Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.04.2019 року за нею визнано право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] . 06.10.2017 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірваний. В даній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , котрий більше 2 років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засідані підтримала позовні вимоги, надала пояснення в їх обгрунтування аналогічні тим, що викладені у позові, просила позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти якого не заперечив позивач. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин більше 2 років. Відповідач після розірвання шлюбу із [PERSON] не навідується до житла. Позивач не створює відповідачу перешкод у користуванні даним помешканням. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2014 року та рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.04.2019 року витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.03.2014 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2017 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії паспорт відповідача [PERSON] встановлено, що останній зареєстрований по [ADDRESS] . Поясненнями позивача [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] не проживає у вищевказаному житловому будинку без поважних причин більше 2 років. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов довисновку, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом є законною, доведеною, а тому підлягає до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання зняття відповідача з реєстраційного обліку суд виходить із вимог норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» котра визначає, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Так як позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням задоволена судом, що в контексті ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, тому вимога про зняття відповідача із реєстраційного обліку може бути предметом судового розгляду у випадку відмови Володимир-Волинського РВ ДМС України у Волинській області зняти відповідача із реєстраційного обліку на підставі даного рішення суду, і на даний час є передчасною та не підлягає до задоволення.

Outcome: partial