Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

позивач звернулась з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, посилаючись на ті обставини, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано 30.10.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на її утримання, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, має заборгованість по аліментах станом на 21.03.2016 року в сумі 19 538,20 грн. Відповідач не бажає займатися вихованням сина, його розвитком, не цікавиться станом його здоров'я. Свої батьківські обов»язки не виконує без поважних причин, хоч має можливість їх виконувати. Дитина проживає разом з нею та має всі умови для навчання та розвитку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач має можливість спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, матеріально допомагати дитині, але він це не робить, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Крім того, його повторна неявка у судове засіданні ще раз підтверджує, його байдужість до своєї дитини, не бажання виконувати свої батьківські обов»язки. Проти винесення заочного рішення суду вона не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача та її представника, cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник орган опіки та піклування Лисичанської міської ради Гончарова Н.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, про що надала суду висновок органу опіки та піклування Лисичанської міської ради від 16.08.2016 року. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти на відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 30.10.2001 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано ( а.с.9) Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8) Із довідки Лисичанського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23.03.2016 року № 10394/111/35-2016 вбачається, що заборгованість по аліментах з [PERSON] на 21.03.2016 року становить 19 538,20 грн.( а.с.8) Із копії довідки про склад сім»ї ( а.с.12) вбачається, що разом з [PERSON], за адресою [ADDRESS] проживає син [PERSON], [INFO]. Із наданого позивачкою акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS]. Для дитини створено умови проживання та навчання. Батько з сином не спілкується. ( а.с.13) Із висновку опіки та піклування Лисичанської міської ради вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не спілкується з дитиною, не утримує її матеріально, тобто самоухилився від виконання батьківських обов»язків, без поважної причини не приймає участі у житті доньки ( а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися в першу чергу максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року « ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормальної свідомості; не надають їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти». Ухилення від виконання обов»язку акт свідомої поведінки відповідача, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Позивач ніяким чином не перешкоджає відповідачу у спілкуванні з донькою. Виходячи з вищеозначеного, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав на підставі ст. 164 СК України, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. На підставі ст.ст.164 СК Украини,

Outcome: approved