Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на наступне. Він є власником земельної ділянки площею 0,0419 га, кадастровий номер 7320784000:01:002:0830, яка розташована в адмінмежах Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Цільове призначення земельної ділянки: іншого призначення (для будівництва автогаражів). Належна йому земельна ділянка, в тому числі, межує із землями Чернівецької міської ради, на якій розташоване громадське об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7». Розташуванням гаража № [NUMBER] громадського об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» самовільно зайнято 0.0023 га належної йому на праві власності земельної ділянки. У листопаді 2016 року позивач звернувся до начальника управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області із заявою відносно незаконної добудови гаража [NUMBER] [PERSON] , частина якого знаходиться на території Товариства по експлуатації індивідуальних гаражів №7 по вулиці Південно-Кільцевій, 10 в місті Чернівці , а частина на його земельній ділянці та просив провести перевірку законності такої добудови та вжити передбачених законом заходів. У відповідь позивача було повідомлено, що посадовими особами управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області 30.11.2016 спільно з представниками органу місцевого самоврядування, головою Острицької сільської ради та головного архітектора Герцаївської районної державної адміністрації, було здійснено виїзд на об`єкт містобудування для здійснення позапланової перевірки по вул.Південно Кільцева, 10 в м. Чернівці , при цьому візуальним оглядом було встановлено, що до гаражу № [NUMBER] виконано добудову орієнтовно розміром чотири на шість метрів, однак на час виїзду на вказаний об`єкт замовники(забудовники) вищевказаного об`єкту були відсутні. Також, що відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єктах за вищевказаною адресою. Із відповіді на запит адвоката голови правління громадського об`єднання «Товариства по експлуатації індивідуальних гаражів №7» [PERSON] від 23 грудня 2016 року йому стало відомо, що власником гаража № [NUMBER] , частина якого розташована на належній позивачу земельній ділянці, є [PERSON] . У вересні 2020 року позивач письмово звернувся до керівника Громадського об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7», з пропозицією про добровільне усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення частини самовільно добудованого гаражу № [NUMBER] . У відповідь листом №2 від 10 лютого 2021 року Голова правління ГО «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» [PERSON] повідомив, що дане питання було розглянуто на засідання правління Громадського об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» 21.09.2020 у присутності відповідача [PERSON] , з протоколу засідання вбачається, що Голова Правління [PERSON] не надавав дозволу власнику гаражу № [NUMBER] [PERSON] на добудову до приміщення вказаного гаражу. Згідно ордеру №14 від 12 грудня 2016 року площа гаража № [NUMBER] складає 5.30 м на 6.20 м, всього 32.86 кв.м., з вказаної площі і сплачується орендна плата. У той же час фактичні зовнішні розміри гаража відповідача 9,36м х 5,85 м, і фактична площа забудови гаража складає 54,76 кв. м замість 32,86 кв.м, тобто площа гаража збільшена на 21,09 кв.м. При цьому самовільна добудова до належного відповідачу гаража розташована на належній позивачу земельній ділянці 4,06м х 5,85м х 3,68 м, що складає 0,0023 га (схематичний план земельної ділянки кадастровий номер 7320784000:01:002:0830). Крім того Правлінням було констатовано, що ГО «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» будь якого відношення до добудови гаража № [NUMBER] та самовільного зайняття 0.0023 га належної позивачу земельної ділянки не має, так як вона знаходиться у адміністративних межах Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, а тому вчиняти будь які дії по знесенню такої добудови у ГО «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» не має правових підстав. 18.02.2021 позивач повторно звернувся до начальника управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області з проханням провести перевірку законності добудови до гаража № [NUMBER] на земельній ділянці за кадастровим номером 7320784000:01:002:0830 в адміністративних межах Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, яка належить йому на праві приватної власності, вжити передбачених законом заходів відносно незаконної забудови гаража [PERSON] . Листом №1024-1.20/2/104/21 від 04.03.21 управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області позивача було повідомлено, що за результатами опрацювання його звернення від 04.11.2016 головним інспектором будівельного нагляду було здійснено виїзд за місцезнаходженням об`єкта містобудування та візуальним оглядом було встановлено, що до гаражу № [NUMBER] виконано добудову орієнтовно розміром чотири на шість метрів. З приводу піднятого позивачем питання щодо проведення чергового виїзду на об`єкт будівництва та здійснення позапланової перевірки повідомлено, що постановою від 13 березня 2020 року № 218 прийнято рішення про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України. Також постановою від 13 березня 2020 року № 219 зупинено дію Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №533, який є основним процедурним актом у сфері держархбудконтролю. Згідно постанови КМУ №1339 від 16.12.2020 відновлено дію вказаного Порядку виключно для новоутворених органів архітектурно-будівельного контролю. З урахуванням зазначеного вжиття заходів реагування на підставі поданих фізичними та юридичними особами звернень можливо у разі початку функцій і повноважень Державної інспекції архітектури та містобудування України, тому станом на час розгляду звернення новоутворений орган державної влади не розпочав виконання покладених чинним містобудівним законодавством функцій. Спірна прибудова до гаража створює позивачу незручності та перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. Самостійно знести добудову до гаража відповідач відмовляється, провокує сварки та скандали. Таким чином вважає встановленим наявність тривалих перешкод в реалізації такого права з боку відповідача, тому вправі вимагати у судовому порядку усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. За таких обставин просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою кадастровий номер 7320784000:01:002:0830, що розташована в адмінмежах Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області шляхом демонтажу за власний рахунок розміщеної на даній земельній ділянці добудови розміром 4,06 м х 5,85м х 3,68 м до належного йому гаража № [NUMBER] . Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08.09.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно гараж, яким він володіє, відповідає тим розмірам, які вказані у позові, є більшим, чим зазначено в ордері №14 від 12 грудня 2016 року, в той же час то не він здійснював добудову до належного йому гаража № [NUMBER] , а попередні власники. Частина гаража знаходиться на земельній ділянці позивача, але він купив право володіння гаражем уже в такому вигляді, а позивач при купівлі земельної ділянки бачив, що там знаходиться частина гаража № [NUMBER] , також він не вчиняв сварки з позивачем та не перешкоджав йому користуватися земельною ділянкою. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Громадське об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, однак подала до суду листа в якому просить розгляд даної справи проводити у відсутності такого, рішення винести згідно вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій областів судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, однак подала до суду листа в якому просить розгляд даної справи проводити у відсутності такого, вирішення справи залишила на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей 386, 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 78 та частиною другою статті 90 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно з частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 211 ЗК України визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Судом встановлено,що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2011 є власником земельної ділянки площею 0,0419 га, кадастровий номер 7320784000:01:002:0830, що розташована в адмінмежах Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Цільове призначення земельної ділянки: іншого призначення (для будівництва автогаражів). Належна йому земельна ділянка, в тому числі, межує із землями Чернівецької міської ради, на якій розташоване громадське об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7». [PERSON] згідно ордеру №14 від 12 грудня 2016 року є власником гаражу № [NUMBER] , який розміщений на земельній ділянці громадського об`єднання «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів № 7 », розташованої в адмінмежах м.Чернівці, площа гаража № [NUMBER] складає 32.86 кв.м. (5.30 м на 6.20 м, всього 32.86 кв.м.), з вказаної площі і сплачується орендна плата. Посадовими особами управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області 30.11.2016 спільно з представниками органу місцевого самоврядування, головою Острицької сільської ради та головним архітектором Герцаївської районної державної адміністрації, на місці об`єкту містобудування для здійснення позапланової перевірки по вул.Південно Кільцева, 10 в м.Чернівці , при цьому візуальним оглядом було встановлено, що до гаражу № [NUMBER] виконано добудову орієнтовно розміром чотири на шість метрів. У той же час фактична площа забудови гаража складає 54,76 кв. м замість 32,86 кв.м, фактичні зовнішні розміри гаража № [NUMBER] складають 9,36м х 5,85м, тобто площа гаража збільшена на 21,09 кв. м. При цьому самовільна добудова до належного [PERSON] гаража розташована на належній [PERSON] земельній ділянці розміром 4,06 м х 5,85м х 3,68 м, що складає 0,0023 га (схематичний план земельної ділянки кадастровий номер 7320784000:01:002:0830). Голова Правління ГО «Товариство по експлуатації індивідуальних гаражів №7» [PERSON] не надавав дозволу власнику гаражу № [NUMBER] [PERSON] на добудову до приміщення вказаного гаражу. Цивільне законодавство України визначає, що одним із способів захисту права власності є негаторний позов. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Об`єктом негаторного позову є усунення триваючого правопорушення, що зберіглося до моменту подання позову до суду. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення. (ВС/КЦС у справі № 686/16196/15-ц від 08.07.2020). Пункт 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірна частина гаража № [NUMBER] споруджена ще задовго до придбання [PERSON] земельної ділянки, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем не представлено. Крім того, суд зазначає, що відсутність заперечень попереднього власника майна проти порушення права власності, не пов`язаних із позбавленням володіння, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову нового власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц (провадження № 14-341цс18). Таким чином, зібрані у справі докази та встановлені на підставі них обставини підтверджують, що позивач у справі є власником земельної ділянки, який у встановленому порядку набув права використання такої, відповідач визнає факт належності йому спірної господарської будівлі (гаражу), вказана частина якої розташована на земельній ділянці позивача, докази спорудження [PERSON] частини спірного гаражу за наявності відповідних дозвільних документів суду не надані. Також судом встановлено наявність перешкод в реалізації прав позивача з боку відповідача, тому, на думку суду, позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, відтак, позов [PERSON] про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає до задоволення. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 908.00 грн. На підставі ст.ст.316,317, ч.1, 4, 7 ст.376, 386, 391, 396 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81-89, 141, 229, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: approved