Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 30.12.2008 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі по 300,00 грн. щомісячно до її повноліття. Позивач зазначає, що дочка школярка. Матеріальні видатки кожного разу збільшуються, оскільки вона підростає, потребують одягу та взуття більших розмірів. Крім матеріальних благ позивач дбає, щоб дитина мала достатній рівень життя для всебічного розвитку. Відповідач здорова, працездатна особа, працює на сезонних роботах та його дохід є мінливим. А тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач подав до суду відзив на позов (а.с.34-37), відповідно до якого позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно. Відповідач просить врахувати, що він офіційно не працює, його заробітки є мінливими і нестабільними, носить епізодичний характер. Також відповідач зазначає, що в нього на утриманні знаходяться неповнолітні діти від шлюбу з [PERSON] (а.с.38), а саме доньки Христина, [INFO] та донька Євгенія, [INFO] (а.с.39-40). Крім того ним надано квитанцію про оплату аліментів в розмірі по 300 грн. до досягнення дочкою [PERSON] повноліття в розмірі 12521,00 грн. (а.с.44). Відповідач просить врахувати, що окрім сплати аліментів на підставі рішення суду, він додатково бере участь в утриманні дитини. Тому просить позов задоволити частково. Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року, який розірвано 12.05.2003 року (а.с.13). Від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.7). Дочка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Голинською сільської ради від 02.03.2018 року №564 (а.с.11). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.12.2008 року (а.с.6) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі по 300,00 гривень, щомісячно, починаючи з 03.12.2008 року і до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача , майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Також суд враховує наявність на утриманні у відповідача неповнолітніх дітей (а.с.39-40). Водночас, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою і може працювати та виконувати обовязок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дітей. При цьому вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000,00 грн. на дитину є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоровя сторін, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень, щомісячно. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 350,00 грн. витрат за надання правової допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial