Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із указаним позовом в якому вказала, що є власником квартири [ADDRESS], в якій і по сьогоднішній день проживає. Разом з нею в даній квартирі зареєстрований і відповідач з яким сторони проживали у громадянському шлюбі понад п'ять років. Позивач зазначає, що в кінці листопада 2013 року відповідач покинув її та повернувся до своєї колишньої дружини. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає у зазначеній вище квартирі більше шести місяців, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті позивач, посилаючись на положення ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти його з цього місця реєстрації. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, надав відповідну письмову заяву. Послався на те, що десь із 10.12.2013 року не проживає у квартирі [ADDRESS]. Причину цього об'яснив тим, що представник позивача вигнала його із зазначеної вище квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 1998 р. №28638 (а.с. 8). Відповідно до довідки КП «ВЖРЕП №5» від 26.09.2014 року у даній квартирі зареєстровані сторони по справі (а.с. 10). Із акту комісії КП «ВЖРЕП №5» від 25.09.2014 року вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] із листопада 2013 року (а.с. 11). Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову, зокрема, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вимоги ст. 174 ЦПК України суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, тому що визнання позовних вимог відповідачем суперечить закону. Суд вважає, що позивачем помилково застосована не вірна норма матеріального закону, а саме положення статтей 71, 72 Житлового кодексу України. Вказані норми ЖК України підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що стосуються користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду. Як було встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, а тому до спірних відносин підлягає застосуванню норма ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено і це підтверджується актом комісії КП «ВЖРЕП №5» від 25.09.2014 року, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] із листопада 2013 року, а позивач звернулась до суду із позовними вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, 01 жовтня 2014 року. Таким чином вимоги [PERSON] фактично є передчасними, прямо суперечать нормам цивільного законодавства України, а тому задоволенню не підлягають. Більше того, відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що остаточно він покинув квартиру по [ADDRESS] в перших числах грудня 2014 року. Дана обставина також не заперечувалась представником позивача по справі. Так само не заперечувався сторонами по справі той факт, що після того як відповідач залишив житлове приміщення по вул. Перемоги, у зазначеній вище квартирі позивачем були замінені замки і [PERSON] не міг особисто сам потрапити до даної квартири, що в певній частині може впливати на поважність причин не проживання у житловому приміщенні понад передбачені законодавством України строки. З огляду на викладене вище,

Outcome: dismissed