Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 31.07.2016 вона з відповідачем зареєстрували шлюб, який розірваний 14.12.2017 за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2017. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу не надає. Вона не має можливості утримувати дитину, дитині потрібні кошти для забезпечення належних умов проживання (їжа, одяг). Просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Ухвалою суду 06.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відзив відповідачем не подано. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляду справи у його відсутність. Заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Наслідки визнання позову зрозумілі. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст. 121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 156 від 18.11.2016 (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки № 863 від 12.08.2020 виданої виконкомом Цибулівської селищної ради [PERSON] , [INFO], вона має склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, а навпаки позов визнав повністю. Суд з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою, матеріального становища платника аліментів, інших обставин справи, визначає розмір стягуваних аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але у відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 12.08.2020. Суд вважає за необхідне на підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved