Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про припинення стягнення стягуваних з неї аліментів на утримання дитини та про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги, які підтримані нею в судовому засіданні в повному обсязі, мотивує тим, що з 21.11.2003р. по 31.10.2011р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 08.04.2014р. місце проживання їхньої доньки [PERSON] було визначено з батьком дитини [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 20.05.2014р. відповідач був звільнений від сплати аліментів на її користь утримання їхньої доньки та стягнуто з позивача аліменти в розмірі ј частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до повноліття доньки. Оскільки на даний час донька [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, [PERSON] просить припинити стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання їхньої доньки, а також стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що у позивача наявний борг по сплаті аліментів. Просив відкласти вирішення спору до погашення позивачем свого боргу по сплаті аліментів. Суд, вислухавши доводи позивача та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21.11.2003р. по 31.10.2011р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 08.04.2014р. місце проживання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] було визначено з батьком дитини [PERSON] (а.с.9). Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до повноліття доньки (а.с.11). Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 20.05.2014р. [PERSON] був звільнений від сплати аліментів на користь [PERSON] утримання їхньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до повноліття доньки (а.с.10). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами, на даний час неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на наявний борг у позивача по сплаті аліментів в сумі 31 805,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.30). Окрім цього, зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти, оскільки у нього на утриманні перебуває його цивільна дружина [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що оскільки позивач не виконувала рішення Орджонікідзевського міського суду та не сплачувала на його користь на утримання доньки аліменти, то вирішення даного спору необхідно відкласти до повного погашення позивачем свого боргу по сплаті аліментів. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 2 статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Зважаючи на те, що на даний час неповнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення з неї аліментів підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). Ч.1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, а саме те, що позивач не працює, а отримує пенсію по інвалідності, у відповідача наявне постійне місце роботи, а також суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей. У той же час, доказів того, що дружина відповідача не працює відповідач суду не надав. Разом з тим, наявність у позивача заборгованості по сплаті аліментів не може буди підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки чинним законодавством встановлено правовий механізм стягнення наявного боргу. При цьому посилання відповідача на відкладення вирішення спору до погашення позивачем боргу є також необґрунтованим, оскільки нормами процесуального законодавства таке не передбачено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь на утримання їхньої доньки аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п.6 ч.1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved