Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.10.1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе і враховуючи те, що діти знаходяться на її вихованні та утриманні, проживають разом з нею просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох дітей аліменти, а саме на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, та на користь повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1700,00 грн. щомісяця до закінчення нею навчання. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду пояснення в яких проти розірвання шлюбу не заперечував. Щодо стягнення аліментів зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів та на користь [PERSON] в сумі 550,00 грн. У іншій частині позовних вимог просив відмовити, та справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача, врахувавши письмові заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1993 року між позивачем та відповідачем Залізничним відділом ЗАГСУ м. Києва зареєстровано шлюб за актовим записом №782. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться з жовтня 2012 року. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Також встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.10.1996 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва та серії [NUMBER] від 22.07.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як пояснила в судовому засіданні позивач, діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходиться на її вихованні та утриманні, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох дітей аліменти, а саме на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, та на користь повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1700,00 грн. щомісяця до закінчення нею навчання. З пояснень, що містяться в матеріалах справи вбачається, що відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 3000,00 грн. на доньку [PERSON] та в розмірі 1700,00 грн. на доньку [PERSON], щомісяця, на що слід зазначити наступне. Згідно довідки Іноземного підприємства « 1+1 ПРОДАКШН» за №1108 від 10.12.2014 року, відповідач [PERSON] працює на штатній посаді оператора відділу технічного забезпечення новин Іноземного підприємства « 1+1 ПРОДАКШН» з 19.04.2010 року, та його посадовий оклад становить 10090,00 грн. на місць. З довідки №111 від 10.12.2014 року вбачається, що [PERSON] у період з вересня по грудень 2014 року був направлений у відрядження. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач має стабільний заробіток та зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач частково довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 243,60 грн., за позовні вимоги немайнового характеру, та на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн., за позовні вимоги майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial