Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вона є наймачем квартири № 36, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Василівська, будинок № 51-а. Вказує, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, але за місцем реєстрації не проживає з квітня 2017 року, його особистих речей у квартирі немає, кореспонденція, адресована відповідачу за вказаною адресою не надходить, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном. У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 36, розташованою за адресою: Донецька область, м. Cловянськ, вулиця Василівська, будинок № 51-f. Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, 27 вересня 2018 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Третя особа - [PERSON], у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 27 вересня 2018 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оголошення на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області 04 жовтня 2018 року і тому з 04 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 55 від 07 лютого 2007 року виданого за Рішенням виконкому Словянської міської ради Про переоформлення особистого рахунку на житлову площу на імя [PERSON], вирішено відкрити особистий рахунок на трьох кімнатну квартиру № 36 по вулиці Жовтневої Революції (зараз Василівська) будинок № 51-а, на склад родини з двох осіб (а.с.7). У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання. Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. З Довідки про склад сімї виданої ТОВ «[PERSON] ЛТД» 07 серпня 2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] заявник; [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO] син, зареєстрований з 08 червня 2010 року (а.с.6). 07 серпня 2018 року паспортистом [PERSON], мастером сантехстройучастку [PERSON], бухгалтером [PERSON], було складено [PERSON] про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]., але фактично не проживає за вказаною адресою з 03 квітня 2017 року по теперішній час (а.с.8). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями статті 71 ЖК УРСР відповідно до положень якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON]. З 03 квітня 2017 року відповідач не проживає в житловому приміщенні, а саме у квартирі [ADDRESS], добровільно не знявся з реєстрації, його особистих речей у квартирі немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 36 в будинку № 51-а по вулиці Василівській м. Словянська Донецької області. Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved