Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просила встановити факт, що вона, [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] постійно проживали однією сім`єю більше 5 років. В обґрунтування даного позову зазначала, що вона народилася [INFO] в м.Полтаві і у свідоцтві про народження її прізвище записано - [PERSON] , а батьками є - [PERSON] та [PERSON] , які шлюб розірвали у 1982 році. Батько [PERSON] помер [INFO] , проживаючи окремо від неї та її мами. Мама зареєструвала шлюб з [PERSON] у 1983 році і всі стали проживати однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] . 31 жовтня 2003 року мама, позивач та [PERSON] на своє ім`я купили квартиру [ADDRESS] . З дня купівлі зазначеної квартири позивач, мама та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю в цій квартирі і вести спільне господарство. Після смерті [INFO] мами, позивач та [PERSON] продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, несли спільні витрати на утримання житла, його ремонт, на придбання продуктів харчування, ліків та ін.. Мали спільний бюджет і вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер, який постійно проживав з позивачем по місцю реєстрації. Позивач з працівниками Полтавського театру, в якому працював [PERSON] , займалася його похованням, купляла всі необхідні для цього речі. 27 лютого 2008 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище. Після реєстрації шлюбу в цю квартиру поселився і її чоловік, вони проживають в квартирі по теперішній час. Після смерті [PERSON] у шести місячний термін позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки вона не є родичем померлого. Нотаріус рекомендував звернутися до суду. Ухвалою від 09 червня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01 липня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву представника територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, згідно якого відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Зазначав, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Позовна заява не містить достатньо інформації та відповідних документів на підтвердження постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, їх пов`язаність спільним побутом, наявності в них взаємних прав та обов`язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Паволенко А.Г. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомляв. Представник Першої полтавської державної нотаріальної контори надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду ( а.с.167). Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Так, відповідно до ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст.13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 05.10.1992р. [PERSON] , [INFO] , у графі мати зазначена [PERSON] (а.с.6). [PERSON] після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.2008 року (а.с.8). ЇЇ мати - [PERSON] 14.06.1983 року уклала шлюб з [PERSON] , копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.1983 року (а.с.24). Як вбачається із договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2003 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] з 14 листопада 2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] [INFO] померла, копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2007 року (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2008 року (а.с.10). [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Гальонкіної О.В. від 02 червня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , що залишилася після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що заявником не подано документів на підтвердження факту родинних відносин та/або підстав спадкування за законом відповідно до ст.1264 ЦК України ( а.с.27). Відповідно до частини 1 ст.81 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом ст. 1264 ЦК четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови .Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, підлягає встановленню, як факт проживання [PERSON] однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Так на підтвердження ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків [PERSON] та [PERSON] - позивачем не надано жодного доказу. На підтвердження факту, що на час відкриття спадщини сплинуло щонайменше п`ять років, протягом яких [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю позивачем надані довідки ОСББ «Котляревського 21» № 3 та № 4 від 20.02.2020 року. Вказані довідки містять інформацію про те, що [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ), [PERSON] та спадкодавець [PERSON] з 14.11.2003 року по 09.11.2007 рік були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Таким чином, вказані довідки ОСББ «Котляревського 21» не підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] протягом 5 років, оскільки зазначений у довідках період складає 4 роки 2 місяці та 2 дні. Крім того, позивачем наданий акт від 12.03.2020 в якому жителі будинку по [ADDRESS] зазначили, що [PERSON] постійно проживала в квартирі [ADDRESS] з 14.11.2003р. однією сім`єю з мамою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] до дня їх смерті ( а.с.23). Вказаний акт суд не може розцінювати як належний та допустимий доказ, так як він носить суто оціночний характер, з якого неможливо встановити факт проживання позивача з померлим з 14.11.2003 року та до його смерті за однією адресою. Крім того акт не містить жодних даних про ведення позивачем та спадкодавцем спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Відсутні дані в який період часу особи які підписали акт проживали у будинку, чи були вхожі у сім`ю. Також, не заслуговують на увагу покази свідка [PERSON] , допитаного під час розгляду справи, щодо проживання заявника у квартирі зі спадеодавцем, оскільки вони не є достатніми доказами, що підтверджують сукупність фактів, необхідних для встановлення факту проживання однією сім`єю, існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків між позивачем та померлим не менше як п`ять років. Більш того, як вказано у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №129/2115/15-ц - покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Посилання позивача на те, що вона за власні кошти поховала спадкодавця не є доказом, що підтверджує факт проживання однією сім`єю з останнім протягом п`яти років до дня відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, не доведено наявності усіх наведених вище фактів у їх сукупності, відсутні дані про їх спільне проживання протягом 5 років, а тому у задоволенні вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed