Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернулась з вище вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення донькою [PERSON] трьох років у розмірі 3000,00 грн, щомісячно. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Посилаючись на те, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, відповідач матеріальної допомоги не надає, позивач звернулась з даним позовом до суду. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 37-40), у якому він заперечує щодо задоволення позивних вимог. Вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими. Зазначив, що позивач негідно себе поводила в шлюбних відносинах і тому не може отримувати аліменти на своє утримання. А також вказав, що відповідач має середній дохід за місцем своєї роботи 5000-6000 грн, тому задоволення позовних вимог поставлять його в складний матеріальний стан. Просив проводити розгляд справи в загальному порядку. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала до суду заяву, просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 29). Від представника відповідача засобами електронного зв`язку повторно надійшла заява про перенесення слухання справи на іншу дату (а.с. 31-32). Суд зауважує, що у судове засідання 22.04.2021 року відповідач та його представник також не з`явились; судом розгляд справи було відкладено та надано можливість надати відповідні докази та відзив на позовну заяву. Відтак, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням встановленого законодавством строку її розгляду. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211, 275 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.12.2019 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 6). Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 7), яка проживає разом з матір`ю (а.с. 30). З довідки № АЛ00-000003 від 09.04.2021 року вбачається, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Альфа-Пласт» з 11.03.2019 року. На даний час займає посаду «Слюсар-збирач». Його дохід за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 склав 40993,80 грн (а.с. 34). Відповідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частинами 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви ( ст. 79 СК України). На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, оскільки розмір доходів, які отримує відповідач, не дає можливості останньому сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у сумі 3000,00 грн. Щодо клопотання представника відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні. За змістом ч. 6 ст. 277 ЦПК України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. Частиною 1 ст. 274 ЦПК України визначені категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема, малозначні справи. Відповідно до ч. 6, п. 3 ст. 19 ЦПК України малозначними справами, зокрема, є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); Глава 10 ЦПК України регламентує правила розгляду справ в порядку спрощеного провадження. При цьому суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, що, в свою чергу не позбавляє сторін протягом встановленого строку подавати заяви по суті справи, клопотання з процесуальних питань. Будь-яких належних доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження свого клопотання та на підтвердження відсутності підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, відповідачем та його представником не надано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання. Отже, враховуючи вказані норми ЦПК України, та відсутність підстав для переходу із спрощеного провадження в загальне, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні відповідного клопотання представника відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: partial