Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить (згідно уточненої позовної заяви від 30.08.2017 року) суд стягнути на її користь борг за договором позики в розмірі 29081,60 грн., та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 22 березня 2017 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла у неї грошові кошти в розмірі 2048,00 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 04.04.2017 року. Крім того, договором передбачено сплата відповідачем процентів за користування позикою у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку. Виконання відповідачем зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 22.03.2017 року, який був укладений позивачем та [PERSON], згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання відповідачем зобовязань за договором позики від 22.03.2017 року. Позивач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом. 03 серпня 2017 року ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 18 жовтня 2017 року ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу та призначена справа до розгляду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не зявились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомили. Суд, враховуючи думку представник позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 22 березня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п. 2.1. загальна сума позики складає 2048,00 грн. Пунктом 4.1 вищезазначеного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути грошові кошти до 04.04.2017 року в сумі 2048.00 грн. Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до копії розписки [PERSON] від 22.03.2017 року нею отримано від [PERSON] гроші в розмірі 2048,00 грн., які вона зобовязалась повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 22 березня 2017 року. Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 22.03.2017 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно з яким поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобовязань за договором позики від 22.03.2017 року. Позивач неналежним чином виконав умови договору. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, у звязку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% в день від суми простроченої заборгованості які нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так, згідно з розрахунком позичальник станом на 31.07.2017 (дата подачі до суду позовної заяви) року борг не повернула. З 05.04.2017 року по 31.07.2017 року пройшло 118 днів. 10% (204.80грн.) в день за період з 05.04.2017 року (118 днів) складає 118 х 204.80 = 24166.40 грн. Всього : заборгованість за тілом позики: 2048.00 грн. заборгованість за відсотками: 24166.40 грн. Всього заборгованість у сумі: 26214.40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобовязання, натомість відповідач порушив умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики. Таким чином, сума заборгованості по договору позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів частково, оскільки позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 14.08.2017 року, тобто після звернення до суду з відповідною позовною заявою. З огляду на вищезазначене, сума заборгованості відповідачів перерахована станом на 31.07.2017 року - дата звернення до суду, в іншому вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial