Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 59 у будинку № 83 по проспекту Богдана Хмельницького у місті Мелітополі Запорізької області. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, на підставі нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 09.12.2016 року, набула право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Однак, під час оформлення права власності на зазначену квартиру, було встановлено, на підставі довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської ради, що в квартирі за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача по справі, громадянина [PERSON], [INFO]. Як власниця квартири, вона одразу встановила, що у ній ніхто фактично не проживає, а згодом ОСББ «Південь» їй було видано довідку про те, що [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS], хоча й зареєстрований проте фактично не проживає та ніколи не проживав. Відповідач по справі, [PERSON] їй взагалі не відомий. На теперішній час, наявність відомостей щодо реєстрації зазначеної особи в квартирі, належній їй на праві власності, є неприпустимим. Зазначений факт унеможливлює процедуру оформлення необхідних їй житлових субсидій та пільг. Через реєстрацію відповідача у належній їй квартирі вона обмежена у реалізації в повній мірі свого права власності. Весь цей час позивачка самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню житлової квартири. Цей факт, призводить до порушення прав позивачці, як власника даної квартири. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що\~\~позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~\~\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше\~\~ як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона зобов'язана\~\~ довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], на підставі нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 09.12.2016 року, належить право власності на квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, та копія договору купівлі продажу квартири, (а.с.7, 8-9). Відповідно до довідки, виданої головою ОСББ «Південь», [PERSON], [INFO], зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], проте фактично не проживає та ніколи не проживав, (а.с.6). На теперішній час, місце знаходження відповідача невідомо, відповідач з житлової квартири добровільно так і не виписався. Реєстрація відповідача в житловій квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], приводить до порушення прав позивачці, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в квартирі, і вони повинні сплачувати їх за свій рахунок. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Той факт, що відповідач ніколи не проживав та не проживає за вказаною вище адресою підтверджується головою ОСББ «Південь». Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, відповідач по справі [PERSON], [INFO] не проживав та не проживає за місцем реєстрації вже понад тривалого часу без поважних причин, плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачка по справі [PERSON], [INFO] прописаний, але не проживає в житловій квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved