Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 174687, виданий 27.09.2004 року Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області на ім»я [PERSON] недійсним, зобов»язати Головне управління Держземагенства України в Черкаській області усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою площею 2,7831 га кадастровий номер 7120683800:02:0010243 в адміністративних межах Жорноклівської сільської ради Драбівського району Черкаської області шляхом виділення їй земельної ділянки площею 2, 7831 га із земель запасу Жорноклівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та визнати право приватної власності на неї. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і просив суд позов задоволити, пояснив, що позивач має намір самостійно обробляти свою земельну ділянку, посвідчену оспорюваним державним актом. Проте, при проведенні землевпорядних робіт по виділенню ділянки в натурі виявилось, що вона накладається на сусідню земельну ділянку, власником якої є [PERSON] Тому виходом вважає виділення позивачу земельної ділянки такого ж розміру в іншому місці за рахунок земель запасу або резерву. Представник відповідача - Драбівської районної державної адміністрації Попович Т.М. позов не визнала на тій підставі, що вини Драбівської районної державної адміністрації в допущеній помилці при оформленні технічної документації на оспорювану земельну ділянку немає. Представник відповідача - Головного управління Держземагенства у Черкаській області в судове засідання не з»явився, просив справу слухати за його відсутності, в письмовій заяві до суду позовні вимоги не визнав, вважає, що для виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, позивачу слід звернутись до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Драбівському районі, а відповідальність за допущені помилки несе не Головне управління, а ТОВ «Надір», яке виготовляло технічну документацію. Представник третьої особи - Жорноклівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - ТОВ «Надір» Добробог В.П. пояснив, що при виготовленні технічної документації було допущено помилку, оскільки ТОВ «Надір» при оформленні технічної документації не врахувало даних Черкаського інституту землеустрою. Проте вважає, що не тільки підприємство винне у допущеній помилці, оскільки під час затвердження проводились комісії, які також несуть відповідальність за затвердження документації. Третя особа - [PERSON], який є суміжним землекористувачем з [PERSON] і на саме на його земельну ділянку накладається по електронному кадастровому обліку земельна ділянка позивачки, пояснив, що помилка була допущена ТОВ «Надір», який розробив технічну документацію на 13 ділянок, хоч Черкаський інститут землеустрою готував розподіл 12 земельних ділянок. Третя особа-Державний кадастровий реєстратор Мірошник С.В. вважає за необхідне визнати оспорюваний державний акт недійсним, оскільки має місце накладення двох суміжних ділянок в електронному Державному земельному кадастрі і виходом із ситуації є виділення нової ділянки в розмірі, який накладається, за рахунок земель резерву Жорноклівської сільської ради. Представник третьої особи- ТОВ «Агротрейдспілка» - Молодик В.М. пояснив, що він орендує землі резервного фонду Жорноклівської сільської ради. Він не заперечує проти виділення позивачці частини земельної ділянки в розмірі, який накаладається на сусідню земельну ділянку. Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Жорноклівської сільської ради, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 27 вересня 2004 року , виданим Драбівською районною державною адміністрацією. На плані меж у вказаному державному акті визначено, що земельна ділянка складається з двох окремо розміщених ділянок - ріллі площею 2,7839 га та для сіножаті - площею 0,3853 га. З копії технічної документації до вказаного державного акта, в тому числі кадастрового плана земельної ділянки, вбачається, що відомості про земельну ділянку площею 2, 7839 га виготовлені ТОВ «Надір» на підставі проведених робіт по формуванню земельної ділянки. Проте, як встановлено судом, дані про ділянку площею 2,7839 га не можуть бути внесені до Державного земельного кадастру в електронному вигляді, оскільки земельна ділянка позивачки приблизно на дві третини накладється на земельну ділянку [PERSON] Як вбачається з пояснень Державного кадастрового реєстратора та представника ТОВ «Надір», допущену помилку без виділення частини земельної ділянки в іншому місці виправити не можна, оскільки інакше будуть порушені права суміжних землекористувачів. За вказаних обставин, у зв»язку із допущеною помилкою при виготовленні технічної документації та враховуючи, що місцезнаходження земельної ділянки позивача площею 2,7839 га вказане в державному акті на право власності на земельну ділянку не співпадає з її фактичним розташуванням, є всі правові підстави для визнання оспорюваного державного акта на право власності на земельну ділянку частково недійсним. При цьому виникають підстави виділити земельну ділянку, розмір якої відповідає частині ділянки, яка накладається на суміжну земельну ділянку [PERSON], за рахунок земель резерву Жорноклівської сільської ради, оскільки лише таким способом можливо відновити порушені права позивача без порушення відповідних прав суміжних землекористувачів. Проте, відсутні підстави для визнання права власності на земельну ділянку, яка на момент розгляду справи не виділена та не сформована в розумінні земельного законодавства. Крім того, враховуючи різну вартість агрогрунтів, її площа при виділенні в іншому місці, тобто на землях резерву, може коливатись. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини перші статтей 79 та 791 Земельного кодексу України відповідно). Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно вимог ст.155 ЗК України у разі видання акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає в тому числі матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки та кадастровий план земельної ділянки. Відповідно до п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Відповідно до пункту «а» статті 17 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст.122 ЗК визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,сільські,селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Частина 2 статті 5 цього Закону передбачає, що сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed