Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись те, що з 07.12.2002 року вони перебували в зареєстрованому шлюбу, який у травні 2014 року було розірвано. [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народилась [PERSON] батьками яких є позивач та відповідач по справі. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, інших дітей або непрацездатних осіб у нього на утриманні немає. З цих підстав, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500,00 гривень, на кожну дитину щомісячно починаючи 01.03.2019 року і до досягнення повноліття дітей; також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час з 01.01.2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 07.12.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1757 (а.с.4.) [INFO] народився [PERSON] та [INFO] народилась [PERSON] , батьками яких є позивач та відповідач у справі (а.с.5-6). Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20.05.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.12). Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, інших дітей або непрацездатних осіб у нього на утриманні немає. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За приписами ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень, щомісячно на кожну дитину. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дітей. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьомі разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачем не надано доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, в зв`язку з цим суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial