Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця\~ [PERSON], в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу між [PERSON] та ФОП [PERSON]; розірвати договір купівлі-продажу між [PERSON] та ФОП [PERSON]; зобовязати ФОП [PERSON] обміняти товар належної якості та повернути гроші за придбаний товар [PERSON] в сумі 4\~700 грн.; задовольнити завдану моральну шкоду в розмірі 2\~000 грн. та зобовязати відповідача перерахувати кошти на рахунок Приватбанка, № картки 4149 4978 0808 38 79 бійця АТО [PERSON], який знаходиться на лікуванні у госпіталі м. Харкова; покласти судові витрати на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2015 р. вона придбала у приватного підприємця [PERSON] на торгівельному місці 21-М4-39, торгівельний майданчик «Лужники» ТЦ «Барабашово», пальто ціною 4\~700 грн. Після розрахунку, по вимозі клієнта, продавець не надав чек на придбаний товар, інформацію про продукцію, якість асортименту та виробника. Оскільки, під час придбання, в торгівельному майданчику не було можливості та умов нормально приміряти пальто, 14.03.2015 р. позивач повернулась до відповідача та пояснила, що придбаний товар її не задовольняє розміром та матеріалом виробу, вона працює вихователем у дитячому садочку та тривалий час відкладала кошти на пальто і це для неї великі кошти. На прохання позивача обміняти їй цей товар або повернути гроші, відповідач безпідставно та в грубій формі відмовив їй. [PERSON] зазнала моральних страждань внаслідок хамської поведінки, впевненістю в своїй безкарності відповідача, який знущався з безпорадної жінки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення відповідно до змісту позовної заяви. В судовому засіданні відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХП від 12.05.1999 р. договір-усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним та касовим чеком, квитком, талоном або іншим документом . Позивачем не надано підтвердження вчинення усного правочину та не заявлено клопотання про витребування або забезпечення доказів у разі наявності труднощів або неможливості отримати їх самостійно. Крім того, з копії відповіді Головного Управління ДФС у Харківській області вбачається, що з метою перевірки інформації, викладеної у заяві [PERSON], фахівцями ГУ ДФС у Харківській області проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності документів, що підтверджують державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин в господарському обєкті за адресою: м. Харків, ТЦ «Барабашово» ТМ «Лужники» місце 21-М4-39. Субєкт господарювання фізична особа [PERSON] перебуває на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області з 11.05.1999 р. Згідно наданих пояснень отриманих в ході перевірки від приватного підприємця, книгу обліку доходів та витрат у своїй роботі він не використовує, товарні та касові чеки не видає. Основним видом діяльності є торгівля весільних та вечірніх суконь, продаж пальто у 2015 р. не здійснював. (а.с. 3). Суд не приймає до уваги, визнання відповідачем факту укладення договору купівлі-продажу, що міститься у копії висновку ДІМ Київського РВ ХМУ ГУМВС України і Харківській області підполковника міліції [PERSON] , у звязку з тим, що даний висновок не є належним та допустимим доказом . Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування своїх доводів щодо завдання їй моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed