (ст.75 ч.4 СК України). Така позиція є вірною, оскільки дружина проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті. А відтак, суд дійшов переконання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням того, що з нього стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768.40 гривен.

Outcome: partial