Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 13.08.2013 року з вини водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб, що належить їй на праві власності. Відповідач, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON], за її заявою виплату страхового відшкодування не здійснив, в зв'язку з чим вона звернулась з позовною заявою до суду. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізькох області від 18.12.2014 року з відповідача було стягнуто на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 25614 грн 47 коп. Але відповідач рішення суду не виконав по теперішній час. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідач має сплатити їй суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення і 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що вона звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування 27.01.2014 року, відповідач мав здійснити його виплату не пізніше 27.04.2014 року. Таким чином, період прострочення виплати по день пред'явлення позову становить 325 днів (з 28.04.2014 року по 19.03.2015 року). Просить стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати, сума яких за період з травня 2014 року по лютий 2015 року включно становить 6992 грн 95 коп та 3 % річних від простроченої суми в сумі 684 грн 22 коп. В судове засідання позивач не з`явилась повторно, просить розглянути справу без її участі, про що зазначено у тексті позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що позовні вимоги не визнає, так як із заявами про виплату страхового відшкодування до страхової компанії зверталась не позивач, а [PERSON], на які йому надавались відповіді про необхідність надання документів, що підтверджують право власності на пошкоджене майно та право заявника на отримання страхового відшкодування. Крім того, виконання рішення відбувається в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а відповідач не володіє інформацією щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, що виключає можливість застосування наслідків невиконання зобов'язання, передбачених ст.625 ЦК України. Крім того, зобов'язання відповідача виникло у зв'язку з відшкодуванням шкоди і не є грошовим зобов'язанням. Отже дія ст.625 ЦК України на спірні правовідносини не поширюється. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року частково задоволено позов [PERSON] до ПрАТ«Українська транспортна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 25614 грн 47 коп. З копій заяв про отримання страхового відшкодування, надісланих відповідачем в додаток до заперечень, вбачається, що 21.08.2013року та 10.02.2014 року до відповідача звертався [PERSON] із заявами про виплату страхового відшкодування. 06.02.2014 року на заяву від 27.01.2014 року та 14.03.2014 року відповідачем було надано [PERSON] відповіді, в яких повідомляється, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам. Згідно законодавства України кошти страхового відшкодування має право отримати власник, майну якого нанесено шкоду, або ним уповноважена особа. Довіреність на отримання коштів має бути належно оформлена і завірена нотаріусом. Для врегулювання даної події необхідно заповнити Форму у додатку ( лише номеру карткового рахунку недостатньо для перерахування). Ст.599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів. передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року з відповідача стягнуто на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 25614 грн 47 коп. Із змісту судового рішення не вбачається дата звернення позивача до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Інші матеріали позовної заяви також не містять такої інформації. Отже доводи позивача про те, що з такою заявою вона звернулась до відповідача 27.01.2014 року нічим не підтверджені. Натомість з наданих відповідачем документів вбачається, що 27.01.2014 року із заявою про виплату страхового відшкодування до нього звернувся [PERSON], якому було роз'яснено порядок подання документів, за умови дотримання якого можлива виплата страхового відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що за відсутності необхідних для виплати страхового відшкодування документів відповідач не мав можливості здійснити його виплату в термін зазначений позивачем. Разом з тим, обов'язок відповідача здійснити страхову виплату позивачу був встановлений судом, а тому період прострочення виплати страхового відшкодування слід рахувати з моменту винесення судового рішення про стягнення страхового відшкодування, тобто з 19.12.2014 року. Наслідки прострочення грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, встановлені ст.625 ЦК України, входять до складу грошового зобов'язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наведене спростовує заперечення відповідача щодо неможливості застосування положень ст.625 ЦК України до спірних правовідносин. Не заслуговують на увагу і заперечення відповідача з приводу порядку виконання судового рішення, так як обов'язок страховика здійснити страхову виплату прямо встановлений нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не залежить від наявності або відсутності виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ст.625 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати, нараховані на суму основного боргу , та 3% річних за період з 19.12 2014 року по 19.03.2015 року. Розмір інфляційних втрат суд обраховує, виходячи з відомостей Державної служби статистики за вказаний період. Так, індекс інфляції в січні 2015 року складав 103,1%, а в лютому 2015 року - 105,3%. Відповідно, сукупний індекс інфляції становить 1,086%. Отже, сума інфляційних втрат становить 2202 грн 84 коп ( 25614,47 грн х 1,086% - 25614,47 грн). Щодо 3% річних, то їх сума становить 189 грн 48 коп (25614,47 грн х 3% х 90днів : 365 днів : 100%). Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2392 грн 32 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати суд розподіляє між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Сума задоволених позовних вимог (2392 грн 32 коп) становить 31% від заявлених позовних вимог (7677 грн 17 коп) Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 75 грн 52 коп ( 243грн 60 коп х 31% : 100%). Враховуючи наведене та

Outcome: approved