Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що за 16.03.2017 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ, за яким із відповідача на її користь було присуджено аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує у позові, що розмір призначених за судовим рішенням аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини\~ та належного її рівня життя відповідно до її розвитку, тому вона просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначених за судовим рішенням з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відзив до суду не подав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказуючи, що офіційного місця роботи на даний час він не має, однак спроможний реально нести аліментні зобовязання у розмірі 50 % від його заробітку доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що 16.03.2017 Липовецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ у цивільній справі № 136/335/17, за яким із [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до повноліття дитини. Вказане судове рішення набуло законної сили 05.04.2017. Позивач звернулась до суду із даним позовом про зміну розміру аліментів визначених за вищевказаним судовим рішенням, вказуючи, що розмір аліментів визначених за судовим рішенням є значно нижчим від прожиткового мінімуму встановленого законодавцем для дитини відповідного віку та не забезпечує потреби дитини, у звязку із його віком. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правилами\~ ст.181 СК України, передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із аналізу норм ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивачем не надано жодних належних, допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального чи сімейного стану сторін спору з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів до часу звернення її до суду із даним позовом. При цьому, суд враховує, що 17.05.2017 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р.\~№ 2246-VIII установлено прожитковий мінімум для\~ дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2018 року становить 1492 грн. Судом встановлено, що присуджений до стягнення за рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини сторін із відповідача є значно нижчим від 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку законодавцем, отож, суд вважає, що є усі правові підстави для зміни розміру аліментів визначених за судовим рішенням. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати у новому розмірі із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, суд зважає на те, що батьки мають рівні права по відношенню до своєї дитини у тому числі щодо її утримання, мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, отож, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України та обставин встановлених в судовому засіданні, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальне утримання своїй дитині у частці від його заробітку (доходу) в розмірі ? частки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили (абз.4 п.23 постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується\~Главою 8 ЦПК України, отож присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких при пред'явленні позову була звільнена позивач. На підставі ст.ст.\~182,\~192 СК України,

Outcome: partial