Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19 липня 2003 року. Від шлюбу у них народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки були постійні побої на основі ревнощів, які були нічим не обґрунтовані. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам як її так і дітей. На розділ спільного майна не претендує. Спору, стосовно місця проживання дітей між ними немає, діти проживатимуть з позивачем. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ст. ст.\~169,\~224 Цивільного процесуального кодексу України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2003 року Виконкомом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 4 (а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., за клопотанням позивача слід покласти на нього.

Outcome: approved