Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 06 травня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. За час проживання у спільному шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач працює та має регулярний заробіток. [PERSON] участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи вищевикладені обставини, вона змушена звернутися до суду та просити суд винести рішенням, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомили про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що 06 травня 2006 року виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб (копія свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 098060(а.с.4). Із копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №077965 встановлено, що 15 травня 2007 року в селі Миронівка, Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №128571 встановлено, що 16 грудня 2008 року в селі Миронівка, Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №163916 встановлено, що 14 квітня 2010 року в селі Миронівка, Ямпільського району Вінницької області народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхніх спільних синів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованості заявлених позовних вимог і має підстави для задоволення із наступних підстав: відповідач [PERSON] не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, працює, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище малолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченою, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працевлаштований, оскільки на це вказує позивач та не спростовано відповідачем, має можливість виплачувати аліменти на утримання своїх дітей, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Враховуючи викладене вище, суд має підстави для задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає можливим стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частина всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 07 грудня 2017 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 07 грудня 2017 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved