Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.1996 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому. У шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає виключно з нею. У свою чергу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не купує продукти харчування, одяг тощо, дитина перебуває на повному її забезпеченні. Оскільки рівень її доходів не дає можливості забезпечувати дитину матеріально на належному рівні, а відповідач має рівні з нею обовязки щодо забезпечення дитини, має доходи, тому просить стягувати аліменти у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав наведених вище, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду показав, що не заперечує свого обовязку щодо сплати аліментів на дитину, однак не погодився із запропонованим позивачем розміром. Вказав, що на сьогоднішній день він ніде не працює, у пошуках роботи, а тому згідний сплачувати аліменти у розмірі 400,0 гривень. Також зазначив, що посилання позивача на ті обставини, що він не в повному обємі надає допомогу на утримання дитини не відповідають дійсності, оскільки він періодично давав кошти на дитину у розмірі 200,0 гривень. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 10 серпня 1996 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому. У зареєстрованому між сторонами шлюбі, народилася донька [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 3499 (а.с.5). Згідно з рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07.11.2013 року (а.с.6), шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом безспірно встановлено, що на даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю. Відповідач з дитиною не проживає. В судовому засіданні позивач ствердила, що дитина перебуває виключно на її матеріальному утриманні, відповідач від надання матеріальної допомоги у достатньому розмірі ухиляється. Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], який є інвалідом 3-ої групи. В той же час відповідач наведені позивачем обставини заперечує, вважає, що бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, оскільки періодично надає кошти на дитину у розмірі 200,0 гривень. Як вбачається з довідки Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, у відповідача [PERSON] за період часу з 01.01.2013 року по 30.09.2016 року доходи відсутні. При цьому, судом встановлено, що позивач по стану здоровя теж не працює. Наведені сторонами обставини свідчать про відсутність між ними домовленості щодо способу виконання спільного обовязку утримувати дитину, а тому виходячи із встановленого факту, що дитина проживає із матірю, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини є підставною. При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач вказаний розмір аліментів в судовому засіданні категорично заперечив, вважає такий необґрунтовано завищеним, просить стягувати з нього щомісячно аліменти на дитину у розмірі 400,0 гривень в силу того, що він не працює, жодних інших обставин відповідачем не наведено. А тому з врахуванням потреб дитини та наданої допомоги самою матірю, враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоровя та вік, наявність у нього обовязку по утриманню неповнолітньої дитини та відсутності законодавством визначеного обовязку по утриманню інших осіб, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно на користь позивача на утримання дитини і до досягнення нею повноліття у розмірі 700,0 гривень, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дитини. Враховуючи наведене, позов слід задоволити частково, присудити на користь позивача стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом розмірі, яке здійснювати щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved