overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 13.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 983. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №031292, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 983. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо тривалий час, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 14 грудня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2049. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 25.05.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати з відповідача просить не стягувати. 25.05.2015 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 14.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2049 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 15.04.2015 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 528. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватись через непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, розходження поглядів щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 09.10.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 09.10.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 122560, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 528 (а.с. 3). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 249970 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 15.07.2011 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1009. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та обовязки. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Малолітніх дітей просила залишити на проживання разом з нею. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 082484, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1009 (а.с. 7). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 159287 (а.с. 5) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 259027 (а.с. 6) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 16.08.2008 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1297. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, між нею та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити проживати при ній за місцем її проживання. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 1297, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1297 (а.с. 10). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 112630 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітнього сина для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 16 листопада 1991 року у Пулино-Гутянській сільській раді Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 13. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В заяві від 02.09.2015р. позивач позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач також подав заяву від 02.09.2015р. про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.11.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Пулино-Гутянською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 13 (а.с.3). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 16 серпня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1389. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 17.11.2014 року від неї надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати просить покласти на неї. Відповідач у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №108793, виданим повторно 11.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1389. На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 329. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери та погляди на життя, сімейні відносини фактично припинені з вересня 2014 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитину просить залишити на виховання при ній. 24.11.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. 24.11.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 329 (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, з вересня 2014 року проживають окремо, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60грн. та зі сплати юридичних послуг в сумі 150грн. (квитанція №1048 від 07.10.2014р.) покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 18.04.2015 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 546. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне проживання з відповідачем є неможливим, кожен з них має різні погляди на життя, постійні конфлікти в сімї негативно впливають на стан її здоровя та здоровя членів родини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден, просить відновити йому дошлюбне прізвище «Попов». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 122586, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 546 (а.с. 7). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки в силу закону позивач звільнена від його сплати при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved