Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29 серпня 1998 року між нею та [PERSON] був укладений договір № 461 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був укладений в Лозівській філії Харківської товарної біржі та зареєстрований в Лозівському БТІ. На даний час позивач вирішила вчинити певний правочин, що підлягає нотаріальному посвідченню. Але нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. В зв»язку з чим вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з»явилася, але надала суду повідомлення яким прохала задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу за її відсутності. Представник відповідача Лозівської філії Харківської товарної біржі у судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 серпня 1998 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 461 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Зазначений Договір купівлі-продажу був укладений в Лозівській філії Харківської товарної біржі на підставі Біржового контракту № 461 від 29.08.1998 року. (а.с.№ 54). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, фактично договір купівлі-продажу сторонами виконаний повністю. Позивач сплатила грошову вартість будинку, зареєструвала договір в Лозівському БТІ, отримала реєстраційне посвідчення, що підтверджується технічним паспортом на вказане домоволодіння. Позивач перейшла проживати в будинок, зареєстрована в ньому, користується та розпоряджається житлом. Крім того, з огляду на умови даного договору, а саме: Пункту 9, де зазначено, що Згідно до ст..15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Судом було встановлено, що Договір купівлі продажу було укладено 29 серпня 1998 року, тобто на час дії Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, тоді як, на момент звернення позивачем з даним позовом до суду, в дію вступив Цивільний Кодекс України 2004 року, тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.214 ЦПК України, судом вирішувалося питання відносно того, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до частини 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року встановлено, що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, з урахуванням викладеного, застосуванню підлягають норми ЦК України 2004 року. Так, відповідно до ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З огляду на договір купівлі продажу від 29 серпня 1998 року вбачається, що сторонами дотримано всі його умови, за БТІ зареєстровано. Таким чином, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу № 461 від 29 серпня 1998 року, що був зареєстрований в Лозівській товарній біржі на підставі Біржового контракту № 325 від 29 серпня 1998 року.

Outcome: approved