Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 17 вересня 2010 року зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що стосунки між нею та відповідачем не склалися. Вона неодноразово намагалася налагодити відносини, була змушена йти на компроміси, однак, не зважаючи на докладені зусилля, її дії не дали жодних результатів. Вважає, що примирення між сторонами не є можливим. З огляду на вказане, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 28 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 31 жовтня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, однак 31 жовтня 2019 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2010 року, який зареєстрований Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис 235. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2010 року Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, стверджується, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, а також заяву відповідача, у якій він позовні вимоги визнав та просив позов задовольнити, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved