Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи: Державний нотаріус Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., [PERSON] , Орган опіки та піклування ГРА ЛМР про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка після смерті залишила заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 5-904 від 18 травня 2009 року посвідчений державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. Згідно заповіту, [PERSON] заповіла своєму синові відповідачу [PERSON] 3/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . На її думку, заповіт вказаний вище є недійсним, оскільки він був складений за відсутності добровільного волевиявлення спадкодавця, а його посвідчення відбулося всупереч її волі. Стверджує, що [PERSON] постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом із нею, своїм чоловіком [PERSON] , та онуком [PERSON] , який із 2006 року почав проживати окремо. Стверджує, що у вересні 2004 року у матері погіршився стан здоров`я у зв`язку із чим вона потребувала догляду та лікування, яке забезпечували [PERSON] вона та її син. Відповідач постійно проживав окремо від спадкодавця та не допомагав своїй матері жодним чином. Стверджує, що заповіт [PERSON] написала під психічним примусом відповідача, який використав її хворобливий стан, воля якої на вчинення правочину була відсутня або настільки спотворена, що абсолютно не відповідала тій волі, яка би була у неї, якби вона знаходилася при здоровому глузді та твердій пам`яті. Крім того, нездатність спадкодавця розуміти значення своїх дій та керувати ними була викликана її безпорадним станом внаслідок тяжких захворювань, зокрема: неврастенією, перенесеним струсом мозку, атеросклеротичною хворобою серця, гіпертонічна хвороба та діабет 2 типу, когнітивних порушень внаслідок церебрального склерозу 2 степеня з когнітивними розладами. Крім того, у зв`язку із повною втратою зору була визнана інвалідом ВВВ1 групи по зору. Крім того, при посвідченні заповіту був відсутній піклувальник [PERSON] її онук [PERSON] 20.07.2018 року позивачка подала заяву про зміну підстав позову. Окрім аргументів викладених у позовній заяві, стверджує, що підставою для визнання заповіту недійсним є відсутність у ньому підпису заповідача. Крім того, нотаріус встановлювала особу [PERSON] на підставі посвідчення інваліда війни, що суперечить вимогам п.13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також не встановила дієздатність заповідача у відповідності до вимог п.7 Інструкції. Поряд з тим, на оригіналі заповіту відсутній підпис нотаріуса та його печатка. Відтак, просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] №5-904 від 18 травня 2009 року, посвідчений державним нотаріусом Першої ЛДНК Кутельмах О.Ф. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28 липня 2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду мЛьвова від 15 вересня 2016 року в якості забезпечення позову заборонено вчиняти дії по оформленню спадщини за померлою [PERSON] Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03 квітня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, вирішено визнати нікчемним заповіт [PERSON] від 18 травня 2009 року посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. Постановою Верховного суду від 28 лютого 2018 року рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розряд до суду першої інстанції. Справа повернулася до Галицького районного суду м.Львова 14 червня 2018 року. У судовому засіданні позивач та її представник позов, а також третя особа [PERSON] підтримали з мотивів наведених у позовній заяві. Відповідач визнав позовні вимоги, про що вказав у письмовій заяві. Треті особи: Орган опіки та піклування ГРА ЛМР та державний нотаріус Першої Львівської ДНК Кутельмах О.Ф. вирішення позову віднесли на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи із таких підстав. Згідно із ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази недійсності спірного заповіту, відповідно до вимог ст.ст. 203, 215, 223 ЦК України, а також визнання відповідачем вимог позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, таке визнання може бути прийнято судом.

Outcome: approved