Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказує, що [INFO] р. помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на майно: домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 5.370 га, що розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Ще за життя, а точніше 04 липня 2001 року, батько у Новопавлівській сільській раді посвідчив заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів позивачці. Спадкоємцями після смерті батька є ще її брати [PERSON] та [PERSON], але вони не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не мають ніяких претензій на спадкове майно. [PERSON] написав заяву, якою відмовився від прийняття спадщини. 14.02.2017 р. позивач звернулась до нотаріуса, яким було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що позивач пропустила 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Причиною неподання заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк вказує, погіршення стану її здоров'я, як фізичного так і психологічного, збіг тяжких сімейних та особистих обставин, вона тривалий час не могла опам'ятатися від втрати батька та невістки, своєї хвороби та хвороби сина, долі онуки. Враховуючи зазначені обставини позивачка об'єктивно не могла звернутися до нотаріуса щодо оформлення спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду лист, в якому просив розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримав. Треті особи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 20 грудня 2011 року, актовий запис № 13 (а.с.9). Спадкодавець є батьком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Новопавлівським сільським РАЦСом Межівського району Дніпропетровської області 08 червня 1955 року, де у графі батько зазначено (мовою оригіналу): «[PERSON]». (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 04 травня 1974 року, позивачка уклала шлюб та змінила прізвище, тому на даний час її прізвище - [PERSON].(а.с.8). Судом встановлено, що 04 липня 2001 року, спадкодавець [PERSON] у Новопавлівській сільській раді Межівського району Дніпропетровської області посвідчив заповіт, який було зареєстровано в реєстрі за №228. Відповідно до цього заповіту спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належить на день смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачці, [PERSON] (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянку площею 5.370 га, що розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданим 11 лютого 2005 року головою Межівської районної державної адміністрації, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER].(а.с.11). Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46750411 від 14.02.2017 року, приватним нотаріусом Філіповою І.П. 14.02.2017 року було проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. (а.с.13) Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 14.02.2017 року, виданою приватним нотаріусом Філіповою І.П., визначено, що [PERSON] звернулась до нотаріуса 14.02.2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], у зв'язку з тим, що [PERSON] пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.27). Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті батька, [PERSON], є ще брати позивачки, [PERSON] та [PERSON], але вони не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не мають ніяких претензій на спадкове майно. Відповідно до заяви [PERSON], поданої до приватного нотаріуса Філіпової І.П. та посвідченої секретарем виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, Таран Л.Ф., [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON].(а.с.12) Враховуючи викладене, позивач і звернулася до суду із даним позовом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] своєчасно спадщину не прийняла через те, що вона була прооперована та проходила курси променевої терапії, оскільки має діагноз фіброміома матки та перебувала на обліку у лікаря-гінеколога Димитрівської (Мирноградської) центральної міської лікарні. Після смерті батька хвороба загострилася. Вказані обставини підтверджуються епікризами, направленнями на патологогістологічне дослідження, протоколом засідання ВКК, випискою із карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.(а.с.15-20) Крім того, у 2012 році захворіла невістка позивачки [PERSON] - дружина її сина, а оскільки син також хворів, [PERSON] була змушена займатися крім свого лікування лікуванням невістки та сина, допомагати їм у вихованні та догляді за їх дитиної, онукою позивачки, [PERSON] [INFO] року невістка померла у віці 31 рік. Всі клопоти та витрати щодо поховання та поминів останньої лягли на плечі [PERSON], оскільки син у зв'язку з хворобою є інвалідом третьої групи. Вказані вище обставини підтверджуються свідоцтвом про народження сина позивачки серії [NUMBER] виданим Слов'янською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 29 березня 1975 року; свідоцтвом про одруження сина та невістки серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Димитрівського міського управління юстиції Донецької області 29 грудня 2003 року; свідоцтвом про народження онуки серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Димитрівського міського управління юстиції Донецької області 29 грудня 2003 року; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області 25 липня 2012 року; довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0610412; пенсійним посвідченням [PERSON] серії [NUMBER] З 28.01.2016 року [PERSON] було встановлено безстроково другу групу інвалідності. (а.с.14) Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як зазначено вище, внаслідок хвороби [PERSON] і її близьких родичів, про що суду надано належні докази, збігу тяжких сімейних обставин, а також того, що позивач мала тяжкий психологічний стан після смерті батька та невістки, тому не мала можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька. Отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вказаного суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO] року в с. Водолазьке Межівського району Дніпропетровської області, та встановлення строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини терміном 3 (три) місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. При таких обставинах суд вважає можливим визнати причини пропуску терміну позивачем для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька поважними, а тому їй потрібно надати додатковий строк для подачі вказаної заяви. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved