Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1200,0 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 22.10.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO] З часу розірвання шлюбу дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її життям, навчанням та станом здоровя. А тому їй матеріально важко утримувати неповнолітню дитину. В судове засідання позивач [PERSON]. не зявилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причин неявки суду не повідомив, судові повістки з поштовими конвертами, направлені за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, двічі повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважаються врученими в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони 22.10.2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції, актовий запис № 66, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року було розірвано (а.с. 4). За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідач) (а.с. 2). Після розірвання сторонами шлюбу, вищевказаним рішенням суду також було визначено місце проживання доньки [PERSON], [INFO], а саме за місцем проживання її матері [PERSON]. (позивач). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 3969 від 07.11.2017 року встановлено, що [PERSON]. (позивач) проживає по [ADDRESS], та у неї на утриманні перебуває донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З `ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився та заперечень на позов не подав, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини у розмірі по 1200,0 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved