Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона є власником будинку за адресою [ADDRESS], відповідно до довідки про склад сім'ї у будинку зареєстрований її зять - [PERSON], сестра - [PERSON], племінники [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON], однак з 15 липня 2016 року по даний час відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, усі витрати на утримання на утримання будинку несе позивач, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовну заяву просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважав можливим розглянути спір за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.11.2013 року індексний номер: 12068552. Відповідач не проживає у спірному жилому будинку з 15 липня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ч. 2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт непроживання відповідача у вищевказній будинку доведений належними і допустимими доказами. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved