Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача, посилаючись на те, що з 02.03.2018 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому позивач змушена звернутись до суду з відповідною заявою. До суду надійшов відзив від відповідача в якому він зазначив, що позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але відповідач визнає частково заявлені вимоги позивача та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 гривень. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та вказала, що згодна щоб відповідач сплачував аліменти у розмірі 1200.00 грн. Відповідач у судовому засіданні вказав, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1200,00 грн. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02.03.2018 року шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 345813, актовий запис №34 (а.с. 6). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 1419 від 11.05.2018 року, [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №1763 від 06.06.2017 року [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], 3-й провулок Воздвиженський, буд. 4 (а.с. 7). Відповідно до довідки приватного підприємства «Авто-Гранд» № 50 від 15.06.2018 року [PERSON] дійсно працював в ПП «Авто-Гранд» на посаді водій навантажувача з 16.01.2018 року по 18.05.2018 року, середньомісячна заробітна плата за останні пять місяців становить 2780 грн. 37 коп. (а.с. 17). Згідно довідки виданої інспектором кадрів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» № 183 від 21.06.2018 року, [PERSON] дійсно працює в СГ ТОВ «Південьагропереробка» на посаді тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва з 19.06.2018 року (а.с.17). Відповідно до довідки про доходи виданої представником СГ ТОВ «Південьагропереробка» № 19 від 05.12.2018 року, [PERSON] працює на посаді тракторист-машиніст та отримує заробітну плату у розмірі 3\~750,00 грн. в місяць, а загальна сума доходу за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 рік без урахування аліментів становить 20250,00 грн. (а.с. 39). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку, позивачка та відповідач в судовому засіданні узгодили суму аліментів, яку буде щомісячно сплачувати відповідач у розмірі 1200,00 грн., тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн, так як згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1\~січня 2019\~року -\~1853\~гривні,\~з 1\~липня -\~1936\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2027\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім'ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Відповідач є працездатною особою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців та те, що сторони по справі дійшли згоди щодо суми сплачуваних аліментів на утримання дитини, яка становить 1200,00 гривень, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1200,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: partial