Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданих збитків внаслідок залиття квартири [ADDRESS] в розмірі 33 007,00 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вказаної квартири, на підставі акту комісії про залиття квартири від 13.04.2018 року при обстеженні було встановлено, що в коридорі, кімнаті та кухні по периметру утворились мокрі полоси на стелі та стінах. Комісією встановлено, що залиття квартри [ADDRESS] сталося внаслідок прориву шлангу, через який постачалась холодна вода до умивальника на кухні у кв. [ADDRESS] . Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва поточний ремонт квартири [ADDRESS] становить 33007,00 грн. Оскільки відповідач добровільно не хоче відшкодувати завдану шкоду, змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач вказує, що внаслідок залиття її квартири їй було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 10000 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 21.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 13.08.2019 ухвалою суду замінено відповідача на [PERSON] . Ухвалою суду від 10.09.2019 справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на зазначені обставини, суд проводить заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно листа виконавчого комітету Добротвірської селищної ради №146/02-11 від 25.02.2019 відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.10.2012. Як вбачається з акта, складеного комісією ДКП «ПОЖ»» від 13.04.2018 року, про те що в кв. [ADDRESS] , трапилося залиття квартири, через яке в коридорі, кімнаті та кухні по периметру утворились мокрі полоси на стелі та стінах. Залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок прориву шлангу, через який постачалась холодна вода до умивальника на куні у кв. [ADDRESS] . Згідно з зведеним кошторисним рахунком вартості об`єкта будівництва, складеного інженером-проектувальником [PERSON] , поточний ремонт квартири [ADDRESS] 00 грн. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до ст.ст.12,13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 11.12.2018 у справі № 759/4781/16-ц. Враховуючи, що відповідачем, всупереч ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не надано суду жодних доказів в підтвердження обставини щодо відсутності його вини у заподіянні шкоди позивачу, суд дійшов висновку, що з відповідача потрібно стягнути матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 33 007,00 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих завязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є підставною, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, глибини перенесених нею фізичних і душевних страждань, їх довготривалий характер, та вважає, що достатнім та справедливим є відшкодування відповідачем на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 916,24 грн

Outcome: partial