Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся по материнській лінії [PERSON] , після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарською будівлею та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач зазначає, що після смерті її бабусі спадкоємцями першої черги за законом є діти покійної [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі, крім цього, спадкодавиця [PERSON] до смерті проживала разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та була там зареєстрована. Позивач вказує, що після смерті бабусі вона не могла знати, що при наявності двох спадкоємців за законом, бабуся складе заповіт та розпорядиться всім своїм майном на її користь. Проте її тітка [PERSON] , прибираючи квартиру перед Великоднем, знайшла в особистих речах бабусі заповіт, складений нею 20.08.2014 на ім`я позивачки та передала його позивачці 02.05.2021. За змістом заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, за яким все своє майно вона заповіла позивачці [PERSON] . З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту їй не було відомо, а вона не є спадкоємцем першої черги за законом, про існування заповіту їй стало відомо на початку травня 2021 року. Крім того, позивач вказує, що незадовго до смерті бабусі ( [INFO] ), а саме [INFO] , вона народила сина [PERSON] , вагітність та пологи проходили складно, в неї загострилися хвороби, що зокрема супроводжувалося підвищеним артеріальним тиском та іншими ускладненнями, як до пологів, так і після, також має ще одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який теж потребує догляду. Таким чином, враховуючи викладене, позивач вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 31). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.07.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 58). В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача [PERSON] адвокат Іващук В.А. надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] попередньо подала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, позов визнає, з наслідками визнання позову ознайомлена. Відповідач [PERSON] подала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, позов визнає, з наслідками визнання позову ознайомлена. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Максименко Л.А. надіслала до суду письмову заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого увійшов також житловий будинок з господарською будівлею та спорудами, розташований в [ADDRESS] , що належав спадкодавиці [PERSON] згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності від 04.02.2008 (а.с.7), копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 07.12.2007 на ім`я [PERSON] (а.с. 8 - 11), копією рішення Ільківської сільської ради від 03.10.2015 про перейменування [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с. 12), копією довідки КП «ВООБТІ» від 13.05.2021, згідно якої станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарською будівлею та спорудами, розташований в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 20). Згідно з довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області від 10.06.2021, [PERSON] на день смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою зареєстрована та фактично проживає [PERSON] , [INFO] , (а.с. 13). За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту, посвідченого 20.08.2014 в нотаріальному порядку (а.с. 15). 20.08.2014 до Спадкового реєстру приватним нотаріусом Максименко Л.А. внесено запис про реєстрацію вказаного заповіту (а.с. 16). Позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Максименко Л.А., проте нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини, про що свідчить копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2021 (а.с. 17). Відповідно до копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31.05.2021, у спадковому реєстрі зареєстровано заповіт, вчинений [PERSON] 20.08.2014, який на дату витягу є чинним (а.с. 18). Згідно з копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.05.2021, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 19). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 14.11.2013, позивач 14.11.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 21). [INFO] в позивачки по справі [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 04.04.2019 (а.с. 22). Також [INFO] в позивачки [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 17.02.2017 (а.с. 23). З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої 25.06.2021, вбачається, що позивач [PERSON] знаходилась на обліку з приводу вагітності в КНП «ВМКПБ №2» з листопада 2018 року, вагітність ускладнилась, у зв`язку з чим [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 11.03.2019 по 13.03.2019 (а.с. 45 - 48). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 355 відділення патології вагітних, [PERSON] 04.03.2019 звернулась у ВМКПБ № 2, проведено клініко-лабораторне обстеження та лікування, 13.03.2019 за наполяганням виписана під нагляд лікаря ЖК (а.с. 49). Згідно з копією обмінної карти пологового будинку пологового відділення лікарні КНП «ВМКПБ № 2»у [PERSON] [INFO] відбулися пологи та вона була виписана на 6 день після пологів (а.с. 50). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦПК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений також Верховним Судом України у постанові від 13.03.2020 № 314/2550/17. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, перенесені позивачем пологи [INFO] є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, письмова згода відповідачів, які є спадкоємцями першої черги, на подання заяви позивачем про прийняття спадщини нотаріусу не подавалася, суд вважає визнання позову відповідачами таким, що відповідає ч. 4 ст. 206 ЦПК України, а позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved