Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що [PERSON] є батьком їхніх спільних дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час донька [PERSON] навчається в Вінницькому центрі професійно-технічної освіти технологій та дизайну. По скільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі 500 гривень та судові витрати у справі. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просить справу слухати без його участі та участі позивача. Позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Із копії свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року. Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач у справі [PERSON]. Із довідки від 26 червня 2014 року встановлено, що [PERSON] є студентом Вінницького центру професійно - технічної освіти технологій та дизайну на денній формі навчання за професією «Перукар». Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають. Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до роз»ясень Постанови Пленуму №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу), як встановлено із матеріалів справи [PERSON] [INFO] року досягла повноліття, [PERSON] дійсно є студенткою Вінницького центру професійно - технічної освіти технологій та дизайну на денній формі навчання за професією «Перукар». Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на доньку. На підставі вищевказаного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки, яка продовжує навчання є обґрунтованими. По скільки батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання у рівних частках, беручи до уваги, що на сьогоднішній день прожитковий мінімум складає 1218 гривень, а тому враховуючи матеріальний стан відповідача, а також те, що відповідач має постійне місце проживання, не є інвалідом, інших утриманців не має. Тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитини та вважає за необхідне визначити суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до закінчення донькою навчання, так як відповідач [PERSON], як батько повнолітньої [PERSON] повинен утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки вона потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 22 серпня 2014 року за вхід.№5222, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 22 серпня 2014 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Право на утримання аліментів невід'ємно, пов'язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняють право на утримання аліментів. Дані правовідносини врегульовані ст.199 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved