Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 12.06.2020 і до досягнення ними повноліття, щомісячно, в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачем та знаходяться на її повному матеріальному утриманні, відповідач відмовляється утримувати дітей. Ухвалою Московського районного суду справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Отже, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що 17.01.2019 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано (а.с.9-10). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.05.2020, та серії [NUMBER] від 26.09.2008, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-12) Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Встановлено, що батьки дітей разом не проживають, останні знаходиться на утриманні матері та проживають з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дітей, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Між тим, позивач просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При цьому в позовній заяві позивачем не наведено жодних обґрунтувань саме такого розміру аліментів. Враховуючи те, що обоє батьків повинні брати участь в утриманні своїх дітей, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, буде відповідати принципу пропорційності витрат, які повинні нести обоє батьків, та забезпечувати участь батька в наданні допомоги позивачеві щодо матеріального утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial