Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнених позовних вимог, просила виділити їй зі спільної часткової власності в натурі 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], жилою площею 36,3 кв.м., загальною площею 75,5 кв.м., в складі приміщень: 1-І веранда площею 4,4 кв.м., 1-1 коридор площею 12,6 кв.м., 1-2 коридор площею 4,1 кв.м., 1-3 житлова площею 7,7 кв.м., 1-4 коридор площею 3,7 кв.м., 1-5 житлова площею 19,0 кв.м., 1-6 житлова площею 9,6 кв.м., 1-7 кухня площею 7,0 кв.м., 1-8 санвузол площею 7,4 кв.м. Припинити право спільної часткової власності [PERSON], що складає 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], жилою площею 26,3 кв.м., загальною площею 75,5 кв.м. Стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідачів в рівних частинах кошти в розмірі 26086,00 грн., що складають ринкову вартість 1,9 кв.м. житлового будинку [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS], на підставі договору дарування від 25.11.1993 року. [PERSON] належала інша 1/2 частина зазначеного будинку. [INFO] [PERSON] померла, та спадкоємцями померлої є відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно технічного паспорту житловий будинок зазначений під літерою «А», жилою площею 75,6 кв.м., загальною площею 153,5 кв.м., складається з наступних приміщень: 1-І веранда площею 4,4 кв.м., 1-1 коридор площею 12,6 кв.м., 1-2 коридор площею 4,1 кв.м., 1-3 житлова площею 7,7 кв.м., 1-4 коридор площею 3,7 кв.м., 1-5 житлова площею 19,0 кв.м., 1-6 житлова площею 9,6 кв.м., 1-7 кухня площею 7,0 кв.м., 1-8 санвузол площею 7,4 кв.м. Всього житловою площею 26,3 кв.м., загальною площею 75,5 кв.м. Ізольованої квартири №2, яка має окремий вихід, в складі приміщень: 2-І коридор площею 9,9 кв.м., 2-ІІ кладова площею 1,1 кв.м., 2-1 сходи площею 2,9 кв.м., 2-2 передпокій площею 6,9 кв.м., 2-3 вбиральня площею 2,1 кв.м., 2-4 кухня площею 6,1 кв.м., 2-5 ванна площею 1,8 кв.м., 2-6 коридор площею 1,6 кв.м., 2-7 сходи площею 2,9 кв.м., 2-8 житлова площею 7,5 кв.м., 2-9 коридор площею 3,4 кв.м., 2-10 житлова площею 7,9 кв.м., 2-11 житлова площею 17,6 кв.м., 2-12 житлова площею 6,3 кв.м. Всього житловою площею 39,3 кв.м., загальною площею 78,0 кв.м. Загальна вартість будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 150544,00 грн. Відповідно до договору дарування від 25.11.1993 року у користування позивача [PERSON] перейшли наступні приміщення: 1-1 веранда (згідно технічного паспорту від 2006 року зазначено як «коридор») площею 12,6 кв.м., 1-2 коридор площею 4,1 кв.м., 1-3 житлова площею 7,7 кв.м., 1-4 коридор площею 3,6 кв.м., 1-5 житлова площею 19,2 кв.м., 1-6 житлова площею 9,6 кв.м., 1-7 кухня площею 7,0 кв.м., 1-8 ванна (згідно технічного паспорту від 2006 року зазначено «санвузол») площею 7,4 кв.м., 1-І веранда (згідно технічного паспорту від 2006 року введено в експлуатацію) площею 4,4 кв.м., які складають 1/2 частину вказаного житлового будинку. Між сторонами склався конкретний порядок користування жилим будинком та земельною ділянкою, на якій він розташований. Позивач бажає виділити свою 1/2 частину житлового будинку в натурі, однак існує відступ від її ідеальної частки по площі житлового будинку на 1,9 кв.м. З урахуванням викладеного, вважає, що їй має бути виділена 1/2 частина житлового будинку із виплатою іншим співвласникам вартості 1,9 кв.м. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16.10.2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. 18.11.2015 року у судовому засіданні в якості третьої особи було залучено [PERSON] 18.11.2015 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника третьої особи про витребування доказів та витребувано з Дев'ятої Київської нотаріальної контори копію спадкової справи №188, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] 25.11.2015 року до суду надійшли витребувані документи, а саме копія спадкової справи. 24.12.2015 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, яка прийнята судом у судовому засіданні 25.01.2016 року. 17.02.2016 року у судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення доказів до матеріалів справи. 28.03.2016 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 14.07.2016 року до суду надійшла справа з експертної установи з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 11.07.2016 року та справу призначено до розгляду. 