Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про вселення її в квартиру, посилаючись на наступні обставини. 11 серпня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 липня 2013 року шлюб було розірвано. В період шлюбу та сумісного проживання сторонами була набута квартира [ADDRESS], яка зареєстрована на позивача. В кінці травня 2013 року сімейні відносини були припинені і позивач змушена була залишити квартиру, а коли знову намагалась зайти до неї, то виявилося, що замки на вхідній двері відповідач змінив, ключі позивачці не надав. З приводу порушених прав щодо проживання в квартирі позивачка звернулася до Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області, де після проведення перевірки їх запропонували звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилась, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 серпня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований в виконавчому комітеті Углегірської міської ради міста Єнакієво Донецької області, актовий запис № 31. Відповідно до рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). В період шлюбу та сумісного проживання сторонами була набута квартира [ADDRESS] по договору купівлі - продажу від 22.12.2009 року (а.с.6), затвердженого державним нотаріусом Першої Єнакієвської міської державної нотаріальної контори за реєстром І - 3527 (а.с.8) та зареєстрованому в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно від 18.01.2010 року на позивачку(а.с.7). Наприкінці травня 2013 року сімейні відносини були припинені і позивач була змушена залишити квартиру, а коли знову намагалась зайти до неї, то виявилося, що замки на вхідній двері відповідач змінив, ключі позивачці не надав. Таким чином, позивачка позбавлена свого права на мешкання у квартирі, що належить їй на праві власності, та користуватися нею, відповідач не надає можливості позивачці знову вселитися у квартиру. З приводу порушених прав щодо перешкод з боку відповідача у проживанні в квартирі, позивачка звернулася до Єнакіївського МВ УМВС України в Донецькій області, де після проведення перевірки їх запропонували звернутися до суду (а.с.10-11). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з. ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.317,319,321,391 ЦК України, ст.155 ЖК України, ч. 4 ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved