Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що із відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, проживає окремо. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до повноліття дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив до суду від відповідача не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 22.01.2000 року, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 699 від 24.12.2002 року, складеним Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між позивачем та відповідачем розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №530 від 17.12.2002 р. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №145 від 12.06.2018 року, та перебуває на повному її утримані. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Так, у ч.2 ст. 182 СК України зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище вказане, проаналізувавши зібрані докази по справі, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також беручи до уваги стан здоров`я, матеріальне становище та потреби малолітньої дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про те, що відповідач являючись батьком дитини, перебуваючи у працездатному віці, зобов`язаний утримувати дитину та надавати необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, однак ухиляється від виконання обов`язку, а також оскільки законодавством передбачено частки у розмірі 1/4 частини на одну дитину, 1/3 частину на двох дітей та половину заробітку на двох і більше дітей, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на користь дитини у розмірі 1/3 частини підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 1/4 частини. Суд не приймає до уваги зазначені у позовній заяві твердження про те, що відповідач отримує стабільний дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, оскільки позивачем ненадано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в на користь позивача в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial