Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 23 листопада 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 846. Посилаючись на те, що сімейні відносини між сторонами за останній рік погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент сторони не ведуть спільного господарства та сумісне проживання фактично припинене. Майнових спорів між сторонами немає. Також між сторонами узгоджене місце проживання малолітньої дитини. У судове засідання сторони не з'явились, представник позивача та відповідач подали заяви в яких просять розглядати справу без їх участі. Зі змісту заяв вбачається, що предсставник позивача позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 листопада 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 846 (а.с.10). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними дублікату свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 16 листопада 2012 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved