overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21.09.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через негідну поведінку чоловіка щодо неї, який зловживав спиртним, влаштовував скандали, ображав її, через що, в сім'ї почали виникати конфлікти, погіршилися відносини між ними, в зв'язку з чим вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та поваги, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що з жовтня 2012 року вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, строку на примирення не бажає, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, а згідно довідок вузла поштового зв'язку, за адресою, вказаною в позовній заяві - не проживає (а.с.20,24), тому згідно ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, в зв'язку з чим є підстави згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.02.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів та поглядів на життя, в зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, з 2015 року вони припинили сімейні відносини, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вони проживають окремо з червня 2016 року, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.12,14), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем одружилися 20.09.2012 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через різницю поглядів на сімейне життя, вона переконалася, що вони є зовсім різними людьми, у них змінилися погляди на життя та ставлення один до одного, зникли почуття поваги, любові та взаєморозуміння, з травня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить його розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.18,21), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14.06.2003 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різність поглядів на сімейне життя та обов'язки, через що відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, з листопада 2015 року вони припинили подружні відносини, з того часу спільне господарство не ведеться, тому вважає, що шлюб між ними існує формально, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує, лише зазначає, що подружні відносини між ними припинилися з листопада 2016 року, а не 2015 року. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 01.10.2011 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через постійні між ними непорозуміння, він до неї зневажливо ставився, ображав, мало уваги приділяв сім'ї, між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого між ними втрачені почуття любові, з жовтня 2015 року вони припинили відносини, проживають окремо, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають в різних населених пунктах, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 20.06.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через постйні непорозуміння, вони не змогли досягти згоди в подружньому житті, у них змінилося ставлення один до одного, зникли почуття поваги, любові та взаєморозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, однак через органи ДРАЦС розірвати шлюб відповідач відмовляється, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, просить розірвати шлюб. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові, спільних дітей вони не мають, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 22.06.2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через погіршення особистих відносин між ними, відсутність нормального спілкування, на даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, продовжувати шлюбні відносини вона не бажає, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, між ними втрачені почуття любові, вони проживають окремо, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, стягнувши судові витрати на її користь, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 22.08.2011 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через постійні між ними непорозуміння, неузгодженність в помислах та подальших планах, тому вона виявила неможливість сумісного проживання, вони не досягли згоди в подружньому житті, внаслідок чого між ними втрачені почуття любові, близько 2 років проживають окремо, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, разом з відповідачем не живуть вже з січня 2015 року, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають в різних населених пунктах, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання сина не виникає, він проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 25.01.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різність поглядів на сімейне життя та обов'язки, через що відбувалися непорозуміння, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, з січня 2016 року вони припинили подружні відносини, з того часу спільне господарство не ведеться, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, однак через органи РАЦС розірвати шлюб відповідач відмовляється, тому вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі (а.с.15). Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю, згідний на розірвання шлюбу (а.с.17). Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові, спільних дітей вони не мають, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем уклали шлюб 28.08.2015 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різність поглядів на сімейне життя, у них змінилося ставлення один до одного, зникли почуття поваги, любові та взаєморозуміння, з січня 2017 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, однак через органи РАЦС розірвати шлюб відповідач відмовляється, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові, спільних дітей вони не мають, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved