Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Обухівської міської ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Обухівське», в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,5979 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що визначена під [NUMBER] та розташована на території Обухівської міської ради Київської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що є спадкоємецею за законом її матері [PERSON], за життя якій належала земельна частка (пай), на яку вона не отримала сертифіката, з незалежних від неї причин. Згідно витягу з протоколу №3 від 22.02.2014 року загальних зборів членів ПАТ «Обухівське», які працюють у товаристві, а також пенсіонерів з їх числа та спадкоємців, що мають право на отримання земельної частки (паю) в процесі розпаювання та відповідно до витягу з протоколу №3 від 22.02.2014 року процедури проведення розподілу земельних ділянок шляхом жеребкування, позивачем залишається не оформленим право на земельну частку (пай) під [NUMBER], яка знаходиться на території Обухівської міської ради Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5979 га, згідно характеристики масивів до схеми поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське». Згідно протоколу №1 від 30.11.2013 року конференції осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) сільськогосподарського виробництва в процесі розпаювання та приватизації в ПАТ «Обухівське» було складено списки осіб, які мають право на отримання земельних часток (паїв). Позивач вказує на те, що у неї відсутнє свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки землі сільськогосподарського призначення (паї) перебувають у затяжному процесі розпаювання, в зв'язку з чим, у неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а видача свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є неможливою, тому вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Представник відповідача ПАТ «Обухівське» в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Представник Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання ,в якому просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [INFO]. Факт зміни прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про одруження серії [INFO]. [PERSON] працювала у радгоспі «Обухівський», що підтверджується довідкою № 14 від 01.03.2017 року виданої ПАТ «Обухівське». Відповідно до витягу з протоколу № від 22.02.2014 року [PERSON] має право на отримання земельної частки (паю) в процесі розпаювання та приватизації земель ВАТ «Обухівське» за [NUMBER] на території Обухівської міської ради Київської області. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 216. 28.02.2017 року державний нотаріус Обухівської районної держаної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) [NUMBER], що знаходиться на території Обухівської міської ради Київської області, оскільки відсутні документи, що підтверджують належність такого права [PERSON]. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі прийняли спадщину, що не спростовується відповідачами у справі. Відповідно до п. п. 16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. За приписами п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] скористалася своїм правом, звернувшись до суду із відповідним позовом про визнання права на земельну ділянку частку (пай) у порядку спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved