Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Чорногузівської сільської ради Вижницького району, про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказувала, що 05 жовтня 1997 року помер [PERSON], який проживав в [INFO] а Вижницький район, Чернівецької області. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за вищевказаною адресою. 13.01.1997 року [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно з чого воно б не складалось і взагалі, що буде належати йому на день смерті заповідав їй. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Чорногузівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі №4 і на день смерті не змінювався та не скасовувався . Зазначала, що є єдиним спадкоємцем, своєчасно, у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у зв'язку із тим, що не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності [PERSON] на дане спадкове майно, так як за життя останній не отримав свідоцтво про право власності на будинок, не зареєстрував його в передбаченому законом порядку. Оскільки позасудового способу вирішення даного спору немає, змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі . Представник Чорногузівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], який помер 05 жовтня 1997 року, про що у книзі реєстрації актів про смерть [PERSON] сільської ради Вижницького району, зроблено відповідний актовий запис № 24 та видано свідоцтво про смерть, серія 1-МИ № 038472 від 06.10.1997 р.. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Чорногузи по вул. Дібровська,23 а Вижницького району Чернівецької області. 13.01.1997 року [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно з чого воно б не складалось і взагалі, що буде належати йому на день смерті заповідав їй. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Чорногузівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі №4 і на день смерті не змінювався та не скасовувався. Інших спадкоємців та осіб, які мали право на обовязкову у частку в майні після смерті [PERSON], не має. Постановою нотаріуса від 15 вересня 2016 року за № 1100/02-31 позивачці відмовлено у вчиненні дії у зв'язку з тим, не надала правовстановлюючі документи, які б підтверджували факт належності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Чорногузи по вул. Дібровська,23 а Вижницького району Чернівецької області. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved