Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 02.11.2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач стверджувала, що такий розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру, встановленому законом, є неактуальним, недостатнім для утримання доньки та просила змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач просила вирішити спір за її відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини (серія [NUMBER] ). За рішення Ширяївського районного суд Одеської області від 02.11.2015 року з відповідача на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Рішення набрало законної сили. На час вирішення спору дитина проживає із матір*ю (довідки про реєстрацію місця проживання від 26.11.2018 року Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яка кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зазначене узгоджується, зокрема, із правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13. Право вимагати заміни розміру аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. При вирішенні зазначеного питання Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, і ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Так, при вирішенні спору про зміну розміру аліментів суд враховує не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя, зокрема, Закон України «Про прожитковий мінімум», Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», якими визначений прожитковий мінімум працездатних осіб як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно із положеннями Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд погоджується із доводами позивача, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не відповідає мінімальному, є недостатнім для розвитку дитини. Встановлене відповідачем не спростовано. Спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем узгоджується із статтею 5 ЦПК України є ефективними, таким, що відповідає його змісту та системі права. Аліменти в порядку частини 3 статті 181 СК України можуть бути присуджені у частці від доходу відповідача. Судовий збір підлягає присудженню в порядку статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved