Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 11.04.2013 року з 750 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 19.05.2001 рок народження, щомісячно на суму у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття мотивуючи тим, що донька дорослішає та станом на сьогоднішній день потребує більше витрат, займається танцями, додатковими заняттями у школі, збільшились витрат на побутові потреби , а саме оновлення гардеробу та взуття, так як позивач є пенсіонером, перенесла тяжку хворобу та в звязку з чим не має змоги працювати, вважає, що відповідач має можливість сплачувати такі кошти на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи з його відсутності на адресу суду не надходило. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 11.04.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 750 грн. на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 19.05.2001 рок народження, щомісячно, починаючи з 07.03.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до матеріалів справи, а саме довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 7746 від 27.08.2015 року та виписки із історії хвороби № 3384 [PERSON], вбачається, що позивач дійсно не має можливості працювати та отримує пенсію у розмірі 1212,15 грн., щомісячно. Відповідно до повідомлень про надходження грошового переказу, які містяться в матеріалах справи вбачається, що відповідач перераховує кошти на користь позивача в різних сумах, які коливаються від 1500 грн. до 2000 грн, а отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1300 грн. щомісячно, відповідно його матеріальний стан змінився. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України-27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин,що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи мінливість життєвих обставин, матеріальне становище позивача та відповдіача, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1300 грн. щомісячно. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial