Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на грошові вклади [PERSON], померлого 14.06.2013 року, які знаходяться на рахунках № 8444, №8849 та №26303000747715 у Терпіннівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06. Вимоги обґрунтовуються тим, що 14.06.2013 року помер [PERSON], який був дядьком її чоловіка. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить вказані грошові вклади. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 13.05.2014 року її визнано такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та за нею було визнано право власності на житловий № 8 по вул. Кочубея в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,2175 га, кадастровий номер 2323085100:10:002:0050 та на вклади, які знаходяться на відкритих [PERSON] у Терпіннівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06 рахунок №91551-238, №91551-2077, №91551-1928, №91551-458, №91551-397. Однак з часом зясувалось, що на імя померлого [PERSON] у Терпіннівському відділені ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06 (10007/0304), були відкриті ще рахунки, зокрема: №8444, на якому зберігається 732,63 грн., №8849, на якому зберігається 2746,70 грн. та №26303000747715, на якому зберігається 4500,00 грн., про які відомо не було. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові документи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підтавав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 14 червня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС номер 265874 (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.05.2014 року [PERSON] визнана такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та за нею було визнано право власності на житловий № 8 по вул. Кочубея в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,2175 га, кадастровий номер 2323085100:10:002:0050 та на вклади, які знаходяться на відкритих [PERSON] у Терпіннівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06 рахунках: №91551-238, №91551-2077, №91551-1928, №91551-458, №91551-397. (а.с. 8-9). Вказане рішення набрало законної сили 27.05.2014 року. Однак, з часом зясувалось, що на імя померлого [PERSON] у Терпіннівському відділені ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06 (10007/0304) відкриті ще рахунки: №8444, на якому зберігається 732,63 грн., №8849, на якому зберігається 2746,70 грн. та №26303000747715, на якому зберігається 4500,00 грн., про які позивачці відомо не було. Факт наявності вказаних рахунків підтверджується копіями ощадних книжок, що додані до позову (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] рішенням суду від 13.05.2014 року визнана такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], за нею визнано право власності на спадщину після смерті [PERSON], вказане рішення набрало законної сили, а отже обставини, встановлені цим судовим рішенням, доказуванню при розгляді вказаної справи не підлягають. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на грошові вклади [PERSON], померлого 14.06.2013 року, які знаходяться на рахунках №8444, №8849 та №26303000747715 у Терпіннівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» № 222/06.

Outcome: approved