Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача покликаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 11.09.1996р. Згідно висновку від 09.07.2020р. щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна зазначено, що за технічними показниками 1/2 частини будинку, квартири №2 загальною площею 53,1м.кв., яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 35,3 м.кв., кухні 11,6м.кв., коридору 5,1м.кв. є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі як окреме будинковолодіння. Виконавчий комітет Сокальської міської ради, прийняв рішення №131 від 11.11.2013р. про зміну статусу квартири [ADDRESS] в якому вирішив: змінити статус квартири [ADDRESS] на індивідуальний житловий будинок та присвоїти нововизначеному об`єкту нерухомого майна адресу: [ADDRESS] , та зобов`язано [PERSON] провести перереєстрацію речових прав на ново визначене нерухоме майно. Однак провести державну реєстрацію на підставі рішення Сокальської міської ради позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка надається для обслуговування окремого будинковолодіння. Тому для забезпечення нормальних умов проживання та приведення у відповідність документації та встановлення факту користування будинком та прибудинковою територією, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, як власника окремого будинковолодіння. На підставі наведеного просить суд визнати за нею право власності на окреме будинковолодіння - житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивач надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, просить задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як вбачається із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 23.09.1996р. встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира у [ADDRESS] . Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 09.07.2020р. виданого КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що квартира по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі як окреме будинковолодіння. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності набувається у порядку, визначеному законом; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з вимогами ст.6, ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст.392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Так виконавчим комітетом Сокальської міської ради 11.11.2013р. прийнято рішення №131, яким вирішено змінити статус квартири [ADDRESS] на окреме будинковолодіння та присвоїти нововизначеному об`єкту нерухомого майна поштову адресу: [ADDRESS] , та зобов`язано [PERSON] провести перереєстрацію речових прав на нововизначене нерухоме майно; повідомити відповідні інстанції про зміну поштової адреси; встановити відповідні адресні знаки на фасаді будівлі. Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто правовстановлюючим документом, може бути рішення суду, що набрало законної сили. Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити право власності іншим чином, позов слід задовольнити.

Outcome: approved