Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2000 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 07.10.2002 року шлюб між сторонами розірвано. З часу розірвання шлюбу та до дати подання позову про стягнення додаткових витрат на дитину донька проживає разом з позивачем, перебуває повністю на утриманні позивача. Відповідач аліментів, присуджених за рішенням суду, не сплачує, участі у вихованні та утриманні дитини додатково не приймає. Дитина навчається на контрактній основі У [PERSON] кооперативному економіко-правовому коледжі на денній формі навчання з 15.08.2016 року, що в свою чергу потребує відповідних витрат як на саме навчання, так і на освітні матеріали. Так, відповідно до наявних платіжних квитанцій позивачем здійснено оплату за навчання [PERSON] на загальну суму 15510,00 грн. Позивачу відомо, що відповідач має відповідний дохід, утриманців не має, та з урахуванням того, що не сплачував аліментів на доньку та не приймав участі у інших витратах, може у даному випадку сплатити половину вартості коштів, витрачених позивачем на навчання спільної дитини, а саме 7755,00 грн. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь кошти в рахунок сплати половини додаткових витрат на дитину [PERSON] в сумі 7755,00 грн. та кошти в рахунок сплати половини очікуваних додаткових витрат в сумі 11315,00 грн. Ухвалою суду від 24.10.2018 року залишені без розгляду частина позовних вимог про стягнення очікуваних додаткових витрат в сумі 11315,00 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2000 року, згідно актового запису про одруження №136, складеного 21.04.2000 року Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона. Згідно актового запису про народження №390, зробленого 09.11.2000 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до виписки з рішення Місцевого суду Комсомольського району м.Херсона від 07.10.2002 року шлюб між сторонами розірвано, що також підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №429, складеного 21.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона. Згідно контракту №145 на підготовку молодшого спеціаліста у [PERSON] кооперативному економіко-правовому коледжі від 15.08.2016 року [PERSON] навчається за денною формою навчання, освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст, галуззю знань право, на умовах повного відшкодування витрат на навчання. Відповідно до довідки від 15.08.2017 року №25 [PERSON] кооперативного економіко-правового коледжу, виданої [PERSON] про те, що вона дійсно навчається на контрактній основі на ІІ курсі денного відділення [PERSON] кооперативного економіко-правового коледжу за спеціальністю 081 Право. Згідно квитанцій №46 від 08.12.2016 року на суму 4695,00, №127 від 04.07.2017 року на суму 5170,00 гривень, №315 від 02.08.2016 року на суму 4695,00 гривень, №88 від 08.12.2017 року на суму 5170,00 гривень та фіскального чеку від 15.12.2017 року на суму 51,70 гривень позивачем здійснено оплату за навчання доньки [PERSON] у зазначеному коледжі на загальну суму 19781,70 гривень за період з серпня 2016 року по грудень 2017 року. Згідно довідки №42 від 16.08.2017 року ОСББ «ЖБК 125», виданої [PERSON] в тому, що вона проживає за адресою: [INFO] [PERSON] Дивізії, 7[ADDRESS] разом з донькою. Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 12.12.2015/15, виданої [PERSON] тому, що вона дійсно в період з 01.01.2008 року по 30.11.2017 року, включно, не отримувала аліментів від [PERSON], згідно виконавчого листа №2-7783 від 17.10.2003 року, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача половину витрат, понесених на навчання дитини, в розмірі 7755,00 гривень. В підтвердження зазначених вимог позивач надала квитанції, які підтверджують той факт, що дитина дійсно навчається та потребує допомоги та витрат на навчання. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, врахувавши межі заявлених позовних вимог та ті обставини, що дитина навчається, відповідач аліменти на її утримання не сплачує, ухиляється від їх сплати,

Outcome: approved