Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей, сина [PERSON] , [INFO], та доньку [PERSON] , [INFO]. Шлюб з відповідачем розірваний. На даний час діти вже повнолітні, проживають з нею та продовжують навчання. Починаючи з 01.09.2019 року донька навчається на денному відділенні Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського. Термін навчання закінчується 30.06.2021 року. Навчання є платним і складає 43 000 грн. за весь термін навчання. З 30.09.2020 року син навчається на денному відділенні ТНУ ім. В.І. Вернадського, а також 30.09.2020 року вступив до Національного університету оборони України ім. І. Черняховського на військову кафедру. Термін навчання в ТНУ ім. В.І. Вернадського по 30.06.2022 року, сума оплати за навчання - 40 000,00 грн. за весь період. Навчання в Національному університеті оборони України ім. І. Черняховського складає 22 400,00 грн. за весь період навчання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх сина оскільки працює та має постійний дохід, однак добровільно допомагати не бажає. У зв`язку з чим просила стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини до закінчення навчання. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 08.12.2020 року. 09.12.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 11.12.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивача. 15.12.2020 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (документи отримано 06.02.2021 року). Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] . З довідки № 2397 від 01.10.2020 року установлено, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, денної форми навчання, термін навчання з 30.09.2020 року по 30.06.022 року. Навчання платне, стипендію не отримує. Згідно Довідки Національного університету оборони України імені і. Черняховського Міноборони України № 182/11/1406 від 30.11.2020 року [PERSON] навчається за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі військової підготовки з 30.09.2020 року по 31.08.2022 року. Наказ про зарахування № 295 від 30.09.2020 року. Форма навчання - контрактна. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.ст. 199-200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України. Законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів до завершення навчання. З урахуванням того, що відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, суд вважає за можливе стягнути з відповідача вказаний розмір аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved