Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом до ВДВС Вовчанського РУЮ, 3-тя особа Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області, про звільнення спадкового майна з під арешту, вказавши, що 10 лютого 2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті її батька залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №202187, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010669000008, виданим Вовчанським районним відділом земельних ресурсів 16 березня 2006 року . В установлений законом строк 24.06.2015 року вона звернулася до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але одержала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, що належало [PERSON] накладено 24 квітня 2003 року арешт [PERSON] державного виконавця ВДВС Вовчанського районной управління юстиції [PERSON] [PERSON] була винесена на користь [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №АЕ-64, виданого 01.06.1988 рок; Вовчанським районним судом про стягнення аліментів. Тому вона звернулася із заявою До ВДВС Вовчанського РУЮ Харківської області про скасування цієї [PERSON] та знятг. арешту з майна, що належало померлому боржнику. 04 грудня 2015 року листом відділ державної виконавчої службі Вовчанського районного управління юстиції повідомив, що: «Згідно даних ЄДРВП виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] було завершене 02.06.2008 року на підставі п.6 ст.37 Закону Україні «Про виконавче провадження». Виходячи з вище викладеного надати інформацію щодо зняття арешту немає можливості, так як виконавче провадження знищено із закінченням терміну зберігання». На момент смерті [PERSON] всі майнові та немайнові відносини між ним та [PERSON] були припинені. Тому , для вирішення даного питання [PERSON] запропонували звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили задовольнити їх позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій вказано, що Відділ державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області не заперечує проти задоволення даного позову та просили розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання зявився та просив суд розглянути дане питання на його розсуд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2015 року помер її батько [PERSON]. (а.с. 3). Позивачка є рідною донькою померлого, [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про її народження та про шлюб позивачки. (а.с. 4,5) Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Спадкове майно померлого [PERSON] складається із земельної ділянки, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 202187, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010669000008, виданим Вовчанським районним відділом земельних ресурсів 16 березня 2006 року.(а.с.8,9) Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З [PERSON] державного виконавця ВДВС Вовчанського районного управління юстиції [PERSON], суд вбачає, що на майно яке належало померлому [PERSON] 24 квітня 2003 року накладено арешт.(а.с. 10) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON], відносно зняття арешту з належного її рідному батькові на праві власності майна є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 328, 1261 ЦК України, ст.ст. 60 Закону України Про виконавче провадження та

Outcome: approved