overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, який після розлучення з 1996 року у спірній квартирі не проживає виселившись з неї добровільно, однак з реєстраційного обліку не знявся. В зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням в зв'язку з чим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач позов підтримала, та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з*явивився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] є неприватизованою, була надана сторонам по справі та двом їх дітям на підставі ордеру від 19.12.1987р. (а.с.12) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.04.1996 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 13). Як вбачається з довідки по формі 3 у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та їх діти [PERSON] і [PERSON] (а.с.15). Позивач, також в судовому засіданні пояснила, що відповідач не проживає в квартирі з середини 1996 року, виїхавши з неї після розірвання шлюбу, не несе витрат на її утримання. Зазначені обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні у якості свідків діти сторін [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що протягом багатьох років не бачили відповідача. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає за адресою [ADDRESS], та квартирну плату і плату за комунальні послуги не сплачує. Згідно з вимогами ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

\~\~\~\~\~ Позивач звернулась до суду, посилаючись на наступні обставини. 19.11.1998 року вона уклала з відповідачами [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~ Зазначений договір був зареєстрований за № 2893 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». \~\~\~\~ В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому була вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. \~\~\~\~\~ Відповідачі в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені судом про дату і час розгляду справи. Представник третьої особи Товарної біржи «Нерухомість-Південь» в судове засідання не з'явився про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 2893 від 19.11.1998 року. \~\~\~\~ Обставини належності квартири [PERSON], укладення нею з відповідачами біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 6). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. \~\~\~ \~Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. \~\~\~\~ Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.\~\~ \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду, посилаючись на те, що 22 квітня 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис №26. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначила, що подальше сумісне проживання з [PERSON]М та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, але письмовою заявою прохала суд слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, після розлучення прохала суд залишити їй дошлюбне прізвище Саченко. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 1995 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 26 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.18). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивач бажає після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище Саченко. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

позивач звернулась до суду про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги, викладенні в уточненій позовній заяві визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1 та 2 статті 184 ЦК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, а також той факт, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн щомісяця, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

позивач звернулась до суду про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог в сумі 2500 грн щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги, викладенні в уточненій позовній заяві визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 1 та 2 статті 184ЦК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 2500 грн щомісяця, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду с позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому вона посилається на те, що 16.11.2012 року на підставі договору дарування вона стала власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в яку зареєструвала попереднього власника - відповідача по справі [PERSON]. Однак він після реєстрації в квартирі не проживав, та просить визнати його таким, що втратив право користування житлом. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча судом належним чином був повідомлений про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до висновку задовольнити позовні вимоги виходячи із наступного: Дійсно, позивач, на підставі договору дарування від 16.11.2012 року серії ВТА №858512 стала власницею квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS]. (а.с.6). Згідно довідки КП «Жилсервіс» № 2286 від 12.05.2014 року [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] В квартирній картці зазначений як квартирант. Згідно акту КП «Жилсервіс» від 13.05.2014 року, складеного комісією у складі начальника дільниці, майстра та мешканців сусідніх квартир, відповідач не проживає за вищезазначеною адресою більше 1 року (а.с.14). Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Таким чином позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду та в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що відповідач постійно на ґрунті ревнощів ображає та принижує її в присутності дитини, постійно вчиняє сварки. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. На даний час у них склалися нові шлюбні відносини. У зв'язку з чим позивач вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, що робить неможливим примирення з відповідачем, тому просить розірвати шлюб. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, а також висловила думку щодо свого прізвища. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07.12.2012 року актовий запис № 183. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 10 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 72, так як сімейне життя погіршилося, не підтримує з чоловіком шлюбно сімейних відносин, по причині несумісності характерів, конфліктів і сварок, втрати почуття любові, поваги один до одного . Примирення неможливе. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. А також стягнути з\~\~ відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2017 року і до досягнення дочкою повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині розірвання шлюбу і частково в частині стягнення аліментів та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку, так як він отримує щомісячно зарплату в розмірі 3250 грн. На підставі вказаних\~\~ обставин та відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін спору, що мають істотне значення. А тому шлюб слід розірвати, задоволивши позов. На підставі ст. 180 ч.1, 182 ч.1, 183 ч.1 СК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2017 року і до досягнення дочкою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач щомісячно отримує зарплату в розмірі 3250 грн., інших утриманців не має, дитина власного доходу не має. Відповідно до ст. ст. 182, 184 СК України позивач не довела, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі і що необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі . Тому в решті позову відмовити. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 29 липня 2015року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106, так як шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, втрати почуття любові. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали. Примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено, що протягом з жовтня 2018 року шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, втрати почуття любові. Вказане підтверджується : копіями паспортів, копією свідоцтва про укладення шлюбу, поясненнями позивача. На підставі вказаних обставин та відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін спору, що мають істотне значення. А тому шлюб слід розірвати, задоволивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила стягнути з відповідача борг в сумі 3000000 (три мільйона) грн., посилаючись на те, що відповідач 01.02.2017 року взяв у неї в борг дану суму та зобовязався сплатити до 20.02.2017 року, про що видав розписку, але в визначений ними строк відповідач борг не повернув і сплатити його на теперішній час відмовляється. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсягу. Відповідач надав письмові заперечення та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на теперішній час немає можливості повернути борг, підприємство не приносить прибуток. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що головою СВК «АГРОТОРГ-ПРИМОРСЬК» код ЄДРПОУ 41032057 є [PERSON], відповідно до наказу від 15.12.2016 року. 01.02.2017 року відповідач в особі голови СВК «АГРОТОРГ-ПРИМОРСЬК» код ЄДРПОУ 41032057 [PERSON] взяв у позивача в борг 3000000 (три мільйона) грн. , які зобовязався сплатити до 20.02.2017 року, про що видав розписку та було укладено договір позики від 01.02.2017 року. Згідно ст. 1049 ЦК України, відповідач зобов'язаний був повернути борг в обумовлений строк, але прийняті на себе зобов'язання не виконав і борг не повернув. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, цей борг підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Викладене підтверджується: - розпискою, виданою позивачу 01.02.2017 року відповідачем в особі голови СВК «АГРОТОРГ-ПРИМОРСЬК» код ЄДРПОУ 41032057 [PERSON] на суму 3000000 (три мільйона) грн. , які відповідач зобовязався сплатити до 20.02.2017 року. - договором позики № 105 від 01.02.2017 року, укладеним між «АГРОТОРГ-ПРИМОРСЬК» код ЄДРПОУ 41032057 в особі [PERSON] та [PERSON] на суму 3000000 (три мільйона) грн.зі сторокомм повернення 20.02.2017 р. - випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та наказом про призначення голови господарства СВК «АГРОТОРГ-ПРИМОРСЬК». На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 7360 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі в розмірі 3200 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2017 року і до досягнення сином повноліття, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України. Відповідач відсутній за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується поверненням судових викликів відповідача на 10.05.2017 року на 9 год. 00 хвє., 23.05.2017 року на 9 год. 15 хв., 7.06.2017 року на 9 год. 15 хв., 23.06.2017 року на 9 год. 30 хв. за закінченням терміну зберігання. А тому вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Судом встановлено, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 25.09.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Кагарлицької міської ради. Відповідач не виконує батьківських обовязків і не надає допомоги на утримання дитини , а тому на підставі ст.ст. 180 ч.1, 182, 184 СК України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2017 року і до досягнення сином повноліття, так як відповідач має нерегулярний дохід, що вбачається з відсутності письмових заперечень відповідача про наявність постійного місця роботи та доходу. Відповідно до ст. ст. 182, 184 СК України позивач не довела, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі . В решті позову відмовити.

Outcome: approved