Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], зазначивши, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору дарування квартири. Відповідач не проживає в даній квартирі з квітня 2011 року, тобто більше 4 років. Його речей в квартирі немає, претензій щодо проживання в квартирі він не предявляв, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає неявку відповідача неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи по справі у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату слухання справи, а тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, ч.1 ст. 224 ЦК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення. При цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії договору дарування квартири від 20.09.2002 року та копії технічного паспорта [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] /а.с.6,7-8/. Згідно довідки голови ОСББ «Дружба» від 29.10.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований у [INFO], однак не проживає за вказаною адресою з квітня 2011 року по теперішній час /а.с.10/. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з квітня 2011 року, а отже понад 6 місяців без поважних причин, його речей у будинку немає, вимог щодо проживання у вказаному будинку відповідач не предявляв. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved