Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому посилалася на те, що її дошлюбне прізвище було [PERSON] (шлюб укладено 09.09.1995 р.). Позивачу на праві приватної власності належить 1/4 квартири за адресою: м.Попасна, вул. Артемівська, 6/25, проте свідоцтво про право власності було видане 22.12.1993 р. на її дошлюбне імя [PERSON]. Нещодавно вона дізналася, що на вказане майно ще в 2009 році було накладено арешт. Проте позивач стверджує, що арешт було накладено помилково в межах виконавчого провадження, де боржником була інша особа [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, надавши відповідні пояснення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне. Згідно інформації відповідача (а.с.18) відділом державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції, на примусовому виконанні у 2009 році перебував виконавчий лист № 2-984, виданий 10.11.2008 року Попаснянським судом про стягнення з [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], на користь ПЖКО «Теплокомуненерго», боргу у сумі 1194,83 грн. 26.10.2009 року виконавче провадження по примусовому виконанню даного документу було закінчено на підставі п.5 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з неможливістю зясування місця проживання боржника. Надати більш детальну інформацію відповідач не може, оскільки матеріали виконавчого провадження знищення у звязку з закінченням терміну зберігання. Згідно з картотекою Попаснянського РВ УДМС України у Луганській області встановлена особа з такими даними: [PERSON], яка народилася 01.01.1970 року в м. Попасна Луганської області. Відповідно до рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 28.10.2008 року в цивільній справі за позовом Попаснянського ЖКО до [PERSON] про стягнення заборгованості по теплопостачанню (а.с.30), з відповідача, яка проживає за адресою: [INFO], стягнуто заборгованість за теплопостачання. Згідно відомостей про обєкт нерухомого майна, відомостей про право власності, відомостей, відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, постановою ВДВС Попаснянського районного управління юстиції АА № 138158 від 04.06.2009 року на 1/2 частку квартири адресою: [ADDRESS], накладено арешт. Власником даної квартири на праві приватної спільної часткової власності вказана [PERSON], [INFO] (а.с.25-26). В Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.4, 2-6) також міститься запис про арешт майна [PERSON] у вигляді 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], який накладено на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції АА № 138158 від 04.06.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8776075); запис про обтяження майна внесено до Реєстру Луганською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.1993 року, засвідченим приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованим за № 411 (а.с.6), [PERSON], [PERSON], [PERSON] були власниками квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.12.1993 року Попаснянським районним бюро технічної інвентаризації, за яким дарувальник [PERSON] безоплатно передав у власність обдарованій [PERSON] 1/4 квартири. Згідно з договором про дарування частки квартири від 15.08.2016 року, засвідченим приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованим за № 427 (а.с.6), [PERSON] передав безоплатно у власність своєї дружини [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS].(а.с.9) Згідно паспорту (а.с.5) позивачем є [PERSON], яка народилася 06.07.1975 р. в м. Гірське Луганської області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11), вона народилася 06.07.1975 р. в м. Гірське, батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] після реєстрації шлюбу, 09 вересня 1995 року, взяла прізвище чоловіка Василенко (а.с.7). Згідно з копією рішення Попаснянського районного суду Луганської області № 2-804/2010 р. від 26.05.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], розірвано (а.с.8). Таким чином, на підставі сукупності досліджених доказів суд встановив, що арешт на 1/4 квартири за адресою, [ADDRESS], було накладено на підставі постанови АА № 138158, виданій 04.06.2009 р. ВДВС Попаснянського районного управління юстиції, прийнятої в межах виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-984/08, виданого Попаснянським районним судом Луганської області на підставі рішення від 28.10.2008 року в цивільній справі за позовом Попаснянського ЖКО до [PERSON] про стягнення заборгованості по теплопостачанню, де боржником є [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], однак судом встановлено, що зазначена частка указаної квартири належить не боржнику, а іншій особі - [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. На підставі викладено суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Таким чином,

Outcome: approved