Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя зазначивши з відповідачем вона проживала без реєстрації шлюбу з 14 лютого 2008 року та 14 лютого 2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В період її проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу, ними було самовільно розпочато будівництво житлового будинку [ADDRESS], який вона з відповідачем добудовували перебуваючи у шлюбі. 29.03.2010 року відповідач отримав на своє ім`я сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам і правилам, а 14.04.2010 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вказаний вище будинок. Тобто, як зазначила позивач, за відповідачем було зареєстроване право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Вважаючи, що будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та що вона має право на 1/2 його частину, позивач звернулася з даним позовом до суду. В подальшому, до початку розгляду справи по суті позивач двічі надавала до суду заяви про зміну предмету позову. Позивач просила поділити спільне майно подружжя та припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], будинок, розташований у [ADDRESS], визнати за нею право власності на автомобіль TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], а за відповідачем право власності на автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER]. Крім того, позивач просила виділити їй житловий будинок, розташований у [ADDRESS]. Відповідач до початку розгляду справи по суті звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача за первісним позовом в обгрунтування якого зазначив, що за час шлюбу з відповідачкою за зустрічним позовом, ними було придбано спільне майно, а саме у березні 2013 року автомобіль TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], вартість якого на теперішній час складає 280 тисяч гривень. У травні 2012 року ним та відповідачкою було придбано автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], вартість якого на теперішній час складає 130 000,00 грн. Крім того, ними ж було придбано у 2012 році причіп для тимчасового проживання «HOBBY», державний номер [NUMBER], вартість якого на теперішній час складає 80 000,00 гривень. У 2012 році, у період шлюбу, ним та відповідачкою було придбано житловий будинок, розташований у [ADDRESS], вартість якого на теперішній час складає 350 000,00 гривень. Також позивач за зустрічним позовом вказав, що будинок [ADDRESS] було збудовано ним ще у 2007 році, тобто до реєстрації шлюбу з [PERSON], а тому, як вважає позивач цей будинок поділу не підлягає, оскільки є його особистою приватною власністю. В подальшому позивач за зустрічним позовом, до початку розгляду справи по суті, надав до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив припинити їх з відповідачкою право спільної сумісної власності на автомобіль TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], будинок, розташований у [ADDRESS], поділити спільне майно подружжя та визнати за ним право власності на автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], а за відповідачкою визнати право власності на автомобіль TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] та житловий будинок, розташований у [ADDRESS]. Також позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Представник позивача за первинним позовом позов підтримала, просила задовольнити, зустрічний позов визнала в повному обсязі, розгляд справи, відповідно до поданої заяви просила здійснити без її участі. Представник відповідача за первинним позовом позовні вимоги визнав в повному обсязі, зустрічний позов підтримав, просив задовольнити та справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги як за первинним так і за зустрічним позовами підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2009 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, 14 лютого 2009 року між сторонами у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 32. Позивач за первинним позовом, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.03.2013 року, є власником автомобіля TOYOTA LAND CRUSER PRADO, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який являється спільною сумісною її власністю з відповідачем, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015 року (справа № 405/22/15) та підтверджується матеріалами даної справи. У травні 2012 року, в період спільного сімейного проживання, сторони придбали автомобіль Fiat Doblo, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER] та в цьому ж році, у період шлюбу сторони придбали житловий будинок, розташований у [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи та визнано сторонами. 05.03.2010 року обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» відповідачу видано довідку згідно з якою правові документи на будинок [ADDRESS], не зареєстровано, на ім'я [PERSON], надано державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.07.2009 року № [NUMBER]. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, [PERSON] є власником 1/1 частки будинку [ADDRESS], загальною площею 148,6 кв. м., житловою площею 65,4 кв. м., житловий будинок, А, 148,6 кв.м., навіс Б, гараж, В, сарай-вольєр, Г, ворота, N, хвіртка, N1, огорожа, N2, огорожа,N3. 29 березня 2010 року, Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Кіровоградській області, [PERSON] було видано Сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, згідно з яким вказано, що [PERSON] є забудовником об'єкта: двоповерхового одноквартирного житлового будинку, загальною площею будинку - 148, 6 кв. м. та господарчих будівель відповідно до технічного паспорту виданого ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.02.2010 року, за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14.04.2010 року, виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, є власником 1/1 частки будинку [ADDRESS]. Таким чином, з урахуванням з'ясованих фактичних даних та відповідно до наданих сторонами пояснень, згідно з якими сторони позовні вимоги за обома позовами визнали в повному обсязі суд вважає, що позови підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 68 ч. 2 СК України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку /доходу/. Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Разом з тим, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) . За вказаних вище обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: approved