Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина, в якому зазначила, що з 16.09.1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання сина в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому, позивач звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1300,00 грн до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.42). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Ухвалою суду від 22.10.2013р. було доручено Ялтинському міському суду Автономної Республіки Крим допитати відповідача по суті позовних вимог. 11.03.2014р. матеріали судового доручення повернуто без виконання у зв,язку з неявкою відповідача (а.с.30-39). Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року (а.с.5). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть (а.с.1). Від спільного проживання мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач (а.с.5). Неповнолітній син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання сина у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на його утримання від відповідача (а.с.1,2). Відповідач допомогу на утримання неповнолітнього сина надає періодично, останні місяці надавав допомогу шляхом поштового переведення по 1300,00 грн (а.с.43-49). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина позивачу не надає. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що відповідач допомогу на утримання неповнолітнього сина надає періодично, і суду не доведено, що відповідач має регулярний дохід, крім того, враховуючи, що відповідач періодично сплачує по 1300,00 грн на утримання неповнолітнього сина, тобто фактично згоден з цією сумою, та враховуючи те, що в разі зміни майнового стану сторони не позбавляються права звернення до суду з заявою про зміну розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 1300,00 грн до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2013 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved