Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на самовільну побудовані споруди - житловий будинок літ. «З-2» та сарай літ. «К», що розташовані по [ADDRESS] В обґрунтування заяви посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2006 р., виданого державним нотаріусом 8-ї ХДНК, в реєстрі за № 6-1140, належить житловий будинок з надвірними побудовами за адресою: [ADDRESS]. В період 2008-2009 р. нею на земельній ділянці (кадастровий номер № [NUMBER]) площею 0,1000 га, був самовільно збідований житловий будинок літ. «З-2» загальною площею 120,00 кв.м. та сарай літ. «К». Вказані побудови визнані такими, що відповідають умовам надійності та можлива їх подальша безпечна експлуатація. Рішенням Харківської міської ради № 1908/15 від 24.06.2015 р. було надано дозвіл на збереження об'єкта самовільного будівництва та надано дозвіл на розробку проекту землевідводу. Земельна ділянка 06.04.2016 р. зареєстрована в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер № [NUMBER]. Рішенням Харківської міської ради № 265/16 від 06.07.2016 р. було затверджено проект землевідводу земельної ділянки. Земельну ділянку виділено їй для експлуатації та обслуговування об'єкту самовільного будівництва по [ADDRESS]: у приватну власність земельну ділянку № 1 (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0,1000 га.; в оренду земельну ділянку № 2 (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0,2557 га строком до 06.07.2021 р. Право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0,1000 га 23.08.2016 р. зареєстровано за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Пунктом 4 Рішення ХМР № 265/16 від 06.07.2016 р. не неї покладено обов'язок отримати містобудівні умови та оформити право власності на самочинно побудований об'єкт. Вказує на те, що звернулась до Управління містобудування та архітектури ХМР з заявою про отримання містобудівних умов та обмежень забудови, а також оформлення права власності і на земельну ділянку, але листом № 3607/0/27-16 від 13.09.2016 р. їй було вказано на неможливість надання містобудівних умов та обмежень земельної ділянки, а також роз'яснено про необхідність вирішення питання щодо визнання права власності на земельну ділянку у відповідності до ст. 376 ЦК України. В зв'язку з необхідністю визнання права власності змушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачці не було відмовлено в реєстрації права власності на самовільну побудову, а лише було роз'яснено в листі про невірність заповнення декларації. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. 27.07.2006 р. позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з жилого будинку з надвірними побудовами [ADDRESS] Відповідно вказаного свідоцтва на земельній ділянці площею 3428 кв.м. розташований жилий будинок з прибудовами: літ. «А-1», дерево, обкладений цеглою, жилою площею 58,3 кв.м. При цьому будинку є такі надвірні прибудови: літня кухня літ. «Б», льох літ. «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», душ. літ. № «Е», огорожа № 2, 5, колодязь № 4. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 11501287 від 10.08.2006 року будинок, житловий з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за р. №6-1140 від 27.07.2006, на праві приватної власності належить [PERSON] З виготовленого 04.03.2014 р. КП «ХМБТІ» технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] вбачається, що власником записано [PERSON] З експіляції приміщень до плану садибного будинку [ADDRESS] вбачається, що він складається з: коридору «1» площею 14,5 кв.м.; кухні «2» площею 22,0 кв.м.; сход. кліт. «3» площею 4,9 кв.м.; кімнати житлової «4» площею 29,7 кв.м.; кімнати житлової «5» площею 16,4 кв.м.; кімнати житлової «6» площею 13,6 кв.м.; коридору «7» площею 9,6 кв.м.; сан/вузол «8» площею 9,3 кв.м., гаражу «ІІІ» площею 47,9 кв.м.; тамбуру «ІY» площею 2,2 кв.м. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що до складу домоволодіння, з поміж іншого, входить житловий будинок літ. «З-2» та сарай літ. «К». Відповідно до висновків, які містяться в Технічному висновку про проведення технічного огляду і оцінки будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкту, виконаного ТОВ «СТИЛОБАТ», за результатами проведення технічного обстеження об'єкта садибного (індивідуального) житлового будинку літ. «3-2» і сараю літ. «К» по [ADDRESS] (житловий будинок: 2-поверховий, загальна площа 120,00 кв.м., житлова площа 59,7 кв.м., об'єм 625 куб.м., об'єм 183 куб.м., площа забудови 62,6 кв.м.; замовник [PERSON].) встановлено їх відповідність вимогам надійності і безпечності експлуатації і можливості їх безпечної експлуатації. Відповідно до витягу з рішення 40 сесії ХМР 6 скликання «Про надання дозволу на збереження об'єктів самочинного будівництва та на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації обслуговування об'єктів» від 24.06.2015 р. за № 1908/15 [PERSON] дозволено збереження самочинно розпочатого будівництва житлового будинку літ. «3-2» та збереження сараю [ADDRESS] Надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова, площею орієнтовно 0,3679 га (у тому числі: ділянка [ADDRESS] Відповідно до листа Київського РВ ГУ ДСНС від 18.07.2014 р. за № 360/908 повідомлено про те, що не заперечують проти збереження та подальшої експлуатації житлового будинку літ. «З-2», прибудови та сараю літ. «К», розташованих за адресою[ADDRESS] Відповідно до витягу з рішення 7 сесії ХМР 7 скликання «Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів самочинного будівництва» від 06.07.2016 р. № 265/16 [PERSON] надано земельні ділянки із земель територіальної громади м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]: у приватну власність земельну ділянку № 1 (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0,1000 га; в оренду земельну ділянку № 2 (кадастровий номер [NUMBER]) площею 0,2557 га строком до 06.07.2021 р. Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-6302611402016 від 06.04.2016 р. земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] площею 0,1 га. має цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26.08.2016 р. за № 66656594 земельна ділянка площею 0,1 га, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1009647363101, кадастровий номер [NUMBER], на підставі рішення 7-ї сесії ХМР 7 скликання «Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів самочинного будівництва», серія та номер 265/16, видане 06.07.2016 р., зареєстрована за [PERSON] Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В силу ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на житловий будинок виникає лише після відповідної державної реєстрації. При цьому, законодавством встановлено спеціальний режим правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене нерухоме майно. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій», будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 9 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Листом Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету ХМР від 13.09.2016 р. за № 3607/0/27-16 позивачу відмовлено в видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на самочинно побудований будинок літ. «З-2» та сарай літ. «К». Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ХМР від 20.10.2016 р. за № 1731/0/250-16 позивачу [PERSON] повернуто декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта «Садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «З-2» і сарай літ. «К» за адресою: [ADDRESS] Приписами абз. 2 п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 надано роз'яснення, відповідно до яких за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем здійснено самочинне будівництво споруд - житлового будинку літ. «З-2» та сараю «К» на земельній ділянці, що не була відведене для цієї мети. Разом з тим, відповідно до рішення 7 сесії ХМР 7 скликання «Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об'єктів самочинного будівництва» від 06.07.2016 р. № 265/16 позивачу надано земельну ділянку під уже збудоване нерухоме майно площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], що також підтверджується відповідною Інформаційною довідкою. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved