Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до Канівського міськрайонного суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що від спільного проживання вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. На даний час спільне проживання припинене, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі, позов визнає, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, так як позивач сама не спроможна утримувати дитину, а тому доцільно стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданого 25 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 142. Згідно довідки про склад сімї № 2248 від 10.04.2017 вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] ( а.с. 7). Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved