Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 11.05.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON] ([INFO]) та донька [PERSON] ([INFO]), які проживають разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У звязку з цим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством України для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] повноліття, а після досягнення сином повноліття, стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити. Відповідач, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До канцелярії суду подав заяву в якій повідомив, що позовні вимоги визнає, справу просив розглянути у його відсутність. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести її розгляд за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши істотні обставини, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.05.2003 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 10 на звороті). 02.10.2003 року в подружжя народився син [PERSON], а 27.06.2008 року народилася дочка [PERSON], батьками яких в Свідоцтвах про народження (а.с. 5, 6) записати сторони спору. Зі змісту довідки виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 7) слідує, що діти проживають разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Зі змісту ст.180 ч.1 СК України слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Як слідує зі ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved