Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 10 вересня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 75. До офіційної реєстрації шлюбу вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу і у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, що й привело до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з січня 2018 року. Просить після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Демяненко»; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 10 вересня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 75. До офіційної реєстрації шлюбу сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу і у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з січня 2018 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved