Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з січня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, посилаючись на відсутність постійного місця роботи, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1065 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту народження і досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі та письмові заперечення, відповідно відповідач вважає позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі. що просить [PERSON] не підлягають задоволенню та при винесенні рішення просив врахувати, що на його утриманні перебуває син від першого шлюбу та на сьогоднішній день він не має постійного місця роботи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON] /а.с.7/. З червня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина позивача та відповідача проживає зі своєї матір'ю, потребує матеріальної допомоги від відповідача. Згідно довідки № 317 від 04 лютого 2015 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Марганецькому МЦЗ з 29 січня 2015 року. Окрім того на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], на якого згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відповідач сплачує аліменти у розмірі 350 грн., тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 700 грн. При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволенню частково. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з того, що за положеннями ст. 191 СК Україниаліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим, оскільки всупереч положень ст.ст. 10, 60 ЦПК Українипозивач не навела жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому ці вимоги мають бути залишені без задоволення у зв'язку з їх недоведеністю. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина з 13 січня 2015 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial