Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви до [INFO] . При цьому посилається на те, що діти проживають разом з нею, а батько належної матеріальної допомоги на її утримання та утримання дітей не надає, хоча позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Відповідач матеріальну допомогу у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачем не надано будь-яких належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перебування її у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно та достатності заробітку відповідача для сплати аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно на кожну дитину, а тому позовні вимоги в цій частини є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial