Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Жданівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що 26 листопада 2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири в [ADDRESS] з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0,6685 га. Вартість квартири була обумовлена в розмірі 60 000 грн. Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач віддала гроші повністю, отримала ключі від будинку, документи.Але договір купівлі - продажу не був оформлений, так як [PERSON] хворів на серце, і за інформацією односельців помер в лютому 2017 року. Даних про наявність спадкоємців немає. Позивач вважає, що зі своєї сторони вона виконала всі покладені на неї обов'язки згідно домовленості (договору купівлі-продажу) - сплатила всю обумовлену суму вартості квартири та присадибної ділянки, безперешкодно користується ними, а у зв'язку зі смертю [PERSON] неможливо виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому позивач вказує, що про договір купівлі-продажу нерухомого майна між ним та померлим [PERSON] сільській раді відомо. За цих обставин вона звернулася з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Жданівської сільської ради - в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 24.12.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.01.2008 року квартира [ADDRESS], належала [PERSON] (а. с. 10-11). Згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 22.09.1999 року приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,6685 га в [ADDRESS] належала [PERSON], який продав [PERSON] квартиру (а. с. 9). Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу України та ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором, при цьому якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідною для їх обслуговування. Згідно довідки Жданівської сільської ради № 394 від 12.06.2018 року квартира в [ADDRESS] належить [PERSON], присадибна земельна ділянка приватизована, земельною ділянкою користується [PERSON] - позивач по справі. Згідно інформації Магдалинівського районного відділу ДРАЦС [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в с. Соснівка Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 03 від 30.01.2017 року. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт неможливості нотаріального оформлення угоди купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 77, 78 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Таким чином, враховуючи, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось повне його виконання, але неможливо нотаріально посвідчити договір, позовні вимоги про визнання права власності обґрунтовані, тому суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов.

Outcome: approved