Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі ? частки усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших осіб на утриманні не має, має постійний заробіток. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні\~ заперечував, зазначив, що на данний час не працює, тому надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу відповідача, не має можливості позовні та має сумніви, що матеріальна допомога буде направлена саме на утримання неповнолітньої дитини. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-НО №340563 виданого Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, про що зроблено актовий запис № 11 від 25 лютого 2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії І-НО №620412, яке було видано Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області 22 жовтня 2014 року. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи довідки № 97, 98 від 22 червня 2015 року, позивач, зареєстрована у [INFO], разом з сином, який зареєстрований у [INFO] мешкають за адресою: [ADDRESS]. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами\~Сімейного кодексу України. Стаття 7 ч.7 СК України\~наголошує, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, визнаними\~\~ в Україні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ч 3. ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved