Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10.06.2000 р. по 02.09.2013 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти зареєстровані та проживають разом з нею, перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, останній раз у березні 2016 р. та в недостатньому розмірі. Відповідач має задовільний стан здоровя, є працездатним, працює у [PERSON] водієм великовантажного автомобіля, отримує високий дохід, який дозволив придбати йому легковий автомобіль «Фольксваген». Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обовязку по вихованню та утриманню їх неповнолітніх дітей. Оскільки відповідач у добровільному порядку не надає регулярно і у необхідному розмірі матеріальну допомогу на утримання дітей просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач є батьком її двох синів, діти проживають разом з нею потребують коштів на утримання. Після розірвання шлюбу відповідач кошти надавав, але не регулярно у січні 1000 грн., у березні 200 доларів на 2, у серпі 2016 р. перед школою переводом 3000 грн. Відповідач створив нову родину і кошти надавати перестав. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює далекобійником у [PERSON], має стабільний високий заробіток, отримує доходи від паю, тому просила стягувати аліменти у заявленому розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не прибули, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні 29.09.2016 р. представник відповідача [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що у заявленому розмірі відповідач аліменти сплачувати можливості не має. Дійсно він інколи працює у [PERSON] по окремим разовим угодам по перевезенню вантажів, проте його заробіток не є стабільним, по можливості сплачує на утримання дітей кошти. Автомобіль Фольксваген не є власністю відповідача, він перебуває у іншому шлюбі, на його утриманні є дитина дружини. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] в період з 10.06.2000 р. по 02.09.2003 р. перебували у шлюбі, мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - 8). Неповнолітні діти сторін проживають разом з матірю [PERSON] Відповідно до повідомлення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 27.10.2016 р. [PERSON] мав дохід від СТОВ «Піщане» за надання майна в лізинг у розмірі - перший квартал 2015 р. 4156,05 грн.; перший квартал 2016 р. 7455,41 грн. (а.с. 43). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач періодично працює на території [PERSON], що не заперечується його представником. Сторонами не надано суду доказів, які б свідчили про наявність стабільного доходу у відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] отримує дохід на території республіки [PERSON], отримує дохід у виді надання майна у лізинг. Також суд враховує, що з 12.08.2016 р. відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 20), проте належних доказів на підтвердження того, що дружина та її син перебувають на утриманні [PERSON] останній суду не надав. Доказів на підтвердження того, що відповідач має регулярний дохід суду не надано. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, оскільки відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня предявлення позову 11 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial