Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області її матір [PERSON], яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з [PERSON], який [INFO] помер. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Як спадкоємець померлої за її заповітом від 27.06.2008, в квітні 2017 року вона звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але їй було у відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також у зв'язку з необхідністю доведення факту складання заповіту саме на користь позивача. Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку тим, що була необізнана у питаннях спадкового законодавства, а також тривалий час перебувала в жалобі після смерті матері, тобто з поважних причин, просила у зв'язку з розбіжностями в написанні її прізвища встановити факт належності їй заповіту, посвідченого 27.06.2008 за № 65 в реєстрі, а також визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом після смерті матері тривалістю в три місяці. В судове засідання позивач не з'явилася, від її представника на адресу суду надійшла письмова заява, в якій останній позов підтримав в повному обсязі та справу просив слухати за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, в тому числі і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області померла [PERSON], матір позивача, яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14). 27.06.2008 секретарем виконавчого комітету Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області від імені [PERSON] посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 65, який не змінювався та не скасовувався, на користь дочки [PERSON] (а.с. 12). Зазначений заповіт складено українською мовою. Разом з тим, як вбачається з копії паспорта позивача, її прізвище українською мовою має написання як [PERSON], а російською - [PERSON] (а.с. 5). Таке ж саме написання російською мовою прізвища позивача має і свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 8). Тобто, виходячи з досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв'язку суд дійшов висновку, що складеним [PERSON] заповітом остання все своє майно заповідала своїй дочці - позивачу у справі, а неправильне написання її прізвища є помилкою, допущеною при посвідченні заповіту. Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, позаяк надає право для оформлення прав на спадкове майно. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, яка міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15) правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері, позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові правова необізнаність позивача та тривале перебування в жалобі після смерті матері. Однак застосовуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України з врахуванням загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 цього ж Кодексу), суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини матері позивач не подавала, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася та інші особи, в т.ч. територіальна громада, на спадкове майно не претендують, тому таке визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved