Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом і просить визнати недостовірною та такою, що ганьбить її честь і гідність, негативну інформацію, поширену [PERSON] 06 липня 2013 року в селі Світанок Переяслав-Хмельницького району шляхом використання висловлювання в її сторону такого змісту: «Ах, ти проститутка, відьма погана, мавра, скотина» в присутності інших жителів села; стягнути з [PERSON] на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Позовні вимоги аргументували тим, що останні три роки відповідач поширює про позивача неправдиву та образливу інформацію під час зустрічі в присутності інших жителів села Світанок. Зокрема, 06.07.2013 відповідач у присутності сусідів та родичів позивача безпідставно почав ображати її, використовуючи висловлювання в її сторону такого змісту: «Ах, ти проститутка, відьма погана, мавра, скотина» та інші. Робив це навмисно у спосіб, щоб його висловлювання почули інші жителі села з метою приниження честі та гідності. Позивач вказує, що такими діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 2000 грн., що виразилась у нервуванні, поганому сні, інших душевних стражданнях, а також у паплюженні її моральних якостей як вчителя, що має бути взірцем поведінки. Позивач та її представник вказали, що вищевказані вислови позивач сприймала по відношенню до себе як образу. Значення слів, крім слова «мавра», розуміла: проститутка - особа, що вступає у безладні статеві стосунки за платню; відьма - жінка з надприродними силами, які вона використовує, на думку загалу, на шкоду людям; скотина - груба, жорстка, підла людина. Разом з тим, позивач не відповідає жодному з цих визначень. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову. Вказала, що цих подій взагалі не було у 2013 році, а інцидент стався у 2012 році. Свідки [PERSON], [PERSON], пояснили, що відповідач систематично всіх ображає, у тому числі позивача. 06.07.2013 відповідач вголос у присутності [PERSON], її чоловіка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з метою нанесення образи, на підвищених тонах, по відношенню до позивача використовував словосполучення: «Ах, ти проститутка, відьма погана, мавра, скотина» та інші. Робив це навмисно у спосіб, щоб його висловлювання почули усі присутні. Висловлення, що були використані відповідачем не відповідають дійсності та є негативними. Відповідно до пояснень свідка [PERSON], а також позивача остання є вчителем дитини подружжя [PERSON]. Відповідно до положень ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Частина 2 ст. 276 ЦК України передбачає, якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Частиною 1 ст. 280 ЦК України закріплено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Суд вважає, що обрані позивачем способи захисту честі та гідності є належними та відповідними порушенню, що відбулось. Суд розцінює слово «мавра» як образливе, використане з метою приниження. Зважаючи на те, що під поняттям гідність розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, а з поняттям честь пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, суд приходить до висновку, що розповсюдження негативної та недостовірної інформації щодо позивача серед її односельчан, що вона є проституткою, відьмою, маврою, скотиною, підриває визнання цінності особи позивача, а також негативно впливає на її соціальну оцінку в очах оточуючих. Судом не встановлено фактів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 181-1 КУпАП. Суд не може визнати належним та допустимим доказом у цій справі копію колективного звернення до начальника Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області (без дати), зважаючи на те, що вказана копія не має доказів автентичності оригіналу, а також інформація, яка у ній міститься не має прямого відношення до предмету позову. Таким чином судом встановлено, що відповідачем доведено інформацію, яка не відповідає дійсності, до відома більш ніж однієї особи, ця інформація стосується позивача та завдає шкоди її особистим немайновим благам. Суд не може визнати оскаржувані висловлювання відповідача оціночними судженнями, зважаючи на те, що вони є образами, а також не відповідають дійсності. Вирішуючи питання відшкодування заподіяної відповідачем моральної шкоди суд враховує те, що розповсюдження оскаржуваної інформації відбулось серед сусідів позивача, що підвиває добросусідські стосунки, які між ними стались; внаслідок розповсюдження оскаржуваної інформації було порушено нервовий спокій позивача. Крім того, інформація була доведена до батьків дитини, вчителем якої є позивач, що суттєво впливає на честь позивача не лише як особистості, але й як людини, яка за своїм фахом, має відповідати високим моральним якостям. З огляду на викладене, суд вважає належною та достатньою сумою компенсації приниження честі та гідності позивача, що здійснено відповідачем, дві тисячі гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved