Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1386. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обов'язки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин з лютого 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує. Майнового спору не має. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, ухвалити рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1386. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 вересня 2006 року). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 12 травня 2009 року) та доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 20 березня 2007 року). Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, а саме, що сторони, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, і те, що позивач має наміри укласти шлюб з іншим чоловіком, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved