Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Новопокровської селищної ради, в якому просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON]; визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON]; припинити право спільної сумісної власності на кв. [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., що належить позивачу та спадкодавцю [PERSON], визнавши що їх частки в праві спільної сумісної власності становлять по ? частині; та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач, в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними у справі доказами. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], починаючи з 1975 року проживала однією сім'єю з [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки. Весь цей час Позивач і [PERSON] постійно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 серпня 2012 року виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана частина квартири належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Чугуївської райдержадміністрації 25 квітня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) №7/105 (а.с. 10). За життя [PERSON] та позивач не визначали частки у спільному сумісному майні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 122 6 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За роз'ясненнями пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, це може бути зроблено також після відкриття спадщини та спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] спадкоємицею стала його цивільна дружина, позивач по справі - [PERSON] Інших осіб, які мали б право на спадкування після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом оттержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач своєчасно прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Після звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно Позивачу було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та визнання позивача спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], в судовому порядку. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved