Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 06.11.2014 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з позовом вона проживала з дітьми окремо від відповідача та вони знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає. За таких обставин, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на одну дитину щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовільнити. Відповідач та його представник проти позову заперечували, вважали, що на час скасування судового заочного рішення одна дитина, а саме [PERSON] [INFO] вже досягла повноліття, а у відповідача укладений шлюб із [PERSON] , від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач утримує дітей від першого шлюбу, надаючи їм добровільно матеріальну допомогу. Крім того, відповідач зазначив, що деякий час старший син - [PERSON] проживав разом з ним та був на повному його утриманні . Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2014 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією рішення на а.с.7. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та в свідоцтві про народження позивач записана матір`ю, а відповідач - батьком /а.с.6/ . На час звернення позивачки до суду - , а саме : 30.12.2014 року, діти проживали разом з матір`ю, що підтверджується копією довідки з місця проживання на а.с.8. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] працює, має задовільний стан здоров`я, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Вказані обставини не заперечуються відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 30.12.2014 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Щодо заперечень відповідача щодо зміни його сімейного положення та наявність на даний час на утриманні іншої малолітньої дитини, а також досягнення сином [PERSON] повноліття на час перегляду судового рішення, то на думку суду ці заперечення не можуть бути взяті до уваги, оскільки, як зазначалося вище , позов від [PERSON] надійшов 30.12.2014 року та повинен бути вирішений саме за вказаними вимогами на час звернення до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved