Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється матірю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Вона являється пенсіонеркою та знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ у Київській області, де отримує пенсію в розмірі 2 627,90 грн. Батько відповідача [PERSON] також являється пенсіонером, проте після складної операції потребує постійного лікування. Оскільки син офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток та враховуючи складні життєві обставини, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, вимоги позову визнають в повному обсязі. Третя особо в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого виконкомом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до Довідки Миронівського відділу ГУ ПФУ у Київській області від 05.08.2019 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ у Кмївській області і отримує пенсію за віком, яка з лютого 2019 р. по липень 2019 р. складає 15 384,15 грн. (а.с. 9). Випискою з історії хвороби №59517/103816/1211 КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», [PERSON] з 02.08.2018 р. по 23.08.2018 р. був госпіталізований з діагнозом - поєднана краніо-торокальна травма. Відкрита черепно-мозкова травма (а.с. 10-11). Згідно судового наказу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно. У відповідності до Довідки №БЛ300000029 від 10.12.2019 року, [PERSON] працює в ТОВ «БЛГ ВіДі Логістікс» з 07.10.2009 року. Дохід за період з 01.05.2019 року по 30.11.2019 року склав 235 025,52 грн. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У ході розгляду справи встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яка є єдиним її доходом, і яка не забезпечує її потреб на харчування та лікування. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує у відповідності до ст. 205 СК України стан здоров`я позивача, що потребує додаткових витрат на її лікування, її похилий вік, розмір пенсії, визнання відповідачем позову та його дохід, у зв`язку з чим на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення, тобто з 12.08.2019 року, довічно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімума непрацездатних осіб. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved