Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.10.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №891. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Як вказує відповідач, вони з відповідачем не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, їхні відносини носять формальний характер і позивач вважає, що їхня сім'я з відповідачем розпалася. На примирення позивач не згодна. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи в його відсутність суду не подав, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти заочного вирішення справи не заперечувала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 07.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №891. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя сторін не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, їхній шлюб має суто формальний характер, у зв'язку з чим позивач просить його розірвати. На примирення позивач не згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не зможе дати позитивного результату, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved