Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки, вмотивувавши свої вимоги тим, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], але відповідач ухиляється від їх сплати. Згідно розрахунку, виданого Саксаганським відділом ВДВС м. Кривого Рогу, заборгованість по аліментам станом на 27.05.2014 року складає 23824 грн. 14 коп., у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по аліментах, а також неустойку відповідно до ст. 196 СК України в розмірі 162717 грн. 92 коп. Позивач в судове засідання надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його відсутності суду не відомі, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.12.2012 року та ухвали цього ж суду від 18.12.2012 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, стягнення здійснено, починаючи з 11 липня 2012 року (а.с.8-9). Згідно довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, заборгованість відповідача по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №435/6603/12, виданого Саксаганським судом м. Кривого Рогу, за період з 11 липня 2012 року по 27 травня 2014 року складає 23824 грн. 14 коп. (а.с.5, 7). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно з ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) і відповідно до ч. 7 цієї Статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже, позаяк позивачем не доведено існування такого спору, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів з 11 липня 2012 року по 27 травня 2014 року в розмірі 162717 грн. 92 коп. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач знав про свій обов'язок утримання неповнолітньої дитини, свідомо уникав виконання вказаного обов'язку, що підтверджується його письмовою заявою на ім'я начальнику служби по справам дітей від 07.11.2012 року, однак з 11 липня 2012 року по 27 травня 2014 року не вніс жодного платежу (а.с.2, 5), а тому суд убачає наявність вини відповідача в простроченні сплати аліментів. Верховний Суд України в справі № 6-81 цс 13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За таких обставин та ураховуючи зазначені вимоги норм Закону, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми неустойки за прострочення зобов'язання по сплаті аліментів в сумі 7247 грн. 16 коп. за наступним розрахунком. Неустойка за період з 11 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року: 174 (дні за цей період) х 1% (розмір неустойки) х 1000,56 грн. (щомісячний розмір нарахованих аліментів) = 1740 грн. 97 коп. Неустойка за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року: 365 (дні за цей період) х 1% (розмір неустойки) х 1075,43 грн. (щомісячний розмір нарахованих аліментів) = 3925 грн. 31 коп. Неустойка за період з 01 січня 2014 року по 27 травня 2014 року: 147 (дні за цей період) х 1% (розмір неустойки) х 1075,43 грн. (щомісячний розмір нарахованих аліментів) = 1580 грн. 88 коп. Відтак, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів з 11 липня 2012 року по 27 травня 2014 року складає:1740 грн. 97 коп. + 3925 грн. 31 коп. + 1580 грн. 88 коп. = 7247 грн. 16 коп. Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню несплачені позивачем судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial