Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладених між нею та банком договорів банківського вкладу (депозиту) за №0007004660268 від 27.11.2013 року, сума її вкладу становила 60000,00 доларів США, процентна ставка 9 % річних, строком по 02.12.2014 року, за №00007007381232 від 26.05.2014 року, сума вкладу становила 50000,00 доларів США, процентна ставка 10,5 % річних, строком по 24.08.2014 року, за №10001008446429 від 26.08.2014 року, сума вкладу становила 45000,00 доларів США, процентна ставка 9,5 % річних, строком по 25.09.2014 року, за №10003005008659761 від 25.09.2014 року, сума вкладу становила 35000,00 доларів США, процентна ставка 8,25 % річних, строком по 25.10.2014 року, за №00009008659765 від 25.09.2014 року, сума вкладу становила 14000,00 [PERSON], процентна ставка становила 6,25 % річних, строком по 09.10.2014 року. За п.1.10. вказаних договорів вклади виплачуються по закінченню строку розміщення, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника. Як вказує позивач, 29.09.2014 р. та 03.10.2014 р. між нею та відповідачем були укладені договори банківського рахунку, за якими банк відкрив їй поточний рахунок у доларах США та поточний рахунок у [PERSON], відповідно. Відповідно до платіжних доручень за №1 від 08.10.2014 року та від 11.12.2014 року, позивач доручила банку здійснити переказ 150400,00 доларів США на її поточний рахунок №262004455083674, відкритий на її імя в ПАТ «ОТП Банк», однак відповідачем до цього часу переказ вказаної суми не здійснив, платіжні доручення банком не виконані, можливості зняти вказані кошти готівкою або ж розрахуватись ними за допомогою платіжної карти позивач не отримала. Після чого, 11.12.2014 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу (зняття) належних їй 190400,00 доларів США та 14000,00 [PERSON], однак у їх видачі їй було відмовлено. Позивач вважає зазначені дії з боку відповідача порушенням своїх прав, у звязку із чим 26.01.2015 року звернулася до суду із позовом та просила стягнути з відповідача на свою користь 190400,00 доларів США та 14000,00 євро у звязку із невиконанням умов договору станом на 11.12.2014 р.. Позивач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Її представник, за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, мотивуючи тим, що на час звернення позивача до суду із вимогами в банку на підставі рішення № 51 від 02.03.2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація, у звязку із чим на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не здійснюється. Додатково пояснила суду, що документальних підтверджень фактичного повернення грошових коштів [PERSON] немає. Судом розяснено право представнику позивача надати докази за їх наявності виконання банком умов договору та доручень вкладника по перерахуванню грошових коштів з установи ПАТ «Дельта Банк» на поточний рахунок вкладника у ПАТ «ОТП Банк». Доказів надано не було. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності (ст. 157,158 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив наступне. Відповідно до договору банківського вкладу №0007004660268 від 27.11.2013 року, [PERSON] розмістила у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у вигляді вкладу в сумі 60000,00 дол.США з строком дії до 02.12.2014 року під процентну ставку 9% річних та відкриттям вкладного (депозитного) рахунку, з використанням платіжної картки № 26207701473245 для нарахування та виплати процентів. Відповідно до договору банківського вкладу №00007007381232 від 26.05.2014 року, [PERSON] розмістила у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у вигляді вкладу в сумі 50000,00 дол.США з строком дії до 24.08.2014 року під процентну ставку 10,5% річних та відкриттям вкладного (депозитного) рахунку, з використанням платіжної картки № 26207701473245 для нарахування та виплати процентів. Відповідно до договору банківського вкладу №10001008446429 від 26.08.2014 року, [PERSON] розмістила у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у вигляді вкладу в сумі 45000,00 дол.США зі строком дії до 25.09.2014 року під процентну ставку 9,5% річних та відкриттям вкладного (депозитного) рахунку, з використанням платіжної картки № 26207701473245 для нарахування та виплати процентів. Відповідно до договору банківського вкладу №10003005008659761 від 25.09.2014 року, [PERSON] розмістила у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у вигляді вкладу в сумі 35000,00 дол.США зі строком дії до 25.10.2014 року під процентну ставку 8,25% річних та відкриттям вкладного (депозитного) рахунку, з використанням платіжної картки № 26207701473245 для нарахування та виплати процентів. А також, згідно договору банківського вкладу №00009008659765 від 25.09.2014 року, [PERSON] розмістила у ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти у вигляді вкладу в сумі 14000,00 [PERSON] зі строком дії до 09.10.2014 року під процентну ставку 6,25% річних та відкриттям вкладного (депозитного) рахунку, з використанням електронного платіжного засобу № 26208701588786, відкритого на її імя, для нарахування та виплати процентів. Факт розміщення вищевказаних грошових коштів на загальну суму 190400,00 дол.США та на суму 14000,00 [PERSON] в установі ПАТ «Дельта Банк» не заперечувався стороною відповідача у справі, а також підтверджується відповідними виписками по особовим рахункам [PERSON] у АТ «Дельта Банк» сформованим 08.12.2014 р., за якими також вбачається, що активний залишок становить 2935111,01 грн. та 265692,29 грн. Відповідно до п. 1.10 договорів №0007004660268 від 27.11.2013 року, №00007007381232 від 26.05.2014 року, за №10001008446429 від 26.08.2014 року, за №10003005008659761 від 25.09.2014 року, за №00009008659765 від 25.09.2014 року, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3 Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 26207701473245 відкритий в установі Банку, а також шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів №26207701473245, та шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів №26208701588786. Окрім цього, 29.09.2014 р. та 03.10.2014 р. між [PERSON] та банком були укладені договори банківського рахунку за №26208005062469, за №26208005062469, за якими банк відкрив їй поточний рахунок у доларах США та