21.10.2016 року у справі призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено атестованому експерту Черніну Я.О. 12.01.2017 року до суду надійшла справа з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 29.12.2016 року та справу призначено до розгляду. 22.05.2017 року та 23.05.2017 року до суду надійшли клопотання від [PERSON] про зупинення провадження у справі. 02.06.2017 року до суду надійшла позовна заява зі змінами. 26.06.2017 року до суду надійшла заява від [PERSON] про зупинення провадження у справі. 19.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва зупинено провадження у справі. 22.05.2018 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] та його представник надали пояснення в яких проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що позов є необґрунтованим та безпідставним. Вважають, що позивач надала недостовірну інформацію на підтвердження заявлених позовних вимог по будинку та земельній ділянці, а тому виділ частки позивача в натурі із спільної часткової власності не є можливим. На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позову. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Проти позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідачів. Суд, врахувавши заяви представника позивача та відповідача [PERSON], врахувавши надані відповідачем [PERSON] та його представником пояснення, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-1855 від 04.07.1996 року. Інша 1/2 частина житлового будинку належала [PERSON], на підставі договору дарування від 04.07.1996 року, посвідченого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою. [PERSON] померла [INFO]. Згідно матеріалів спадкової справи №188/2013 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до Дев'ятої Київської нотаріальної контори звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Виходячи з приписів норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України та Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судове практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці, які прийняли спадщину, зобов'язані, після спливу 6-ти місяців з часу відкриття спадщини, звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак строків отримання свідоцтва про право на спадщину - законодавством не встановлено. Згідно технічного паспорту житловий будинок зазначений під літерою «А», жилою площею 75,6 кв.м., загальною площею 153,5 кв.м., складається з наступних приміщень: 1-І веранда площею 4,4 кв.м., 1-1 коридор площею 12,6 кв.м., 1-2 коридор площею 4,1 кв.м., 1-3 житлова площею 7,7 кв.м., 1-4 коридор площею 3,7 кв.м., 1-5 житлова площею 19,0 кв.м., 1-6 житлова площею 9,6 кв.м., 1-7 кухня площею 7,0 кв.м., 1-8 санвузол площею 7,4 кв.м. Всього житловою площею 26,3 кв.м., загальною площею 75,5 кв.м. Ізольованої квартири №2, яка має окремий вихід, в складі приміщень: 2-І коридор площею 9,9 кв.м., 2-ІІ кладова площею 1,1 кв.м., 2-1 сходи площею 2,9 кв.м., 2-2 передпокій площею 6,9 кв.м., 2-3 вбиральня площею 2,1 кв.м., 2-4 кухня площею 6,1 кв.м., 2-5 ванна площею 1,8 кв.м., 2-6 коридор площею 1,6 кв.м., 2-7 сходи площею 2,9 кв.м., 2-8 житлова площею 7,5 кв.м., 2-9 коридор площею 3,4 кв.м., 2-10 житлова площею 7,9 кв.м., 2-11 житлова площею 17,6 кв.м., 2-12 житлова площею 6,3 кв.м. Всього житловою площею 39,3 кв.м., загальною площею 78,0 кв.м. Загальна вартість будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 150544,00 грн. Відповідно до договору дарування від 25.11.1993 року у користування позивача [PERSON] перейшли наступні приміщення: 1-1 веранда (згідно технічного паспорту від 2006 року зазначено як «коридор») площею 12,6 кв.м., 1-2 коридор площею 4,1 кв.м., 1-3 житлова площею 7,7 кв.м., 1-4 коридор площею 3,6 кв.м., 1-5 житлова площею 19,2 кв.м., 1-6 житлова площею 9,6 кв.м., 1-7 кухня площею 7,0 кв.м., 1-8 ванна (згідно технічного паспорту від 2006 року зазначено «санвузол») площею 7,4 кв.м., 1-І веранда (згідно технічного паспорту від 2006 року введено в експлуатацію) площею 4,4 кв.м., які складають 1/2 частину вказаного житлового будинку. Позивач, як на підставу своїх вимог посилалась на те, що між нею та [PERSON], яка померла [INFO], а на сьогодні з її спадкоємцями, відповідачами, склався конкретний порядок користування жилим будинком та земельною ділянкою на якій він розташований, оскільки зазначений будинок розділений на дві окремі квартири з окремим виходом на вулицю з кожної квартири. Квартири №1 та №2 мають окреме підключення до міських інженерних мереж (водопровід, газопровід, каналізація, електрика), що дозволяє роздільно експлуатувати кожну частину. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Судом, у відповідності до ст. 103 ЦПК України було призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої було поставлено питання: чи можливо виділити в натурі, як відокремлену частину з самостійним виходом, 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], у якому наявні такі приміщення: 1-І веранда площею 4,4 м2, 1-1 коридор площею 12,6 м2, 1-2 коридор площею 4,1 м2, 1-3 житлова площею 7,7 м2, 1-4 коридор площею 3,7 м2, 1-5 житлова площею 19,0 м2, 1-6 житлова площею 9,6 м2, 1-7 кухня площею 7,0 м2, 1-8 санвузол площею 7,4 м2, враховуючи частки співвласників - [PERSON] - 1/2 частина, [PERSON] - 1/6 частина, [PERSON] 1/6 частина, [PERSON] - 1/6 частина. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5734/16-43 від 11.07.2016 року виділити 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] на яку припадають приміщення веранди 1-І площею 4,4 кв.м., коридору 1-1 площею 12,6 кв.м., коридору 1-2 площею 4,1 кв.м., житлової 1-3 площею 7,7 кв.м., коридору 1-4 площею 3,7 кв.м., житлової 1-5 площею 19,0 кв.м., житловою 1-6 площею 9,6 кв.м., кухні 1-7 площею 7,0 кв.м., санвузола 1-8 площею 7,4 кв.м., у відповідності до вимог нормативних документів можливо. Виділити в натурі 1/6, 1/6 та 1/6 частки в житловому будинку по [ADDRESS] з влаштуванням трьох ізольованих квартир, у відповідності до вимог нормативних документів не вбачається за можливе. У зв'язку із тим, що у мотивувальній частині висновку експерта від 11.07.2016 року вказано про можливий виділ позивачу 1/2 частини зазначеного будинку з відступом від ідеальної частки співвласника по площі житлового будинку 1,9 кв.м., судом було призначено судову оціночно-будівельну експертизу на вирішення якої поставлено питання яка ринкова вартість 1,90 кв.м., житлового будинку [ADDRESS]. Згідно висновку за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №44/49-16 від 29.12.2016 року ринкова вартість приміщення площею 1,90 кв.м. частини житлового будинку [ADDRESS], якому пропонується виділити [PERSON], а саме у квартирі №1 на час проведення експертизи складає 26086,00 грн. Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Оцінивши висновки експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5734/16-43 від 11.07.2016 року та за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №44/49-16 від 29.12.2016 року в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Судом встановлено, що висновки експертів містять докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених питань. Зважаючи на викладене, висновки слід вважати належними та допустимими доказами у справі. Встановлено, що у сторін виник спір, щодо юридичного оформлення відокремлених часток кожного із співвласників. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник, також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Такі висновки позивача ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Слід звернути увагу на практику розгляду справ про поділ житлового будинку Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз'яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ч.3 ст. 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для виділення в натурі частини будинку позивачу із спільної часткової власності з відповідачами, з припиненням за нею права спільної часткової власності на них. При виділі позивачу частини житлового будинку в натурі, що знаходиться по вул. Сумська, 12 у м. Києві, з припиненням за нею права спільної часткової власності, суд враховує висновки експертів, та вважає за доцільне стягнути з позивача на користь відповідачів в рівних частинах кошти в розмірі 26086,00 грн., що складають ринкову вартість 1,9 кв.м., житлового будинку. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір на загальну суму 3084,27 грн. (1% від вартості 1/2 частини житлового будинку), за проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачем були понесені витрати в сумі 3524,00 грн., за проведення судової оціночно-будівельної експертизи позивачем були понесені витрати в сумі 5600,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача суму понесених нею судових витрат 4069,42 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved