Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання договору частково удаваним, визнання покупцем, визнання права власності, вказуючи, що 18.09.2012 р. укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON], за згодою дружини [PERSON], придбав за 40 000 грн. квартиру [ADDRESS]. Гроші, які [PERSON] передав продавцю, належали позивачеві [PERSON], яка отримала їх від продажу належної їй квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Отримані від продажу цієї квартири гроші позивач передала грошовим переказом на ім'я [PERSON]: 16.08.2012 р. - 80 000 дол.США, 20.08.2012 р. - 20 000 дол.США. Позивач планувала на ці гроші придбати житло собі, про що повідомила [PERSON] та [PERSON], однак останній не дочекався приїзду позивача та придбав квартиру на своє ім'я. Добровільно переоформити прво власності на спірну квартиру відповідачі відмовляються. Просить суд визнати договір купівлі-продажу від 18.09.2012 р. частково удаваним (в частині покупця - [PERSON]), визнати [PERSON] покупцем спірної квартири, визнавши її приватною власністю позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що не бажає звертатись до нотаріуса для укладання договору дарування спірної квартири. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він дійсно купив квартиру за гроші позивачки, на своє ім'я, без згоди позивача, оскільки це був хороший варіант, і він поспішив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що вона з [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки між ними виникли непорозуміння, вона з їх неповнолітньою дитиною живе у своїх батьків в іншому місті. В м.Харкові вона з дитиною власного житла не має. Також пояснила, що між ними була домовленість про те, що позивачка купить квартиру для сина, [PERSON], для чого відповідачка [PERSON] відкрила банківський рахунок, на який позивачка перевела гроші. Третя особа - [PERSON] проти позову не заперечував та пояснив, що при укладання договору купівлі-продажу він не цікавився, за чиї кошти або для кого цю квартиру купує [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи та не приймаючи визнання позову відповідачами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Продаж вчинено за 400 000 грн. 08.10.2012 р. право власності на ім'я [PERSON] було зареєстровано в КП «ХМБТІ». Згідно ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Таким чином, зазначення однієї з сторін (покупцем) іншої особи не є ознакою удаваного правочину, оскільки умовою удаваного правочину і того правочину, який вони насправді вчинили, є сталість (незмінність) сторін правочину. Визнання відповідачами позовних вимог - судом не приймається, оскільки таке визнання порушує права, свободи та інтереси перш за все [PERSON] як дружини покупця [PERSON], та їх неповнолітньої дитини, які не мають власного житла, при цьому спірна квартира може бути визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інших доказів недійсності оспорюваного договору суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що не перешкоджає сторонам вирішити спір у безсудовому порядку, шляхом звернення до нотаріуса для відчудження спірної квартири на користь позивачки у безсудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed