Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача посилаючись на те, що сторони з 16.06.2010 до 05.04.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач не підтримує сім`ю, не доглядає за дітьми, не підтримує їх морально та духовно. Позивач зазначає, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, а саме, у зв`язку з чим вона двічі на рік проходить лікування, оплату якого позивач здійснює самостійно. Посилається на те, що відповідач працює водієм та має нерегулярний дохід, а також те, що він як батько, зобов`язаний утримувати малолітніх дітей. На підставі наведеного, просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. на місяць на кожну дитину з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня звернення до суду і до настання їх повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилися, однак до початку розгляду справи, від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань та відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце та дату судового розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а.с. 4) Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , дійсно знаходиться на утриманні матері [PERSON] та проживають разом з нею, що вбачається з дослідженої судом довідки Виконавчого комітету с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області № 192 від 11.03.2019 року. (а.с. 7) Відповідно до консультативного висновку окуліста № 26967, встановлено, що [PERSON] має хворобу, їй поставлено дігноз: міопія середнього ступеню. (а.с. 8) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За ст. 180 СК України, відповідач [PERSON] як батько зобов`язаний утримувати малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментні витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено в ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. Окрім того, ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року -1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дітей до настання їх повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме з [PERSON] , слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісяця, починаючи з 13.03.2019 року до настання їх повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved