Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.06.1999 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 239. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Під час шлюбу у сторін народилось двоє неповнолітніх дітей, а саме син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторонами остаточно припинено. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просили залишити позивачу прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 22.06.1999 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис за № 239, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 289910. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, відповідно до позовної заяви, підписаної позивачем, а також заяви представника позивача, суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. При цьому суд не приймає до уваги клопотання відповідача щодо зміни прізвища позивача на дошлюбне [PERSON], яке відповідач обґрунтував тим, що зміна прізвища забезпечить позивачу душевний спокій та унеможливить постійні неприємні спогади від подружнього життя, з наступних підстав. Як вбачається з положень ЦК України, зокрема глави 22, право на імя, а також право на зміну імені, відноситься до особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Таким чином, право на імя, а також на його зміну, є особистим правом саме позивача, і реалізація вказаного права не може залежати від волі та волевиявлення сторонніх осіб, зокрема відповідача. Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги клопотання відповідача щодо зміни прізвища позивача, за залишає останній прізвище [PERSON] у відповідності до її заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved