Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.03.2016 року з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 50 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Аліментів, які призначені рішенням суду від 10.03.2016 року на утримання дитини в розмірі 50 грн. щомісячно не вистачає для її утримання, оскільки вона потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше. Добровільної згоди щодо сплати більшої суми аліментів на утримання дитини сторони не дійшли. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює, але є працездатним, отже спроможний сплачувати аліменти у значно більшому розмірі. Позивачу одній важко утримувати дитину, тому вона змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, а також вказала, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, а також зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 119086, виданого Середівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області 14.08.2002 року [PERSON] відповідач по справі, являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно з рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.03.2016 року з [PERSON] підлягає стягненню аліментна плата на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). Відповідно до довідки № 133 від 08.02.2018 року, виданої Великоглумчанським старостинським округом Ємільчинського району Житомирської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері (а.с. 10). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України, встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що відповідач не має змоги виплачувати аліментну плату на утримання дитини в межах заявлених позивачем вимог, до суду не надходило, а отже, суд вважає за можливе покласти в основу рішення зазначені позивачем підстави на обґрунтування заявлених нею вимог. Крім того, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 гривень. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, тобто змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved