overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], 2010 року народження, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Стягнення аліментів розпочати з 01 січня 2016 року. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідач [PERSON] працює, має щомісячний регулярний дохід, а тому відповідно до ст. 183 СК України можливо визначити розмір аліментів у частці від його заробітку ( доходу). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182 ЦПК України. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. З врахуванням доказів , які надані сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], 2009 року народження, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що ним сплачуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, що становить щомісячно 650 грн. Згоден сплачувати аліменти на користь позивача також у розмірі 650 грн. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина , [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1089 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідач [PERSON] не працює, має нерегулярний дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України можливо визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182 ЦПК України, а саме знаходження на утриманні відповідача малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідачем у повному обсязі визнані уточнені позовні вимоги щодо сплати аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], 2009 року народження, аліменти у розмірі 650 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача на їхню малолітню дитину, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини. Відповідачем позов визнаний. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони 01 червня 2007 року зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Київського районного суду міста Одеси, що набрало законної сили 04 березня 2013 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача на їхню малолітню дитину, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини. Відповідачем позов визнаний. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони 03 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області, що набрало законної сили 24 лютого 2014 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача на їхню малолітню дитину, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини. Відповідачем позов визнаний. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони 08 червня 2002 року зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Київського районного суду міста Одеси, що набрало законної сили 15 квітня 2014 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 9000 грн. Посилалась на те, що 17.11.2010р. між сторонами був укладений договір позики, згідно якого остання надала [PERSON] позику у сумі 1000 дол. США, а 31.12.2010р. було укладено договір позики згідно якого відповідач отримав від позивача 1000грн. Зазначила, що відповідач зобов'язався повернути кошти в день здійснення продажу його майна (квартири), однак тривалий час дане питання не було вирішено, а в подальшому взагалі відмовився продавати квартиру та повернути позивачу кошти, чим взяті на себе зобов'язання не виконав та порушив права позивача. В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримав, а представник відповідача позов не визнав та стверджував, що [PERSON] кошти від позивача не отримував. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. 17.11.2010 року між сторонами був укладений договір позики ( а.с.16), згідно якого позивач надав відповідачу кошти в сумі 1000 доларів США, строком повернення даних коштів зазначено день здійснення продажу належної відповідачу на праві власності квартири [ADDRESS], а 31.12.2010р. на тих же умовах було укладено договір позики згідно якого відповідач отримав від позивача 1000грн. (а.с. 15). Згідно письмових пояснень позивача, відповідач тривалий час не міг вирішити питання щодо продажу належної йому квартири, а в подальшому взагалі відмовився її продавати та повертати позивачу кошти. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому, суд не приймає тверджень представника відповідача в тій частині, що [PERSON] не отримував від [PERSON] коштів у розмірі 1000 доларів США та 1000 грн., оскільки належних доказів цим твердженням представник відповідача не надав. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 8993 грн. заборгованості, що складається з боргу згідно договору позики від 17.11.2010р. в сумі 1000 доларів США що за курсом НБУ станом на 18.05.2013р. становить 7993грн. та боргу в розмірі 1000 грн. згідно договору позики від 31.12.2010р. (7993+1000), крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати - 229,41грн. (а.с.1). В решті позову слід відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі і вихідній допомозі в розмірі 37157,03грн. та компенсації за час затримки розрахунку в розмірі 2662,70грн., зазначивши в позовній заяві, що 12 грудня 2017 року згідно з наказом №4245-к її було звільнено з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за ст. 38 ч. 3 КЗпП. У відповідності до ст. 116 КЗпП України, відповідач був зобовязаний в день звільнення, виплатити їй всі належні їй суми, однак розрахунок з позивачем у повному обсязі не здійснений до теперішнього часу. Вважає свої права порушеними, та просить, суд у відповідності до уточнених позовних вимог від 13.02.2018 року, у звязку з виплатою відповідачем заборгованості по заробітній платі і вихідній допомозі у розмірі 37157,03грн., стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 3727,78грн. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку станом 04.01.2018 року в розмірі 3727,78грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у письмовому відзиві на уточнену позовну заяву від 19.02.2018 року. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року [PERSON] згідно з наказом №4245-к було звільнено з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за ст. 38 ч. 3 КЗпП. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні, підприємство має виплатити працівнику всі належні йому суми, а про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Належний розрахунок при звільненні з позивачем був проведений лише 04 січня 2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власники або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. З огляду на те, що відповідач не провів з позивачем розрахунок при звільненні 12.12.2017 року, стягненню на користь останнього підлягає середній заробіток за кожен день затримки розрахунку до моменту виплату заборгованості з заробітної плати 04.01.2018 року. Виходячи з середньоденного доходу позивача, який складав 266,27грн. за 14 днів затримки розрахунку, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 3727,78грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 218 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. При цьому позивач посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 19 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд, на підставі доказів, що є у матеріалах цивільної справи та за заявою позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 квітня 2020 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом встановлено, відповідач не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобов`язань, інших непрацездатних осіб на утриманні немає. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв`язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, спричинених їй в результаті її падіння у відкритий каналізаційний люк. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим суд, на підставі ст.224 ЦПК України, при згоді позивача на заочний розгляд справи, розглянув справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Московського районного суда м.Харкова від 24.09.2014 р. та 28.11.2014 р. за позовом [PERSON] до ПАТ «Автрамат» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації, позовні вимоги задоволені. На даний час відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі та компенсації. Розрахунок компенсації був проведений станом на 28.11.2014 року. Затримка після 28.11.2014 та на день винесення рішення складає 72 робочих дня. Середня добова заробітна плата [PERSON] становить 172 грн.57 коп. Середній заробіток за час затримки розрахунку становить 12425,04 гривень (172,57* 72 ). Ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу звільненому працівникові суми належної йому до виплати, то підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ці обставини підтверджуються довідкою по розрахунку заборгованості (а.с. 4, 7-8). В порушення зазначених норм закону ПАТ «Автармат» не здійснило остаточний розрахунок із [PERSON] , таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики посилаючись на те, що 28 січня 2012 року відповідач отримала від неї у позику 20 500 доларів США. Згідно розписки, підписаної відповідачем, остання зобов'язується повернути кошти до 28 січня 2013 року, однак у зазначений термін борг не повернено. На звернення позивача щодо погашення боргу відповідач не реагує, тому просить стягнути з відповідача борг в сумі 20 500 доларів США, що становить 312 866,9 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено судом, [PERSON] позичила у [PERSON] 20 500 доларів США. Згідно розписки [PERSON] зобов'язуються повернути [PERSON]. кошти до 28 січня 2013 року. Як вбачається із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору позики, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою відповідача про отримання коштів за вказаним договором. Таким чином, позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 3 128,66 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення коштів, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яку вона прийняла. За життя чоловік не отримав грошову допомогу, передбачену ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 19296,90 грн.. В порядку ст.1227 ЦК України просила стягнути на її користь з відповідача 19296,90 грн. неотриманих за життя [PERSON] виплат. Позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, відповідача позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, стягнення спірних коштів проводиться органами казначейської служби. Дослідивши письмові матеріалами справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо одержання суми пенсії, які належали спадкодавцеві позивача, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, у а разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] , який за життя відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 року по справі №240/4107/20 набув право на отримання від відповідача грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 19296,90 грн.. За життя вказані кошти [PERSON] отримані не були. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , відповідач відмовив їй у виплаті належних спадкодавцеві за життя соціальних виплат. Враховуючи, що спадкодавець позивача за життя набув право на отримання соціальних виплат в сумі 19296,90 грн., які за життя йому виплачені не були, ці виплати увійшли до складу спадщини померлого [PERSON] , а вказані відповідачем доводи не мають правового значення при вирішенні спору, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення частини заробітної плати . \~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial