Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовною заявою до Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,6078 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с . Орявчик, кадастровий номер 4624583000:02:001:0034, в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , котрий помер [INFO] . В судовому засіданні 31.10.2019 року представник позивача - адвокат Горох В.В. позовні вимоги підтримав, в обгрунтування доводів позовної заяви посилався на ту обставину, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] , котрий склав в користь своєї дружини заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області від 05.07.2018 року за реєстровим № 25, відповідно до тексту якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - своїй дружині [PERSON] . Представник позивача зазначає, що [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 01 березня 2019 року позивач подала до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка. На підставі цієї заяви Сколівською державною нотаріальною конторою 01.03.2019 року заведено спадкову справу № 52/2019 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.03.2019 року № 55318948. Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, мотивуючи відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що свідчить лист Сколівської ДНК від 05.03.2019 року № 203/01-16, внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Представник відповідача - Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області, Шастун О.М. , в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду клопотання за вх. № 3937/2019 від 03.09.2019 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 16.08.2018 року у відповідності до актового запису № 8. Про родинні відносини позивача зі спадкодавцем свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Жулинською сільською радою Стрийського району Львівської області від 04.05.1963 року у відповідності до актового запису № 4. 05 липня 2018 року [PERSON] склав в користь своєї дружини [PERSON] заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 25, відповідно до тексту якого [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право - своїй дружині [PERSON] . Враховуючи наявність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, дублікат якого наявний в матеріалах справи, який є чинним і до дня його смерті ним не змінювався та не скасовувався, спадкування у даному випадку здійснюється за заповітом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з інформації Козівської сільської ради Сколівького району Львівської області № 228/02-18 від 30.09.2019 року, крім дружини - [PERSON] , спадкоємиці за заповітом, у спадкодавця [PERSON] були доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. На момент смерті [PERSON] його дружина [PERSON] постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , та в розумінні частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Як вбачається з оригіналу спадкової справи № 52/19р., заведеної Сколівською ДНК після смерті [PERSON] , та оглянутої судом в судовому засіданні, доньки спадкодавця разом з ним спільно за однією адресою не проживали, із заявами у Сколівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк не звертались, а інформація щодо їх права на обов`язкову частку, передбачену ч. 1 ст. 1241 ЦК України, у матеріалах спадкової справи відсутня. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла, зокрема, земельна ділянка площею 0,6078 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Орявчик, кадастровий номер 4624583000:02:001:0034. Згідно листа Сколівської ДНК від 05.03.2019 року № 203/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Судом з`ясовано, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на права власності на земельну ділянку серії ЯД № 474665, виданого і зареєстрованого Сколівським районним відділом земельних ресурсів від 13.09.2007 року за № 0107460014444, копія якого долучена до матеріалів справи, однак оригінал Державного акта було втрачено. Про втрату вказаного правовстановлюючого документу позивачем свідчить оголошення у ЗМІ, а саме у газеті «Бойківська думка» про те, що втрачений Державний акт на права власності на земельну ділянку серії ЯД №474665, виданий на ім`я [PERSON] вважати недійсним. Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що [PERSON] за життя належала на праві приватної власності спірна земельна ділянка площею 0,6078 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Орявчик, кадастровий номер 4624583000:02:001:0034. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Outcome: approved