Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2003 року до 2011 року. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1860,00 грн., щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.05.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до відзиву від 25.05.2018 року наданого відповідачем вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає вважає позов безпідставним, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований має мінливий дохід, має на утриманні мати, яка постійно хворіє. Крім того, зазначає, що вказана позивачем сума аліментів в розмірі 1860 грн., є зависокою. Зазначає, що може сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 грн., щомісячно з дня подачі позову та до повноліття дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року та відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.08.2011 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] З письмових вимог позивача судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, інших утриманців не має, неповнолітній [PERSON] потребує повноцінного харчування, нового одягу так як швидко росте, тому вважає, суму у розмірі 1860,00 грн. достатньою для утримання сина. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У зв'язку з тим, що [PERSON] перебуває в працездатному віці, не надав жодних доказів на підтвердження того, що він сплачує аліменти на утримання інших осіб або відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб, тому не в змозі сплачувати вказану суму аліментів щомісячно, являючись батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати його до повноліття, надавати йому необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Також той факт, що відповідач не працює, не звільняє його від обов'язку приймати участь в утриманні дитини, а відсутність офіційного працевлаштування не вказує на відсутність доходу тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., який на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку

Outcome: partial