overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом.Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її мама [PERSON] була співвласником будинковолодіння в частці 13/100 в [ADDRESS] яка складається з коридору площею 6,7 кв.м. позначено у технічному паспорті 2-1, кухні площею 13,1 кв.м. - позначено 2-2 та житлової кімнати площею 16,1 кв.м. - позначено 2-3, всього квартира № 2 загальною площею 35,9 кв.м. Загальна площа житлового будинку становить 116,4 кв.м. Проте, вона не зареєструвала дане майно у відповідних органах та свідоцтва про право власності на будинковолодіння не отримувала. Іншим співвласником 87/100 частки була [PERSON], яка [INFO] року померла, спадкоємцем якої є [PERSON] [INFO] року [PERSON]. померла. Остання заповіту не залишила, а тому вона успадкувала частку своєї матері по закону, як спадкоємець першої черги, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, мама позивача [PERSON] була співвласником будинковолодіння в частці 13/100 в [ADDRESS] яка складається з коридору площею 6,7 кв.м. позначено у технічному паспорті 2-1, кухні площею 13,1 кв.м. - позначено 2-2 та житлової кімнати площею 16,1 кв.м. - позначено 2-3, всього квартира № 2 загальною площею 35,9 кв.м. Загальна площа житлового будинку становить 116,4 кв.м. (а.с.10). Проте, остання не зареєструвала дане майно у відповідних органах та свідоцтва про право власності на будинковолодіння не отримувала. Іншим співвласником 87/100 частки була [PERSON], яка [INFO] року померла, спадкоємцем якої є відповідач. [INFO] року [PERSON]. померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть від 22.12.1992 року (а.с.5). Остання заповіту не залишила, а тому вона успадкувала частку своєї матері по закону, як спадкоємець першої черги, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.08.2017 року. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 жовтня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: право власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №366769. Спадкоємцем майна за заповітом є вона, а спадкоємцем за законом є відповідач, який не має права на спадщину. Інших спадкоємців та утриманців померлої, передбачених законом немає. Вказує, що своєчасно, у встановлений законом строк вступила в управління спадковим майном: поховала померлу та розпорядилася її речами. Однак, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не може, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому просили задовольнити позов. Сторони в судове засідання не зявилися, однак через канцелярію суду подали заяви про підтримання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1225, 1235, 1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про поділ 2/3 частин квартири [ADDRESS], що входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті 12.12.2009 року [PERSON], а саме: 1/6 частину [PERSON], 3/6 частин [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. З врахуванням складності справи, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області 3 листопада 2013 року, актовий запис № 63, мотивуючи його тим, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через різні погляди на сімейне життя та характери, що призводять до постійних конфліктів та суперечок, які і стали причиною звернення до суду, зазначила, що примирення неможливе, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище Воропай Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не зявилася, до початку розгляду справи подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, до початку розгляду справи подав заву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено з матеріалів справи 3 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], подружнє життя не склалося, між сторонами виникали постійні сварки та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя та характери, тому подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам дружини, неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, сімейні стосунки припинені. Спору щодо розподілу майна у сторін немає. Позивач в підготовчому судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, що має істотне значення по справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року, про що Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 402. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому за таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В подальшому позивач подала заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог - щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Ухвалою суду від 04 березня 2016 року таку заяву задоволено, залишено без розгляду вказані позовні вимоги. В обґрунтування пред'явлених вимог про розірвання шлюбу позивач вказує, що 20 квітня 2007 р. зареєструвала з відповідачем шлюб від якого мають двох дітей: [PERSON]А, [INFO], [PERSON] 01.03.2014 р.н . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов про розірвання шлюбу визнав, вказавши, що тривалий час разом не проживають, відносини не підтримують. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2007р. у Клеванській селищній раді Рівненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 14. Від шлюбу мають двох дітей:[PERSON]А, [INFO], [PERSON] [INFO] Ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення. Із заяв позивача вбачається, що вона не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у своїй заяві також вказав на неможливість зебереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В подальшому позивач подала заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог - щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Ухвалою суду від 19 травня 2016 року таку заяву задоволено, залишено без розгляду вказані позовні вимоги. В обґрунтування пред'явлених вимог про розірвання шлюбу позивач вказує, що 26 жовтня 1995 р. зареєструвала з відповідачем шлюб від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов про розірвання шлюбу визнав. З'ясувавши обставини, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 1995 р. у Зорянській сільській раді Рівненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 69. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 19.05.2016 р. сторонам надано строк для примирення. Із заяв позивача вбачається, що примирення не настало, вона (позивач) не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у своїй заяві також вказав на неможливість зебереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 03.06.2014 року вона одружилася з відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 759 (свідоцтво серії [NUMBER] від 03.06.2014р., а.с.3). Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається на проживання із нею. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву за змістом якої просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень з приводу позовних вимог не подав. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає за доцільне постановити рішення про задоволення позовних вимог. В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягала на стягненні з відповідача в її користь понесені нею судових витрати при подачі позову до суду, а відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за нею. На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02.11.2004 вона з відповідачем по справі, зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1648(свідоцтво серії [NUMBER] від 02.11.2004, а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у сторін фактично припинені шлюбні відносини, збереження шлюбу є неможливим та просить позов задовольнити. Від відповідача надійшла заява за змістом якої він не заперечує проти задоволення позову.\~ Сторони будучи повідомленими в судове засідання не з`явилися, позивач у позовній заяві наполягав на розірванні шлюбу вважаючи примирення неможливим, а відповідач заперечень до позову не подав і теж прохав про розірвання шлюбу, та розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вищенаведене позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.01.1994 року він з відповідачем по справі, зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №6 (свідоцтво серії 1-НМ №083545 від 29.06.2010р., видане повторно а.с. 5). Від даного шлюбу у них немає дітей. Позивач вказує, що у сторін протилежні погляди на шлюбні відносини, сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин у 2000 році. Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, інших позовних вимог не заявлено. В судове засідання позивач не зявилася,\~ за змістом позовної заяви просить про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вищенаведене позов підлягає до задоволення. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. \~ На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України,\~ ст.ст. 104, 109-112,\~ Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved