Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду з вищевказаним позовом про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме комунальною квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона являється головним квартиронаймачем вказаної квартири. Відповідач зареєстрована за вказаною адресою, однак з 2017 року фактично там не проживає, не бере участі в утриманні, облаштуванні та благоустрою житлової квартири, що створює позивачеві перешкоди у отриманні субсидії. Оскільки відповідач не має наміру добровільно знятись з реєстрації в зазначеному житловому приміщенні, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач до суду повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлялась належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомила, відзив не надала. Повноважний представник третьої особи Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.06.1992р. [PERSON] видано ордер [NUMBER] на право зайняття з родиною житлової площі в кв. [ADDRESS] » (а.с.9). 03.06.1994р. позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». На день звернення позивача до суду вказана квартира залишилась у комунальній власності Покровської міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до довідки № 619 від 28.02.2019р. виданої Виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області на теперішній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). Актом про перевірку паспортного обліку по [ADDRESS] від 02.02.2019 року встановлено, що у вищевказаній квартирі фактично [PERSON] зареєстрована, однак з 2017 року не проживає (а.с.11). Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він проживає з бабусею за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що відповідач, яка являється його матір`ю, за місцем своєї реєстрації не проживає близько двох років. Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. На підставі ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України наймач, або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщення при умові, що вони не проживають в ньому без поважних причин більше шести місяців. Враховуючи те, що спірна квартира перебуває у комунальній власності, відповідач протягом тривалого часу не користуються вказаним житловим приміщенням та не сплачує за нього відповідні комунальні платежі, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved