Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів в розмірі 55996,14 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений Договір банківського вкладу «Англійський «Статусний» Здорова добавка «Піврічний» [NUMBER]. Сума владу становить 79155 доларів США на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною сплатою відсотків у розмірі 9,75% річних. Відповідно до умов Договору вкладник має право достроково розірвати договір і повернути депозитний вклад в перший день після закінчення кожного шести місячного періоду дії вкладу. В цей період повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду. 13.05.2014 р. позивач звернулась усно до відповідача з приводу повернення депозитного вкладу в розмірі 79155 доларів США та сплати відсотків. Їй було відмовлено. Того ж дня вона подала письмову заяву про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Крім того, із зазначеними заявами позивач зверталась до відповідача 04.07.2014 р., 06.10.2014 р. Однак, в період часу до 07.10.2014 р. відповідач виплатив лише частину нарахованих відсотків в розмірі 5573,77 доларів США та частину вкладу в сумі 32285, 61 доларів США. Решту коштів відповідач повертати відмовився у зв»язку з кризовою економічною ситуацією. Позивач просить суд стягнути з відповідача невиплачену суму вкладу, нараховані відсотки, пеню та з врахуванням ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційні збитки за період з травня по жовтень 2014 року. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконав умови Договору банківського вкладу. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення проти заявленого позову. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2013 р. між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений Договір банківського вкладу «Англійський «Статусний» Здорова добавка» Піврічний», відповідно до п.1 якого позивач розмістила на рахунку в банку 79155 доларів США з виплатою нарахованих відсотків за ставкою 9,75 % річних на строк до 13.12.2014 р. Підписуючи договір Вкладник погодилась з пропозицією Банку щодо розміщення Вкладником Вкладу на умовах, встановлених Договором та Правилами Банку. Крім того, сторонами був укладений Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної карки фізичної особи [NUMBER]. 13.11.2013 р. також був укладений Додатковий договір № 1 до Договору банківського вкладу, згідно з яким були внесені зміни до п.1.2 Договору щодо перерахування нарахованих відсотків Банком та можливе повернення вкладу на поточний рахунок [NUMBER], який був відкритий Банком. Відповідно до ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Пунктом 1.6 Договору банківського вкладу передбачено, що вкладник має право звернутись до Банку з усною заявою щодо дострокового повернення депозитного вкладу в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу. 13.05.2014 р. позивач звернулась до Банку з заявою про надання інформації щодо графіку отримання суми вкладу з рахунку. Судом встановлено, що грошові кошти (вклад), які розміщувалися на вкладному рахунку позивача [NUMBER], у зв'язку закінченням строку дії договору разом з нарахованими відсотками 13 травня 2014 року були в повному обсязі перераховані на рахунок [NUMBER], відповідно до умов Договору, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Підписуючи Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи [NUMBER], позивач ознайомилась та отримала Правила користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» та погодилась що обслуговування поточного рахунку буде здійснюватися в порядку та на умовах встановлених вказаним договором та Правилами (п.2.1 Договору). Згідно з п. 4.1.1. Правил [PERSON], як держатель платіжної картки, повідомлена про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за типом та сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються. Банк обслуговує зазначений картковий рахунок позивача відповідно до умов договору та Правил. Правлінням Національного банку України було прийнято постанову від 29 серпня 2014 року №540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України». Згідно зазначеної Постанови Правління Національного банку України уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів як у межах України, так і за її межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо перерахування суми вкладу та нарахованих відсотків по закінченню дії Договору на рахунок позивача, відкритий відповідно до умов Договору, укладеного між сторонами, а також обмеження видачі готівкових коштів в іноземній валюті відповідали вимогам Договору та Правил, а тому право позивача в цій частині не є порушеним. На думку суду, є необґрунтованими вимоги позивача щодо нарахування відсотків за депозитним вкладом 9,75% річних після закінчення дії Договору, виходячи з наступного. У відповідності до статті 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно статті 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. За весь період дії договору банківського вкладу Банком здійснено нарахування та виплату відсотків, в розмірі, передбаченому Договором - 9,75% річних. 13 травня 2014 року строк дії договору банківського вкладу закінчився, грошові кошти були перераховані на картковий рахунок позивача, вкладний рахунок було закрито. На час розгляду справи грошові кошти перебувають на картковому рахунку позивача, а тому підстави для нарахування відсотків на залишок коштів по процентній ставці, що була передбачена в строковому Договорі банківського вкладу відсутні. Оскільки в ході розгляду справи не було встановлено порушення прав позивача щодо виплати суми банківського вкладу та нарахованих відсотків, вимоги про застосування положень ст..625 ЦК України та стягнення пені в даному випадку є необґрунтованими і недоведеними. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: dismissed