Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно двох розписок відповідача [PERSON], погоджених останнім з дружиною [PERSON], відповідач взяв в борг у неї 40000 доларів США та 10000 доларів США, а всього 50000 доларів США, що відповідно до довідки НБУ станом на 28.08.2013 року складає 399500 грн., зобов'язавшись повернути вказані суми за першою вимогою позивача в місячний термін. Однак, до цього часу борг відповідачем [PERSON] не повернуто. Також згідно розписки від 15.04.2006 року, погодженої з дружиною [PERSON], відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача 65000 доларів США строком на 1 рік до 15.04.2007 року. 10.02.2008 року [PERSON] повернув 15000 доларів США. Залишок боргу склав 50000 доларів США, що відповідно до довідки НБУ станом на 28.08.2013 року складає 399500 грн. Однак, до цього часу борг відповідачем [PERSON] не повернуто. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] борг за договором позики в сумі 399500 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] борг за договором позики в сумі 399500 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 26.02.2014 року позов не визнав та пояснив, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки [PERSON] 15.04.2006 року отримав у борг 334750 грн. строком на 1 рік до 15.04.2008 року. 10.02.2008 року ним повернуто 15000 доларів США, а тому саме 10.02.2008 року закінчився трьохрічний термін позовної давності. Просив застосувати строк спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову до [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до розписки [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 10000 доларів США на невизначений строк та зобов'язався повернути борг по першій вимозі в місячний строк (а.с. 10, 66). Крім того, згідно розписки [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 40000 доларів США на невизначений строк та зобов'язався повернути борг по першій вимозі в місячний строк (а.с. 67). Дані розписки були погоджені з дружиною [PERSON] 15.04.2006 року відповідно до розписки [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 334750 грн., що еквівалентно 65000 доларів США строком на 1 рік до 15.04.2007 року та зобов'язався повернути всю суму боргу за першою вимогою позивача (а.с. 6, 68). Дана розписка була погоджена з дружиною [PERSON] Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 10.02.2008 року відповідач [PERSON] частково повернув позивачу грошові кошти у розмірі 15000 доларів США, про що зазначено на зворотному боці розписки від 15.04.2006 року. Таким чином, станом на 28.08.2013 року сума основного боргу за договором позики становила 50000 доларів США, що в еквівалентні складає 399500 грн. Встановлено, що позивач зверталася до відповідачів [PERSON] та [PERSON] з вимогою повернення суми боргу (а.с. 7, 8, 11), але відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання і до теперішнього часу повністю борг не повернули. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд враховує ту обставину, що відповідачі погодилися з умовами договору (розписки), скріпивши їх своїми підписами та вчинили дії на виконання умов договору (розписки), отримавши від позивача суму позики, яку й повинні повернути позивачу на умовах, визначених у договорах (розписках), відповідно до ст. 1049 ЦК України. Станом на 28.08.2013 року офіційний курс, встановлений Національним банком України, гривні до долара США становив 799,3000 грн. за 100 доларів США (а.с. 20). Таким чином, станом на 28.08.2013 року сума основного боргу [PERSON] за договорами позики становить 399500 грн., а заборгованість [PERSON] за договором позики складає 399500 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідно до умов договорів позики (розписок) відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли в борг у позивача грошові кошти та зобов'язалися їх повернути, тому суд вважає, що саме відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні відповідати за зобов'язаннями перед позивачем, в зв'язку з чим вимоги позивача до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволенню не підлягають. Доводи представника відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позивача про стягнення з [PERSON] боргу є безпідставними з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи визначений у розписці строк, на який [PERSON] взяв у борг кошти, перебіг строку позовної давності почався з 15.04.2007 року, переривався частковим погашенням боргу 10.02.2008 року та пред'явленням вимоги позивача 08.09.2010 року (а.с. 7) і закінчився 08.09.2013 року. Позивач звернулася до суду з позовом 04.09.2013 року, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заяву про застосування наслідків спливу позовної давності не подав. За наведених обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] добровільно не бажають виконати взяте на себе зобов'язання по поверненню боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу за договорами позики з [PERSON] в сумі 399500 грн. та стягнення боргу за договором позики з [PERSON] в сумі 399500 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню на користь держави судові витрати у розмірі по 1827 грн. судового збору з кожного.

Outcome: partial