overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 21.02.2014року був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів [PERSON] [INFO],та [PERSON] [INFO],які перебувають на утриманні позивача. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо матеріального утримання дітей, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх синів в розмірі 13 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву де просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, подав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить провести розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 21.02.2014року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Батьками неповнолітніх дітей є сторони по справі. Навадене підтверджено копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], та свідоцтва про народження Серія [NUMBER].(а.с. 3,4) Відповідно до довідки КП Білоцерківської міської ради ЖЕК №6 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS](а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі проживають окремо, відповідач не піклується про матеріальний добробут дітей, хоча працездатний, матеріально забезпечений. Доказів, які б спростовували цей факт суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України ,якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають . З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась спільна донька [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач не піклується про доньку та не надає матеріальної допомоги на її утримання, а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO]. в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають доньку [PERSON] [INFO]. Наведене стверджується свідоцтвом про народження дитини від 25.08.2010р. актовий запис № 1464./а.с. 3/. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Дана обставина підтверджена довідкою про склад сім'ї виданою КП ЖЕК №7 від 02.03.2016року. /а.с.4/ Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини - не заперечує, про що вказав в поданій ним заяві. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 551,20грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 28.02.2012року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] 25.08.2009року народження. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Відповідач проживає окремо, не піклується про сина, та не надає матеріальної допомоги на його утримання, а тому позивач просить суд в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився,про час та місце проведення розгляду справи повідомлений належно, причини неявки суду не відомі, заяв та/або заперечень на адресу суду не надходило. Відповідно до положення ст. 224-226 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя має сина [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 08.09.2009р. актовий запис № 1522. /а.с. 5/ Судом встановлено, що подружжя проживає окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, а скрутне матеріальне становище не дає можливості позивачу утримувати сина без допомоги батька. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Заперечень на позов не подав. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 243,60грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03 червня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком і жінкою, вони втратили любов та повагу одне до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями, після чого виникали сварки та скандали, приступи агресії. З 30 квітня 2016 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає. Оскільки відповідач добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦСу не бажає, тому [PERSON] змушена звернутись з позовом до суду і просить розірвати укладений шлюб та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у сумі 951,21 грн. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 червня 1995 року у Грядівській сільській раді Іванчиівського району Волинської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 256082 (а.с.4). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою (а.с. 6). Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком і жінкою, вони втратили любов та повагу одне до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями, після чого виникають сварки та скандали, приступи агресії. З 30 квітня 2016 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає. Так як розірвати шлюб у добровільному порядку Відповідач не бажає, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 06.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком і жінкою, вони втратили любов та повагу одне до одного. З серпня 2016 року відповідач проживає окремо, [PERSON] та [PERSON] не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає, просить розірвати укладений шлюб, а сина [PERSON] залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Сімейне життя у сторін не склалося, на протязі останніх декількох років подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення позивач не бажає, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, а сина [PERSON] [INFO] залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу у них народилося троє дітей: син - Валентин, [INFO], дочка - Діана, [INFO] та син - Денис, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком і жінкою, вони втратили любов та повагу одне до одного. Чоловік часто зловживає алкогольними напоями, в результаті чого через часті суперечки у сім'ї склалася напружена та негативна атмосфера. Останнім часом відповідач проживає окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає, просить розірвати укладений шлюб, а дітей залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 жовтня 1999 року у Грибовицькій сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 075848 (а.с. 5). Від шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 053331, а.с. 6), дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ЕГ № 136096, а.с. 8) та син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 207596, а.с. 7). В результаті того, що відповідач часто зловживає алкогольними напоями, через часті суперечки, у сім'ї склалася напружена та негативна атмосфера. Сімейне життя у сторін не склалося, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення позивач не бажає, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, а дітей: сина - Валентина, [INFO], дочку - Діану, [INFO] та сина - Дениса, [INFO] залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.06.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося, так, як чоловік не допомагав у вихованні дитини та не надавав матеріальної допомоги на її забезпечення. З 2000 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає, просить розірвати укладений шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 червня 1996 року Нововолинським відділом реєстрації атків громадянського стану Волинської області, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком і жінкою. Відповідач пішов із сім'ї, покинувши позивача з малолітньою дитиною, допомоги у вихованні дитини та матеріальному її забезпеченні позивачу не надавав. З 2000 року сторони проживають окремо, відповідач проживає з матір'ю в с. Риковичі, Іваничівського району. З того ж часу не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.08.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стали відсутність спільних інтересів, протилежність понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком і жінкою, вони втратили любов та повагу одне до одного. З моменту народження сина, тобто з грудня 2014 року відповідач проживає окремо у його батьків в с. Мизове Старовижівського району, а позивач в с. Самоволя Іваничівського району. [PERSON] не піклується про сина, не бере участі у його вихованні, матеріально не допомагає позивачу та дитині. [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Спроби відновити подружні відносити не дали результату. На даний час позивач з відповідачем і надалі проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не бажає. Просить розірвати укладений шлюб, а сина [PERSON] залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи клопотання позивача, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Сімейне життя у сторін не склалося, на протязі останніх декількох років подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення позивач не бажає, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, а сина [PERSON] [INFO] залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved