overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 2-му курсі денної форми навчання в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна на факультеті компютерних наук у звязку з навчанням, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в \~судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання вимог та розгляду справи у його відсутність. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народився 21 жовтня 1999 року, відповідач є його батьком. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідкою Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна № 213/18 від 20.06.2018 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на 2-му курсі денної форми навчання в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна на факультеті компютерних наук. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 21). Отже за умови його навчання до 23-річного віку він має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби сина, який навчається. Відповідач працює, має достатній дохід, тому суд вважає він взмозі надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував свій обовязок утримувати сина на період навчання. Однак вважає розмір аліментів зазначений позивачем є занадто високим, тобто вимоги визнав частково, надавши до матеріалів справи докази про відсутність можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу). Вислухавши думку позивача, дослідивши усі докази по справі, суд вважає, з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народився 28 вересня 1999 року, відповідач є його батьком. (а.с. 13). Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи з 01 вересня 2015 року син відповідача є студентом ІІІ курсу денної форми навчання. (а.с 15). Таким чином за умови навчання [PERSON], в навчальному закладі до досягнення 23-річного віку, він має право на утримання від батька. Відповідач не заперечував тієї обставини, що його син проживає разом з матірю, яка опікується його навчанням та утриманням. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач в звязку з матеріальним становищем в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу)щомісячно. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], студентки Київського національного університету імені Тараса Шевченка, у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача у зв'язку з навчанням до досягнення двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилася [INFO], відповідач є її батьком (а.с 8). Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідкою Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 905 від 25.11.2016 року підтверджується, що [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 13). Отже за умовами її навчання до 23-річного віку, тобто до 30.06.2020 року вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби доньки, яка навчається, вона являється інвалідом третьої групи (а.с. 12). Відповідач є чоловіком працездатного віку, працевлаштований до Відокремленого підрозділу Київський загін відомчої воєнізованої охорони та Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», тому суд вважає він взмозі надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно на весь період навчання доньки [PERSON] в Ніжинському медичному коледжі Чернігівської обласної ради, але не пізніше досягнення нею 23-річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши заяву про визнання вимог та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилась [INFO], відповідач є її батьком (а.с 5). Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідка Ніжинського медичного коледжу Чернігівської обласної ради від 16.07.2015 року (а.с 3) підтверджує, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на 4 курсі за спеціальністю сестринська справа за держзамовленням, денна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року. Отже за умовами її навчання до 23-річного віку, вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби доньки, яка навчається. Відповідач працює, тому з врахуванням доходів сторін, суд вважає відповідач взмозі надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON], який навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернулась\~ до\~ суду\~ із\~позовом,\~ про\~стягнення \~з \~відповідача \~аліментів \~на утримання\~повнолітньої дочки\~[PERSON],\~[INFO], яка навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Ніжинському державному університеті імені [PERSON] на факультеті іноземних мов у звязку з навчанням, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, тому суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилася 03 травня 2000 року, відповідач є її батьком. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідкою Ніжинського\~державного університету\~імені [PERSON] № 180050 від 24.04.2018 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Ніжинському державному університеті імені [PERSON] на факультеті іноземних мов. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с. 7). Отже за умови її навчання до 23-річного віку вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби дочки, яка навчається. Відповідач отримує дохід, тому суд вважає він взмозі надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання в Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка економічного факультету спеціальності «Фінанси, банківська справа та страхування» у звязку з навчанням, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в \~судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання вимог та розгляду справи у його відсутність. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилася 12 червня 2000 року, відповідач є її батьком. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідкою Київського національного університету ім. Тараса Шевченка № 040/1025 від 10.05.2018 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на 1-му\~курсі \~ОКР «бакалавр»\~ денної\~форми навчання\~спеціальності «Фінанси, банківська справа та страхування» економічного факультету Київського національного університету імені [PERSON] 4 рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с. 8). Отже за умови її навчання до 23-річного віку вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби дочки, яка навчається. Відповідач працює, має достатній дохід, тому суд вважає він взмозі надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання в Ніжинському державному університеті імені [PERSON] факультету іноземних мов спеціальність Середня освіта. Мова та література (англійська) у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в \~судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання вимог та розгляду справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в \~судове засідання не зявилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], що народилася 02.12.2000 року , відповідач є її батьком. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Довідкою Ніжинського державного університету імені [PERSON] № 18217 від 29.11.2018 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету іноземних мов спеціальність Середня освіта. Мова та література (англійська). Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.10). Отже за умови її навчання до 23-річного віку вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що дохід позивачки є малим, щоб забезпечити потреби дочки, яка навчається. Відповідач працює, має достатній дохід, тому суд вважає він взмозі надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається та потребує додаткових витрат. З урахуванням матеріального стану та можливостей сторін, позов підлягає задоволенню в розмірі заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь коштів на утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) до досягнення синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 21.02.2020 року. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом поряду, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.02.2017 року у сторін народились сини [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, діти знаходиться на повному утриманні позивача. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач на час звернення до суду з даним позовом не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми та відповідно до вимог ст. 84 СК України має право на отримання коштів, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача кошти на утримання. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1993 року по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 10620,97 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У звязку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 8782,20 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 05.02.2015 року по 30.11.2015 року. Позивач надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заперечення, згідно якого просила задовольнити заявлені позовні вимоги частково, а саме: в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6188,24 гривень за період з 05.02.2015 року по 30.11.2015 року. Також просила справу розглянути без участі представника відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 1993 року по 20.05.2013 року. Відповідно довідки №4/34/25-14-782 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 10620,97 гривень, та оплата простоїв по суду 2178,62 гривень. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №666/660/15-ц від 18.02.2015 року з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь [PERSON] стягнено 5381,25 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2014 року по 04.02.2015 року. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що за період з 05.02.2015 року по 30.11.2015 року загальна кількість робочих днів складає 206 днів, сума середнього заробітку, яку відповідач зобовязаний виплатити позивачу у загальній сумі становить 6188,24 гривень, а саме: 30,04 гривень середньоденної заробітної плати х 206 днів = 6188,24 гривень. На підставі викладеного заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з цим у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просила визнати спільною сумісною власністю домоволодіння, яке розташоване: вул. [PERSON] (раніше Калініна), 41, м. Павлоград, та складається з цегляного житлового будинку загальною площею 63,4 кв.м з прилеглими господарчими будівлями та спорудами, та визнати право власності по 1/2 частки за кожною стороною. Мотивувала позов тим, що з 18.10.1969р. [PERSON] перебуває з [PERSON] у шлюбі, за час шлюбу у 1982 набули у власність домоволодіння, яке розташоване: вул. [PERSON] (раніше Калініна), 41, м. Павлоград, та складається з цегляного житлового будинку загальною площею 63,4 кв.м з прилеглими господарчими будівлями та спорудами, яке зареєстровано за відповідачем. Тому просить визнати вказане майно спільним сумісним та визнати за кожним ідеальну частку 1/2. В судове засідання позивач не зявлася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала свої позовні вимоги. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд з урахуванням заяви позивача постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до такого. 18.10.1969 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. /а.с.6/ У період шлюбу сторони, у 1982 році, набули у власність домоволодіння, яке розташоване: вул. [PERSON] (раніше Калініна), 41, м. Павлоград, та складається з цегляного житлового будинку загальною площею 63,4 кв.м з прилеглими господарчими будівлями та спорудами, яке зареєстровано за [PERSON]. (а.с. 30,31) Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 60 СК України передбачено,що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Викладене приводить суд до висновку про те,що спірне домоволодіння має бути визнаним спільною сумісною власністю сторін, та визнано за кожною стороною по 1/2 частини. Позивачу при зверненні до суду відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved