Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила виділити їй у власність житлове приміщення, як постраждалій у звязку з аварією на ЧАЕС (1 категорія), оскільки вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (серія КБ-1 №011369), захворювання має причинно-наслідковий зв'язок з наслідками аварії на ЧАЕС. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до п.10 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вона, як особа віднесена до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в разі потреби поліпшення житлових умов, має право на забезпечення жилою площею протягом одного року з дня подання заяви. Зазначає, що вона звернулась до Прокуратури м. Києва із заявою про вирішення питання стосовно поліпшення житлових умов, на що йому була надіслана відповідь від Департаменту будівництва та житлового забезпечення №056/Г/-83-1237/3 від 28.10.2014 року в якій зазначено, що позивач перебуває на обліку з 18.11.1997 року в загальній черзі, а з 18.09.1998 року у пільговій черзі за категорією «потерпілі у звязку з аварією на ЧАЕС». Згідно з діючим порядком, учасники ліквідації та потерпілі від аварії на ЧАЕС перебувають в загальноміському реєстрі. Станом на 28.10.2014 року порядковий номер позивача в черзі №328. Також, зазначено у відповіді, що цим питанням займається Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища, за рахунок площі, збудованої за кошти державного бюджету. Питання позивача буде розглянуто в установленому законом порядку при підході черги за наявності відповідної площі. У відповідь на звернення позивача до Департаменту соціальної політики, їй надійшов лист від 25.12.2015 року в якому зазначено, що на даний час склалася напружена ситуація із забезпеченням житловим приміщенням незахищені верстви населення, які постраждали внаслідок ЧАЕС. Крім того, позивач зверталась до депутата Київської міської ради, який із депутатським зверненням від 25.05.2016 року звернувся до Київського міського голови [PERSON] Проте, на даний час відповіді позивач не отримала. Вважає, що її право на забезпечення жилою площею протягом одного року з дня подання заяви є порушеним, у звязку з чим просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості (ст. 43 ЖК УРСР). Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік. Зазначив, що покращення житлових умов позивача можливе при достатньому виділенні коштів з Державного бюджету України на фінансування державної програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС». При цьому, надання житла позивачу поза чергою серед громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, буде порушенням житлового законодавства, оскільки інші сім'ї, мають аналогічні права, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши думку позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Дані обставини підтверджуються довідкою до акта огляду МСЕК серії КБ-1 №011369 від 21.03.2007 року та посвідченням серії А №114024, виданим 22.12.1999 року. Відповідно до п. 10 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи віднесені до категорії 1, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на позачергове забезпечення жилою площею. Особам, які перенесли променеву хворобу будь-якого степеню або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати. З відповіді Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 29.11.2014 року вбачається, що позивач звернулась до Прокуратури м. Києва стосовно поліпшення житлових умов її сім'ї. Згідно зазначеної відповіді, за інформацією Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації позивач з родиною з трьох осіб зареєстровані в однокімнатній квартирі [ADDRESS]. На квартирному обліку позивач перебуває разом із донькою з 18.11.1997 року у загальній черзі, а з 18.09.1998 року у пільговій черзі за категорією «Потерпілі у звязку з аварією на Чорнобильській АЕС» (1 категорія). Станом на 28.10.2014 року номер позивача у загальній черзі 2759, серед позачерговиків за №145 і за категорією за №17 (по м. Києву №329). Зазначено, що питання щодо поліпшення житлових умов сім'ї позивача буде розглянуто в установленому законодавством порядку при підході черги та за наявності відповідної житлової площі. З відповіді Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 25.12.2015 року вбачається, що через недостатні обсяги фінансування з Державного бюджету України, постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, які були зараховані на квартирний облік в районних в м. Києві державних адміністраціях, ще у 1995 році, не забезпечені житловою площею. На 2015 рік асигнувань для виконання програми із забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Державним бюджетом України не передбачені. Одночасно, було проінформовано про те, що з моменту прийняття у 2011 році Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудовників звільнено від безоплатної передачі житлової площі органам місцевого самоврядування на збудоване житло. У звязку з чим, житлова площа за рахунок якої вирішувались питання громадян, які потребують поліпшення житлових умов майже не надходить. З метою передбачення видатків в Державному бюджеті України на 2016 рік для закупівлі житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виконавчим органом КМР (КМДА) направлено лист від 28.08.2015 року до Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України. З матеріалів справи вбачається, що позивач з приводу поліпшення житлових умов також зверталась до депутата Київської міської ради, який 25.05.2016 року звернувся із депутатським зверненням до Київського міського голови [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні позивач, на зазначене депутатське звернення вона відповіді не отримала. Вважає, що її право на забезпечення жилою площею протягом одного року з дня подання заяви є порушеним, у звязку з чим просила виділити їй у власність житлове приміщення, як постраждалій у звязку з аварією на ЧАЕС (1 категорія), оскільки вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (серія КБ-1 №011369), захворювання має причинно-наслідковий зв'язок з наслідками аварії на ЧАЕС, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що станом на 01.01.2016 року у реєстрі громадян, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами та сімей, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1, перебуває 1567 осіб. Черга [PERSON] у загальноміському реєстрі під №331. Відповідно пункту 10 частини першої статті 20 вказаного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги - позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України (абзац перший). Крім загальних підстав, передбачених законодавством України, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які забезпечені жилою площею нижче рівня середньої забезпеченості громадян у даному населеному пункті або які проживають у комунальних квартирах (абзац другий). Особам, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати (абзац третій). Сім'я, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на додаткову жилу площу, порядок надання і розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий). Передбаченими цим пунктом пільгами щодо забезпечення житлом громадяни мають право скористатися лише один раз (абзац п'ятий). Разом з тим, за змістом статті 42 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, частиною першою статті 114 цього Кодексу. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Разом з тим слід зазначити, що статтею 63 Закону передбачено, що забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється за рахунок бюджетних коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством. Згідно частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.. Згідно з частиною другою статті 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Таким чином, вирішення питання покращення житлових умов сім'ї позивача можливе при достатньому виділенні коштів з Державного бюджету України на фінансування державної програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В свою чергу, Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» на виконання програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2016 році кошти не передбачено. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що з метою гідного відзначення 30-их роковин Чорнобильської катастрофи, високо оцінюючи подвиг та самовідданість громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та на виконання Указу Президента України від 14.12.2015 року №702/2015 «Про заходи у звязку з 30-ми роковинами Чорнобильської катастрофи» до Департаменту було передано 10 квартир у м. Києві по вул. Соломії Крушельницької, 15-Б. Вищезазначену житлову площу було розподілено в порядку черговості (ст. 43 ЖК України) серед громадян, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами та сімей, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до категорії 1 та перебувають на квартирному обліку в районних державних адміністраціях міста Києва ще у першій половині 1995 року. Відповідно до ч.1, 2 ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до статті 43 Житлового кодексу Української РСР, громадянам, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість жилих приміщень визначається за часом взяття на облік відповідним органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування. Питання обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання, врегульовані Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470. Відповідно до пункту 38 Правил громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Таким чином, надання житла позивачу поза чергою серед громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, буде порушенням житлового законодавства, оскільки інші сім'ї мають аналогічні права, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Аналогічна практика викладена в рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 02.11.2015 року та ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 21.10.2014 року. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що в судовому засіданні було встановлено, що вільних коштів, передбачених на реалізацію програми забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також квартир, збудованих за рахунок таких коштів на даний час в розпорядженні відповідача немає, Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» на виконання програми «Забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2016 році кошти не передбачено, тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Outcome: dismissed