Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 29 серпня 2014 року зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх двох років вони з чоловіком разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків. Причиною цього стали постійні непорозуміння та сварки, відсутність довіри, спільних інтересів. Вважає, що примирення між сторонами не є можливим. З огляду на вказане, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 15 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 18 вересня 2019 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, однак 12 листопада 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 8110005809451, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву 28 [INFO] року, а в подальшому поштову кореспонденцію не отримував. Згідно з правовою позицією, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 серпня 2014 року, який зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 612 Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 березня 2015 року Виконавчим комітетом Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем « [PERSON] » є законним та обґрунтованим.

Outcome: approved