Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони розірвали шлюб з 19.07.2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у звязку з чим позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі та стягнути аліменти за минулий період. Представник позивача наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні визнав частково надав довідку з ТОВ «Торговий дім «СКФ» зазначивши що він працевлаштований та отримує фіксовану заробітну плату. Крім того, вказав, що щомісячно надавав матеріальну допомогу дітям надавши відповідні докази. Вислухавши відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що розірвали шлюб з 19.07.2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO]. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу.\~ \~ Відповідно до вимог\~ ст.150 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний і моральний розвиток, а відповідно до\~ ст. 180 цього Кодексу\~ батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак відповідно до довідки ТОВ «Торговий дім «СКФ» відповідач отримує середню заробітну плату у розмірі 2006, 94 гривень Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню оскільки відповідач має фіксовану заробітну плату, а його мінливий дохід не підтверджено жодними доказами у звязку з чим суд вважає необхідне стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Аліменти за минулий час присуджуються не більше ніж за три роки . Однак позивач не надала необхідні докази, які свідчать про вжиття нею заходів щодо отримання з відповідача аліментів та ухилення від їх сплати, а навпаки надано докази про періодичні платежі відповідачем на користь позивача для утримання дітей. У звязку з чим позовна вимога про стягнення аліментів за минулий період не підлягає задоволенню у звязку з недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial