Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення нею навчання тобто до 30.06.2017 року. Мотивує свої вимоги тим, що вона досягла повноліття, однак оскільки вона навчається на денній формі навчання в Одеській Національній академії харчових технологій та не отримує стипендію, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в змозі надавати але не надає у добровільному порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні надали пояснення по суті та надали письмове заперечення проти задоволення позову в якому, з огляду на скрутне становище відповідача, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2011 року з відповідача (батька позивачки) були стягнуті аліменти на користь матері позивачки [PERSON] на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення проводилось до повноліття позивачки тобто до [INFO] (а.с.8). На даний час [PERSON] є повнолітньою і з вересня 2013 року навчається в Одеській Національній академії харчових технологій на денному відділенні державної форми навчання, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 84/ф1 від 04.03.2015 року, виданої деканом факультету вказаного навчального закладу (а.с. 6). За твердженнями позивачки, вона не отримує стипендію та має скрутне матеріальне становище, а її батько (відповідач) працює приватним підприємцем, а тому позивачка вважає що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. У відповідності зі ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів, з урахуванням обставин, вказаних в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Так, судом встановлено, що згідно з довідкою з місця проживання, разом з відповідачем мешкають та знаходяться на його утриманні: дружина, малолітня донька [PERSON] ([INFO].) та батько-пенсіонер [PERSON] Дружина відповідача на даний час не працює, оскільки знаходиться у декретної відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Батько відповідача, що проживає разом з відповідачем - ветеран праці, пенсіонер за віком. Але як вбачається з копії довідки КОДШ ГУ ДФС у Кіровоградській області, - починаючи з 1У кварталу 2014 року, у 1 кварталі 2015 року відповідач доходу як ФОП не отримував, що підтверджується як копією згаданої вище довідки, так і копіями відповідних декларацій про доходи та майновий стан. Єдине джерело доходу починаючи з 1У кварталу 2014р. та на протязі 1 кварталу 2015 року для усієї сім'ї відповідача є пенсія батька та наявність домашнього господарства, за рахунок котрого сім'я виживає. Так, за вказаний період (за 7 місяців) батько відповідача отримав пенсію у загальному розмірі 9.618грн.56 коп.(копія довідки додається). Крім цього, відповідач має не погашений кредит у Приватбанку в сумі 4.205грн. Батько відповідача страждає на численні хронічні захворювання, котрі також потребують певних трат на лікування. Суд вважає, що виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчанням є правом дитини, яке нерозривно пов'язано з обов'язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомоги і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Однак, суд враховує матеріальне становище відповідача,, а тому не може надавати своїй повнолітній доньці матеріальну допомогу у зв'язку з навчанням. Також суд враховує й інші обставини, які, на думку суду, мають істотне значення для справи, а саме: позивачкою не надано доказів свого скрутного матеріального становища та того, що вона не отримує стипендію. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: dismissed