Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 29 квітня 2014 року позивач перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, про що 29.04.2014 року складено відповідний актовий запис за № 16. Від шлюбу з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, з часом виявилось, що їх шлюб невдалий, між ними немає порозуміння, та виявились різні погляди та сприйняття сімейних цінностей. Шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного сімейного бюджету не мають, подальше сумісне життя і збереження сімї за таких умов є неможливими, такий шлюб існує лише формально. \~За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, та унеможливлює примирення з відповідачем, у зв'язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність та підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви просить справу розглядти у його відсутність та позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дітей - неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітніх є сторони по справі. У відповідності до вимог ст. 160 СК України місце проживання дітей, які не досягли десяти років визначається за згодою батьків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дітей досягнуто згоди з приводу місця проживання дітей за місцем проживання їх матері [PERSON]. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, вік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визначення місця проживання дитини обґрунтовані, оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved