Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з неї боргу в сумі 21543 долари США ( 177514 грн. 32 коп.) , 3 % річних від простроченої суми в розмірі 5170 грн. 32 коп. , а також судових витрат . Свої вимоги з урахуванням уточнення позовних вимог мотивує тим, що з 18.09.2009 року по 18.02.2010 року вона позичила відповідачці грошові кошти в сумі 5921 доларів США ( 47753 грн. ) на 3 місяці під 4% , 18.10.2009 року позичила 1000 доларів США ( 8065 грн.) на 3 місяці під 4% , 18.11.2009 року позичила 1000 доларів США( 7990 грн.) на 3 місяці під 4% , 18.12.2009 року позичила 600 доларів США (4782 грн.) на 3 місяці під 4% , 18.01.2010 року позичила 400 доларів США ( 3248 грн.), 18.02.2010 року позичила 1 000 доларів США на 3 місяці під 4 %. Відповідачка обіцяла повернути кошти, про що свідчить уточнююча розписка від 16.01.2011 року на суму боргу 21543 доларів США , що в перерахунок на гривні становить 172344 000 грн. Відповідачка добровільно не збирається повертати кошти і тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав в суд. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просять їх задоволити. Відповідачка та її представник позов не визнали. Відповідачка пояснила , що віддала борг позивачці, а в наступних засіданнях взагалі зазначала, що не брала кошти у позивачки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та їх представників, покази свідків суд вважає ,що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено , що між сторонами існували дружні відносини і позивачка неодноразово надавала відповідачці в борг грошові кошти. Суду були надані розписки про отримання в борг коштів . В судовому засіданні досліджувалася розписка ( а.с. 25) , в якій зазначено , що [PERSON] винна [PERSON] 15310 доларів США. Нижче в даній розписці , зазначені щомісячні розрахунки боргу . В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала, що дана розписка написана нею , нею ж зроблений запис в кінці розписки «16.01.2011 20715 дол. + 828 дол. = 21 534 дол.» І напроти даної суми стоїть її підпис. В судових засіданнях відповідачка зазначала , що дану суму віддала позивачці. І на підтвердження цього надала листок з своєї записної книжки ( а.с. 65) , де зазначено «Віддано [PERSON]» і в кінці листка зазначено «16.01.2011 20715 + 828 = 21543 дол.» В судовому засіданні 17.06.2014 року представник відповідачки заявила клопотання про вилучення даного доказу (листка з записної книжки), як такого, що викликає сумніви. Відповідачка підтримала дане клопотання. В наступному засіданні відповідачка взагалі заперечувала, що брала кошти у позивачки, а дані розписки вважає як розрахунки за товар. Але в судовому засіданні не надала доказів про спільну сумісну діяльність з позивачкою і за який саме товар велися розрахунки. В судовому засіданні позивачка зазначила, що відповідачка з 8.11.2011 року по 22.10.2012 року повернула їй частково борг в сумі 1200 дол. США. Але відповідачка при поверненні їй частково боргу в сумі 1200 дол. США відмовилася надавати їй розписки. Вона неодноразово зверталася до відповідачки з вимогою про повернення боргу, в зв'язку з неправомірними діями відповідачки потрапила в лікарню з інсультом, вимушена була звертатися до правоохоронних органів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сторони між собою дружили. Зі слів позивача знає, що остання неодноразово позичала кошти відповідачці. Особисто бачила, як позивачка вийшла з банка «Надра» та дала гроші [PERSON], яку саме суму не знає. Ходила разом з позивачкою в магазин до [PERSON] і позивачка в її присутності просила відповідачку повернути їй кошти, але остання відмовлялася, мотивуючи, що у неї немає коштів. Пояснила також , що була у [PERSON] вдома і остання в її присутності розмовляла по телефону з відповідачкою щодо повернення їй боргу і остання відмовлялася повернути борг. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює реалізатором в магазині відповідачки і знає, що сторони дружили між собою. Позивачка неодноразово приходила в магазин до відповідачки і в разі відсутності останньої передавала через неї різні суми коштів відповідачці. Сторони постійно то мирилися, то сварилися і з'ясовували питання щодо коштів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] зателефонувала їй і попросила допомогти їй підрахувати суму боргу перед [PERSON] Разом з [PERSON] та її реалізатором вони пришли до [PERSON] і підраховували борг з процентами . На розписці ( а.с. 25) стоїть її підпис напроти її прізвища. На момент складання підрахунку борг не був повернутий. Також пояснила, що бачила , як біля банку « Надра» [PERSON] давала гроші [PERSON] Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що розписка ( а.с. 25) про отримання [PERSON] в борг у [PERSON] коштів написана особисто [PERSON], що було підтверджено в судовому засіданні останньою. Оригінал розписки знаходиться у позивача. Дана розписка підтверджує отримання коштів в борг боржником [PERSON] від кредитора [PERSON] Сторнами спільно був проведений підрахунок боргу в даній розписці. Тому суд не вважає за потрібне перевіряти розрахунки. Борг і зобов'язання повернути борг зазначено в доларах США. Останній запис зроблений на даній розписці відповідачкою [PERSON] « 16.01.2011 20715 дол. + 828 дол. = 21 534 дол.» І напроти даної суми стоїть її підпис , що підтверджено нею в судовому засіданні. Крім того, протягом з 8.11.2011 року по 22.10.2012 року відповідачка повернула позивачці частково борг в сумі 1200 дол. США. В суд позивачка звернулася з позовом 4.06.2013 року. Таким чином, строк позовної давності позивачкою не пропущений. В судовому засіданні позивачка не довела , що повернула позивачці борг в сумі 21534 дол. США. Так як частково даний борг був сплачений в сумі 1200 грн., то з відповідачки підлягає стягненню сума 20343 доларів США. В судовому засіданні позивачка просила стягнути суму боргу в гривнях по курсу НБУ станом на день винесення рішення. Так, на 5.08.2014 року курс НБУ становить: Долар США 1218, 3059 за 100 долл. США. Тому сума боргу складає 247 777 грн. 74 коп. Позивач заявив також вимогу про стягнення на її користь 3% річних в сумі 5170 грн. 32 коп. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В розписках зазначені проценти за користування коштами , розрахунок проводився до 16.01.2011 року і не зазначена дата повернення коштів, тому суд вважає за можливе відмовити в задоволенні даної вимоги. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданої квитанції, позивач за надання цього позову до суду, сплатила судовий збір в сумі 903 грн. грн. 97 коп. Дана сума підлягає відшкодуванню. Крім того, з відповідача на користь держави відлягає стягненню судовий збір в сумі 1574 грн.

Outcome: partial