Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Вижницької міської ради Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно . В позові вказувала, що 18 березня 2013 року померла її баба - [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями, що розташований за вищевказаною адресою. Ще задовго до смерті, а саме 06 лютого 2009 року, все своє майно по заповіту, вона заповідала своїй дочці, а її матері - [PERSON], яка не встигла юридично оформити право власності на спадкове майно після смерті своєї матері і правовстановлюючі документи на спадкове майно не отримала. 13 листопада 2016 року при підготовці справи до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мати померла і до суду з даним позовом не звернулася. Зазначала, що як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, а саме доглядає за господарством, обробляю земельну ділянку, здійснювала поховання матері, дана обставина підтверджується довідкою Міліївської сільської ради №4-221 від 15.05.2017 року . Своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім неї інших спадкоємців немає. Відповідно до правил ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, але оскільки баба - [PERSON] не зробила це за життя Вижницьке бюро технічної інвентаризації не може зареєструвати будинок на її ім»я в даний час, а тому виникла потреба встановити право власності на спадкове майно в судовому порядку. Державний нотаріус м. Вижниці [PERSON] своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії , відмовила її матері у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв»язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, та так як моя мати [PERSON] у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вона є єдиний спадкоємець після смерті матері [PERSON]М, має право на спадщину після її смерті, так як вона фактично прийняла спадщину від своєї матері, але не встигла належно все оформити та не одержала правовстановлюючі документи на дане майно, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON] просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Вижницької міської ради в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи. В адресованій суду заяві просив справу розглядати без їх участі. Суд, заслухавши доводи позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ 118713 від 18.03.2013 року, виданого виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Фільварочна,1 с. Мілієве Чернівецької області, 1899 року побудови, загальною вартістю 27526 грн., що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого станом на 17.08.2016 року ДКП «Вижницьке РБТІ» та довідкою Вижницької міської ради №4-221 від 15.05.2017 року. 06 лютого 2009 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала дочці - [PERSON]. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЕЛ за №493219 позивач є дочкою [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ за №169398 виданого Черешенською сільською радою Вижницького району Чернівецької області 17 листопада 2016 року , [PERSON], померла 13 листопада 2016 року. Крім позивача інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою Міліївської сільської ради від 15 травня 2017 року та матеріалами спадкової справи №228/2016 року. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом державним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право [PERSON] на дане майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1099/02-31 від 15.09.2016 року, винесеної державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори [PERSON]. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Також враховуючи зазначені вимоги закону та наведені вище досліджені судом докази, суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], однак не встигла оформити свої спадкових прав, оскільки померла, позивач прийняла спадщину, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1218, 1261, 1268, 1276 ЦК України,

Outcome: approved