поточний рахунок у євро, відповідно. З огляду на платіжні доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності за №1 від 08.10.2014 р. та за №1 від 11.12.2014 р., [PERSON] доручила банку здійснити переказ 150400,00 доларів США на її поточний рахунок №262004455083674, відкритий на її імя в ПАТ «ОТП Банк». Однак грошові кошти перераховані не були на вимогу вкладника, а отже умови договору не виконанні. Письмовою заявою від 11.12.2014 року, [PERSON] повідомила ПАТ «Дельта Банк» про те, що у звязку із закінченням строку дії депозитних вкладів за 2013 та 2014 роки на її поточному особовому банківському рахунку, згідно договору №26208005062469 від 03.10.2014 р., про зняття та про видачу їй грошових коштів. Станом на січень місяць 2015 року вимоги вкладника не виконанні, вкладні грошові кошти позивачу не виплачено, у звязку із чим остання 26.01.2015 року звернулася до суду із позовом до банку. Як вказує позивач, отримати наявні на карткових рахунках грошові кошти в сумі 190400,00 дол.США та 14000,00 [PERSON], які дорівнюють сумі вкладу, остання не має можливості через відмову ПАТ «Дельта Банку» у такій видачі через відсутність валютних ресурсів. Згідно\~\~\~ст. 1058 ЦК України\~\~\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму\~\~\~(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено\~\~\~ніхто не може бути безпідставно позбавлений\~\~\~свого майна. Згідно\~\~ст. 41 Конституції України\~\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. У відповідності до\~ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 2\~статті 1060 ЦК України\~передбачено, що незалежно від того чи був укладений договір банківського вкладу на умовах видачі вкладу на першу вимогу чи на умовах повернення вкладу із закінченням встановленого договором строку, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення. Статтею 1074 ЦК України\~\~передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або\~\~розірвання договору, заміна умов зобов'язання,\~\~виплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Аналізуючи наведені норми закону, суд вважає, що станом на грудень місяць 2014 року банк своїх зобовязань не виконав, чим істотно порушив права позивача, з огляду на що суд вважає позовні вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, а грошові кошти, які банком незаконно утримувались на час звернення позивача до Банку підлягають поверненню вкладнику. Посилання відповідача, як на підставу відсутності в нього обовязку по поверненню вкладу, внаслідок не виконання ним своїх обовязків по поверненню вкладу на п. 1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті, також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку, судом не приймається. Відповідно до рішення від 02.03.2015 року № 51 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03.02.2015 по 02.06.2015 року включно (рішенням № 71 від 08.04.2015 року внесено зміни до рішення № 51 від 02.03.2015 року щодо строків тимчасової адміністрації та подовжено її до 02.09.2015 року . Відповідальна особа Фонду гарантування вкладів призначена у ПАТ «Дельта Банк» від 02.03.2015 року. Як вбачається з відомостей, які містяться в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на день розгляду справи ПАТ «Дельта Банк» знаходиться лише в стані припинення. Отже, оскільки позивач з вимогою виконати умови договору звернувся до банку у грудні 2014 року, а до суду у січні 2015 року, в цей період тимчасова адміністрація в установі банку не діяла, тож позивач правомірно звернувся до суду із вимого про стягнення суми вкладних коштів, які відповідач відмовився повертати, що підтверджується у тому числі неодноразовими листами до Банку від [PERSON] з вимогою видати депозитні кошти . Судом також не сприймаються твердження представника відповідача про виконання умов договору та перерахування на поточний рахунок вкладника грошових коштів, однак з невідомих банку причин, остання не скористалася своїм правом та не отримала гроші, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підтвердженні належними та допустимими доказами. Відповідно до змісту ст.526\~та ст.1058 ЦК України\~зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитись ним на свій розсуд /наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти або проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки/. У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання можливості використання цих коштів, зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним.(Висновки Верховного Суду України, що викладені в постановах, які ухвалені за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1ст.355 ЦПК України/). З аналізу зазначених норм вважається, що повернення банківського вкладу має відбутись таким чином, щоб вкладник мав реальну можливість отримати вклад. Саме вкладник має право визначатись з тим, яким саме чином він буде розпоряджатись своїми коштами. Банк стверджує, що умови договорів виконані грошові кошти перераховані на поточний рахунок вкладника, разом з тим, доказів того, що грошові кошти знаходилися саме на ньому як на час звернення вкладника до установи банку із вимогою так і на час розгляду справи у суді, Банком не надано. Не підтвердженні також належними і допустимими доказами факт знаходження грошових коштів на поточному рахунку вкладника Таким чином, суд приходить до висновку, що банк не надав позивачці реальну можливість отримати готівкою належні їй грошові кошти відповідно до умов ч.1\~ст.1058 ЦК України. Враховуючи наведене, суд не може прийняти до уваги заперечення представника банку про те, що свої зобовязання перед позивачкою банк виконав, перерахувавши кошти на поточний рахунок та видавши картку, за допомогою якої позивач може здійснювати безготівкові операції за банківським рахунком, оскільки ці обставини не ґрунтуються на вимогах закону, крім того можливість здійснювати тільки такі операції обмежує права позивачки, як вкладника, розпоряджатись своїми грошовими коштами на власний розсуд, що прямо заборонено ч.3\~ст.1066 ЦК України. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Враховуючи вищезазначене, та беручи до уваги заперечення відповідача проти видачі вкладу [PERSON] у грудні 2014 року, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved