Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що разом із відповідачем має спільну дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки\~ відмовляється просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки за минулий час та стягувати в подальшому до досягнення [PERSON] повноліття, у розмірі 35% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважав за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.08.2012 року. Згідно довідки про місце проживання та склад сімї від 15.09.2016 року № 4186 спільна дочка сторін проживає з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. Разом з цим, в матеріалах справи не міститься доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню частково. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial