Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який у заяві від 22 вересня 2020 року змінила. У зміненому позові просить суд стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі народився сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач коштів на утримання сина не надає. Добровільно домовитись з відповідачем про його участь в утриманні дітей не може, а тому, змушена звернутися в суд з даним позовом про стягнення аліментів на їхнє утримання. У судовому засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги на йогоутримання не надає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1\~статті 183 Сімейного кодексу України\~та абзацу 1 пункту 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ При визначенні розміру аліментів згідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 12 закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання, і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8\~ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9\~ст. 7 СК України).\~\~ Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд на підставі ст.12 СК України враховує матеріальний стан сторін, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, тому має можливість надавати допомогу дитині та виконувати покладені на нього законом аліментні обов`язки. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов`язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має нерегулярний щомісячний заробіток. Згідно з\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, позивач в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved