Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з липня 2003 року по березень 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO] в неї народився син [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано 16 березня 2005 року. Син [PERSON] з народження постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З часу народження сина відповідач не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не займається його вихованням, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не спілкується із дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально не допомагає. Лише на підставі рішення Кременецького районного суду від 29 жовтня 2014 року відповідач в примусовому порядку почав сплачувати аліменти. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON], [INFO]. Представник органу опіки та піклування Кременецької районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримує, та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини - сина [PERSON]. Пояснив, що поданий ними висновок від 13.06.2014 року підтримує та що, на час складання даного висновку, встановлено, що [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, навчанням, не виконує щодо нього своїх батьківських обов'язків. На неодноразові виклики, щодо розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав не з'являвся. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого судом висновку від 13 червня 2014 року вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини Кременецької районної державної адміністрації вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], 1984 року народження, жителя с. Бонівка Кременецького району Тернопільської області по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] є доцільним, тому [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав у зв'яку з ухиленням ним від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 16 брезня 2005 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 44 від 16.03.2005 року. Згідно свідоцтв про народження та звіту про тест № 46479о від 07 січня 2015 року, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідок № 56 від 08.05.2014 року та №117 від 06.08.015 року, виданої Кременецькою ЗОШ І-ІІІ № 3, батько [PERSON], учня 1 класу - [PERSON] участі у навчанні та вихованні сина не приймає. Вихованням та утриманням хлопчика займається мама - [PERSON] Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], а саме: не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, тому суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved