Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила до розгляду справи за суттю та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов, вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має неповнолітнього сина, який знаходиться на її утриманні, оскільки на даний час вони з відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Херсона (арк. справи 2). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції (арк. справи 2) та сина [PERSON], який народився [INFO]. За довідкою № 4587 від 29.09.2015 р., виданою ТОВ «Україна» [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], 1998 р.н. та [PERSON], 2004 р.н. (арк. справи 8). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатною та здоровою за станом здоров'я, утриманців не має, працює в ТОВ «Техтекс» формувальником склопластикових виробів та отримав заробітну плату з грудня 2015 року до січня 2016 року в розмірі 2259,61 грн (арк. справи 16). Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначає суд. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Чинним Сімейним кодексом України встановлена загальноєвропейська традиція, за якою у кожному конкретному випадку розмір аліментів (частку) визначає саме суд. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевказане, визнання відповідачем позову, суд вважає можливим присудити до стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 29 грудня 2015 р (дата штемпелю на поштовому конверті (арк. справи 18)). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved