Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На даний час подружжя проживає окремо. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому їй одній важко утримувати дитину. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча він фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, офіційно не працює, але виїжджає на заробітки до Російської Федерації, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду повернулися конверти з позначками «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, враховуючи клопотання позивача та належне повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №222622, виданого Новопсковським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області 05.05.2016, актовий запис №24, Акулов (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2016 (а.с.7). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 380370, виданим 06.10.2016 Новопсковським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №147 (а.с.6). Відповідно до довідки №928003820 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON], [INFO], перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з м. Луганськ разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки №1667, виданої 11.05.2017 виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.5), що також підтверджується актом підтвердження проживання від 11.05.2017, складеного депутатом Новопсковської селищної ради [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції [PERSON] № 2901-IV від 22.09.2005), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017. [PERSON] внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов пред'явлено до суду 16.05.2017. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, сторін, відсутність у платника аліментів інших утриманців, враховуючи те, що позовну заяву було подано 16.05.2017, а з 09.07.2017 набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до цієї дати був визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, суд дійшов до висновку, що з відповідача, [PERSON], необхідно стягнути аліменти на користь позивача, [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з 16.05.2017 до 08.07.2017 не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 09.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття - не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Outcome: approved