Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], і до досягнення дитини повноліття; стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO]. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначає, що з 09.10.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З кінця липня 2016 шлюбні відносини не підтримують, позивач проживає з дитиною окремо та остання перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач працездатний, аліменти не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Сину поставлений діагноз «Дисплазія правого ТБ суглобу. Затримка формування ядер окостеніння», у зв'язку з чим призначено лікування та витрачаються кошти. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, коштів на утримання, лікування дитини не вистачає, а відповідач матеріально не допомагає. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вищевикладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не звився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю, не надав, тому суд зі згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст.. 224 ЦПК України. Суд вислухавши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2014, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 245519 від 09.10.2014, актовий запис № 1348 (а.с.4). Із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.04.2015, актовий запис № 669 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що з кінця липня 2016 сімейні стосунки перервано та батько дитини проживає окремо від позивача та сина, позивач мешкає із дитиною окремо та самостійно її виховує і утримує, відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у Ії утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище матері дитини, платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що дитина має діагноз «Дисплазія правого ТБ суглобу. Затримка формування ядер окостеніння», що підтверджено консультативним висновком (а.с.25). Між тим, з боку позивача, його представника не надано суду жодного доказу того, що позивач витрачає кошти на лікування сина тощо. Не містять таких відомостей і матеріали справи. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням майнового стану сторін, наданих доказів на підтверджених доводів, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частині з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-го віку на підставі правил ч.2 ст. 84 СК України, яка зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає сумісно із позивачем та на підставі вищенаведених обставин, суд вважає за обґрунтоване та справедливе стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до правил ч.1 ст. 80 СК України аліментів присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до правил ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial