Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що з 26.09.2014 по 09.11.2017 перебувала з відповідачем у шлюбі у якому народився син [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Позивачу важко одній утримувати дитину, тому змушена звертатися до суду. Відповідач інших утриманців немає, офіційно працює і отримує регулярну заробітну плату, тому може надавати матеріальну допомогу синові. З наведених підстав [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ухвали про відкриття спрощеного провадження від 18.07.2018. Відповідно до ст. 178 ч. 7 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ст. 178 ч. 8 ЦПК України. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій позов підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити, а справу розглянути без її участі (а.с. 26) Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 26.09.2014 по 09.11.2017 перебували у шлюбі (а.с. 2), в якому народився син [PERSON], [INFO]. (а.с. 3), який проживає з матір'ю (а.с. 4). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року, прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років становить - 1492 грн., з 01 липня 2018 року - 1559 грн., з 01 грудня 2018 року - 1626 грн. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача та те, що відповідач офіційно працює і має сталий заробіток. Виходячи з обов'язку батька брати обов'язкову участь в утриманні дитини та право дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити у повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 700,00 грн. - судових витрат на правничу допомогу (а.с. 6). На підставі викладеного,

Outcome: approved