Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON], з якого просить стягнути аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18.11.2014 року у справі №308/6059/14-ц з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що відповідач аліменти сплачує несистематично, від виконання свого обовязку щодо участі у вихованні доньки повністю відсторонився. Дитина, наразі, знаходиться у підлітковому віці, навчається у девятому класі, здобуває музичну освіту, постійно потребує нормального харчування, одягу, забезпечення іншими необхідними речами, у звязку з чим витрати на її утримання зросли. Окрім того, розмір стягуваних аліментів є меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто меншим встановленого законодавством мінімуму. З огляду на те, що відповідач є працездатним, хоча офіційного доходу не має, його майновий стан дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення аліментів у розмірі, який просить позивач.\~Зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, оскільки не має постійного офіційного заробітку, його доходи мають нерегулярний, мінливий характер. Також зауважив, що увагу доньці приділяв та допомагав фінансово. На даний момент, має іншу сімю, яка знаходиться у нього на утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1\~ст.\~121\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. З Свідоцтва про народження Серія 1-ФМ № 154572, виданого 21.07.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області випливає, що [PERSON] народилася 02.07.2003 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 778. Батьком значиться - [PERSON], матірю - [PERSON]. Як встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ФМ №021667, виданого 13.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Карпович». Судом також встановлено, що за рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18.11.2014 року у справі №308/6059/14-ц, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, ч. 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення судового рішення, яким присуджено до стягнення аліменти на утримання доньки, відбулися значні зміни: збільшився прожитковий мінімум, визначений державою, сума присуджених судом аліментів є недостатньою для утримання дитини, дитина росте, наразі навчається в девятому класі, що дає підстави ставити питання про збільшення розміру аліментів. Відповідач частково визнав позовні вимоги, не заперечує проти збільшення розміру аліментів, однак не в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, як просить позивач. Вказує, що такий розмір є великим для нього. Згоден на суму в 1500,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум у 2018 році для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно з ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1\~ст. 141 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, на даний час його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, а також враховуючи зміну сімейного стану відповідача, який має нову сімю, яка знаходиться на його утриманні, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн. (одна тисяча вісімсот гривень) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 180, 181, 182, 184,192 СК України,

Outcome: partial