Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Іспаської сільської ради Вижницького району про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, 23 березня 2015 року померла її мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] 1-МИ № 145530 від 23 березня 2015 року, яке видано виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після її смерті залишився житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Іспас, вул. Шевченка, буд. № 128, Вижницького району Чернівецької області. За життя мати [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла їй все своє майно. Даний заповіт посвідчено 23 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 101. Згідно відмітки секретаря виконкому Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області [PERSON] на заповіті, даний заповіт не скасовувався та не змінювався. Спадкоємців першої черги по закону, та осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині немає. Зазначала, що як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняла спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1281/02-31 від 11 грудня 2015 року, яку винесла державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON], та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41395094. Не дивлячись на те, що своєчасно прийняла спадщину, спору відносно спадкового майна немає, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала будинок у Вижницькому РБТІ та не отримала на нього свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Просить визнати за нею, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: с. Іспас вулиця Шевченка,128 Вижницького району Чернівецької області, що належало [PERSON], яка померла , 23 березня 2015 року. Позивач в судове засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник Лукавецької сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Суд, заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2015 року померла її мати [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] 1-МИ № 145530 від 23 березня 2015 року, яке видано виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після її смерті залишився житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Іспас, вул. Шевченка, буд. № 128, Вижницького району Чернівецької області. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла їй все своє майно. Даний заповіт посвідчено 23 грудня 2013 року секретарем виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 101. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався. Інших спадкоємців по закону і осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає, що підтверджується довідкою № 535 від 03 вересня 2015 року, яка видана виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на спадковий житловий будинок. Постановою від 02 червня 2015 року №1281/02-31/ від 11 грудня 2015 року нотаріус відмовив їй у вчиненні вказаної нотаріальної дії в зв»язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів на житловий будинок, тобто документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні після відкриття спадщини. За правилами ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved