Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про скасування реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок № 13 по вул. Суворова в м. Перечин належить йому на праві приватної власності. У вказаному будинку є зареєстрований відповідач, однак ніколи не проживав та на даний час не проживає в такому, а його прописка створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком. На звернення до Перечинського РС ГУ ДМС про зняття відповідача з реєстраційного обліку, їй було відмовлено та порекомендовано звернутися до суду, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування вказаним житловим будинком та зобовязати Перечинський РС ГУДМС зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердив те, що відповідач [PERSON] у будинку № 13 по вул. Суворова в м. Перечин ніколи не проживав та не проживає на даний час. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок № 13 по вул. Суворова в м. Перечин Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25 грудня 2014 року. Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], що стверджується копією будинкової книги та перешкоджає позивачу у праві користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що відповідач більше року не проживає у будинку позивача і те, що остання не може належним чином користуватися своєю власністю, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити права користування житловим будинком та зняти з реєстраційного обліку з належного позивачу будинку, який знаходиться за адресою: Закарпатська область м. Перечин, вул. Суворова, № 13. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved