Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила 02.08.2014р. окремою заявою /т.1 а.с.24/ та заявою про притягнення в якості співвідповідача [PERSON] / т.1 а.с.33/ про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди. 23.05.2014 судом винесено заочне рішення та позов задоволено частково. Ухвалою суду від 08.09.2014 задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали просили зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить їй на праві власності по вул.Троковицька,75 в с.Некраші, Черняхівського району шляхом знесення за його рахунок паркану між суміжними земельними ділянками відповідно до додатку №1 до висновку експерта №06/03-2015 та додатків №№2,2а,2б до висновку експерта №281/15 повторної (додаткової) земельно-технічної експертизи від 10.11.2015за результатами проведених вищевказаних судових земельно-технічних експертиз. Також просила стягнути з відповідача 5000 грн. матеріальної шкоди за знесення її паркану та 1000 грн. моральної шкоди спричинену довготривалим судовим розглядом, що виник з вини відповідача та судові витрати. Відповідачі позов не визнали, мотивуючи свою позицію тим, що при зведенні ними нового паркану, самозахоплення землі позивача не відбулося. До закінчення розгляду справи, до суду надійшла заява про те, що 11.02.2016 помер відповідач [PERSON].(т.2 а.с.81). Суд зупиняв провадження по справі для залучення до участі в справі правонаступника після смерті [PERSON] [PERSON] повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори від 15.11.2016 №1059/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, тому коло спадкоємців нотаріальній конторі не відоме.(т.2 а.с.92). Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи з тих підстав, що він на даний час не оформив права власності на земельні ділянки після смерті батька та не прийняв спадщини після його смерті. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270, він не заявив про відмову від неї. Оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований та постійно проживав разом з [PERSON] в с.Некраші по вул.Троковицька,55, Черняхівського району, протягом шестимісячного строку після смерті батька не заявив про відмову від спадщини, суд вважає його заяви про відкладення розгляду справи в звязку з неприйняттям спадщини безпідставними та такими, що затягують розгляд справи (т.1 а.с.18, т.2, а.с.92). Заслухавши пояснення позивача та її представника в даному судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконання про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: -правовідносини регулюються ст.ст. 23, 386, 387, 1268 ЦК України, ст.ст. 79, 81, 90, 103,106,109 ЗК України; -в судовому засіданні встановлено те, що позивач відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 01.04.2005 (серія ВСА №431878) та [PERSON] є власниками (в рівних частках) житлового будинку, розташованого в с.Некраші, вул.Троковицька, 57, Черняхівського району, Житомирської області та земельних ділянок: для обслуговування житлового будинку \- 0,2500 га та ведення особистого селянського господарства 0,3554 га кадастрові номери 1825688202:06:004:0089 та 1825688202:06:004:0090 /т.1 а.с.4, 5/; - суміжною земельною ділянкою володів [PERSON] -0,2500га за адресою с.Некраші, вул.Троковицька,55, Черняхівського району, призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельна ділянка площею 0,1402 га призначена для ведення особистого селянського господарства (кадастрові номери 1825688202:06:004:0114 та 1825688202:06:004:0115; -жодна із сторін не заперечила в судовому засіданні того факту, що задовго, до виникнення спору, вказані суміжні ділянки були розділені парканом, зведеним позивачем. Межі земельних ділянок під розпис, були узгоджені сторонами. Однак, у 2008 р. відповідач [PERSON] самовільно, без належних узгоджень та дозволів, зніс паркан, зведений позивачем та облаштував новий паркан з частковим захопленням землі позивача з тих підстав, що земельна ділянка між сторонами раніше була невірно розподілена; -відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №06/03-2015 від 06.03.2015 фактичне землекористування співвласниками [PERSON] та [PERSON] земельними ділянками в с.Некраші по ву.Троковицька,57 не відповідає межам зазначеним у правовстановлюючих документах. Встановлений паркан між позивачем та відповідачем зміщений в сторону земельних ділянок, що перебувають у власності [PERSON] та [PERSON] В результаті чого площа ділянок зменшилася на 247,65 м.2. Для відповідності меж землекористування межам зазначеним у правовстановлюючих документах необхідно перенести паркан відповідно до схеми зображеної в додатку №1 до даного висновку. (т.1 а.с.172-195). - відповідно до висновку №281/15 повторної судової земельно-технічної експертизи від 10.11.2015є часткове порушення меж [PERSON] та [PERSON] при встановленні паркану суміжним користувачем [PERSON], а саме межі, які проходять по точках 61-48-23а-24-23-22-21-20-19-18-17-61 (додаток №2,2а,2б). Дана невідповідність на думку експерта виникла внаслідок невірного встановлення (визначення) координат поворотних точок (кутів) в натурі (на місцевості) та частковим порушенням меж при встановленні паркану.(а.с.т.2 а.с.8-35). На підставі вище наведеного, суд вважає доведеним порушенням меж земельних ділянок [PERSON] та задовольняє її позов в цій частині. Оскільки сторони під час судового розгляду не заперечували самовільність знесення паркану [PERSON] відповідачами, суд задовольняє позов в частині відшкодування їй матеріальної шкоди за пошкоджений паркан в розмірі 5000 грн. Відповідач не оспорював суму вартості знесеного паркану. Щодо моральної шкоди, суд вважає те, що, самовільним зведенням паркану та захопленням частини земельної ділянки, порушено права позивача як власника майна, що змусило її звертатись до суду за захистом своїх прав, довготривалим розглядом справи, суд вважає обґрунтованим та доведеним розмір моральної шкоди в 1000 гривень. В звязку з задоволенням позову, суд, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору сплаченого [PERSON] при подачі позову до суду в розмірі 229,40 грн. (т.1 а.с.1) та витрат повязаних з розглядом справи проведення земельно-технічної експертизи №06/03-2015 від 06.03.2015 4040 грн. (т.1 а.с.212). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved