Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за мировою угодою. Посилалася на те, що відповідач згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука про затвердження мирової угоди зобов'язаний до сплати аліментів, які не сплачує, станом на 25 квітня 2014 року заборгованість становить 7200 грн. 00 коп. Неустойка за прострочення сплати аліментів становить 14400 грн.00 коп. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 7200 грн. 00 коп. Неустойку за прострочення сплати аліментів, яка становить 14400 грн.00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.03.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято та визнано мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладену 05 березня 2013 року, відповідно до якої: 1.Починаючи з дати укладення даної мирової угоди Відповідач сплачує щомісячно на користь позивача на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] [INFO] року 800 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми 18 років, тобто до [INFO] року. 2. Оплата відбувається поштовим переказом або готівкою на адресу Позивача до 15 числа кожного місяця з дня підписання даної угоди. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 114 (сто чотирнадцять ) грн.. 70 коп. Провадження по справі -закрито. Дане судове рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача знаходиться не на примусовому виконанні у Автозаводському відділі державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ,про що мається а матеріалах справи відповідь державного виконавця цього відділу за №29026 від 04.06.2014 року. Заборгованість зі сплати аліментів позивачем розрахована самостійно. Деякі ухвали суду виступають одночасно підставами виконання і виконавчими документами. Так, відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій виконавчими документами є ухвали судів у випадках, передбачених законом (п. 1.3). Такими є, зокрема, ухвали судів загальної юрисдикції про затвердження мирових угод (п. 1.3) - ухвала суду першої інстанції про затвердження мирових угод і закриття провадження у справі (ст. 179 ЦПК). Виконавчий лист реєструється в суді, про що одночасно робиться відмітка в самому листі, і видається стягувачу чи іншій уповноваженій особі під розписку на зворотній стороні судового рішення. Такий виконавчий лист може бути пред'явлений до примусового виконання органу державної виконавчої служби про стягнення періодичних платежів - протягом усього періоду, на який присуджені платежі (ст. 21 Закону). Як вставнолено в судовому засіданні, відповідач від виконання судового рішення щодо стягнення з нього аліментів ухиляється, лише періодично та частково сплачує аліменти на виконання судового рішення. Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем до суду заперечення на позовну заяву, докази чи письмові пояснення не подавалися. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні. Жодні обставини, які б давали підстави вважати, що заборгованість зі сплати аліментів існує в судовому засіданні не підтверджені. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи встановлені по справі обставини, та той факт, що розмір заборгованості по аліментам судом не встановлено, вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed