Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому з подальшим уточненням просить розірвати договір довічного утримання від 27.01.2014 року, укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений ПН ХМНО Шевченком Т.В., реєстровий №73 та повернути сторони в первісний стан та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. Позивач є інвалідом 2 групи. На початку січня 2014р. позивач познайомився з відповідачем. Відповідач запропонувала свою поміч, допомагати купувати продукти, здійснювати догляд, на що відповідач погодився. 27.01.2014р. між сторонами був укладений договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений ПН ХМНО Шевченком Т.В. Відповідно до вказаного договору, відповідач взяла на себе зобов'язання довічно доглядати позивача, надавати грошову допомогу, харчування, медикаменти, необхідні лікувальні засоби, здійснювати догляд та надавати необхідну допомогу. Вартість матеріального забезпечення визначається у розмірі 1000,00 грн. Натомість позивач передав у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 32,5 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м. До укладання договору відповідач постійно приходила, надавала допомогу тощо. Після укладання договору відповідач стала відвідувати позивача один-два рази на місяць, ніякої допомоги не надавала, матеріально не забезпечувала. З весни 2014 року відповідач взагалі не виконує взяті на себе зобов'язання. Тому позивач вимушений був звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням. (а.с.4). Судом встановлено, що позивач був власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований у даній квартирі. (а.с. 8-11). Відповідно до договору довічного утримання та догляду, укладеного 27.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого ПН ХМНО Шевченком Т.В. за реєстровим № 73, [PERSON] передав у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язувалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. (а.с. 5-7). Відповідно до положень ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 16 Договору, цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а на випадок невиконання його умов або відмови від добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку. Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання (догляду) в повному обсязі, внаслідок чого він бажає розірвати договір в односторонньому порядку та повернути в свою власність квартиру, передану на виконання умов договору. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, не навідує позивача, вони здійснюють догляд за позивачем, викликають йому швидку допомогу, а відповідача вони не бачили з весни 2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір підлягає розірванню у зв'язку з неналежним виконанням однією стороною його умов, що позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до вказаного Договору на квартиру накладено заборону відчуження. Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України …Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Тому, суд вважає за необхідне виключити з акту опису та арешту майна нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] знявши заборону на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] у зв`язку з розірванням договору довічного утримання від 27 січня 2014 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved