Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 20 грудня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця. Але рішення суду відповідач не виконує, наявна заборгованість. Зазначає, що вона разом з малолітнім сином проживає у квартиру своєї матері за адресою: [ADDRESS] , однак місце проживання сина не зареєстроване. З метою реєстрації [PERSON] вона звернулася з заявою до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради та отримала відмову в реєстрації, у зв`язку з відсутністю згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Відсутність реєстрації дитини за місцем її фактичного постійного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та на соціальний захист. Вказує, що після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з нею. Відповідач добровільно надати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина ухиляється, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надав. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 грудня 2013 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З копії паспорту позивача вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як зазначила в позові позивач і ці доводи ніким та нічим не спростовані, її малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 06 лютого 2020 року позивач звернулась до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , однак у реєстрації місця проживання дитини їй відмовлено через відсутність згоди батька. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, враховуючи, що малолітня дитина залишається без реєстрації місця проживання, фактично мешкаючи разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , чим порушується її права та, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, з урахуванням всіх обставин, досліджених судом, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Оскільки, позов задоволено, то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved