Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнення, просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], та встановити порядок виконання рішення. В судовому засіданні представник позивача повністю позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав заяву від 16.07.2014 року про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступні правовідносини: За життя, [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] 1955 року побудови, про що зроблено запис в погосподарській книзі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 14, особовий рахунок № [NUMBER], сторінка № 20, що встановлено судом зі змісту довідки № 23 від 09.01.2014 року виконкому Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. За життя, за [PERSON], згідно запису в земельно - шнуровій книзі с. Фонтанка під № 425, станом на 1970 рік обліковується присадибна земельна ділянка, розміром 0,17 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON] є донькою [PERSON], і, в силу положення ст. 529 ЦК УРСР, є спадкоємицею першої черги за законом. Згідно довідки від 18.01.2007 року № 184 виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на день смерті [PERSON], який помер [INFO], з ним за адресою: [ADDRESS] проживала разом і вела спільне господарство [PERSON] Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу положення ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином в силу закону [PERSON] є такою, що фактично прийняла спадщину. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Разом із тим, в матеріалах справи міститься технічний паспорт, який виготовлений станом на 20.05.2013 року на індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS], зі змісту якого вбачається, що самочинно побудованими протягом 1995 -2009 років є: прибудова - літ. «а1», яка складається з літ. 1-1 коридору, площею 8,2 кв.м., літ. 1-2 кухні, площею 10,2 кв.м, а також сараї - літ. «Е», літ. «Ж», літ. «З», вбиральня - літ. «И», веранда - літ. «д». Тобто ці об'єкти вже були побудовані після смерті [PERSON], без належного на то дозволу, і тому є самочинно побудованими. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON], набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47,3 кв.м., загальною площею 77,5 кв.м. (за відрахуванням площі 18,4 кв.м. самочинно побудованих літ. 1-1 коридор, площею 8,2 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 10,2 кв.м, що входять до складу літ. «а1»- прибудова), допоміжною площею 30,2 кв.м., який складається з літ. «А» - житлового будинку, літ. «В»- погріб, літ. «Д»- літньої кухні, літ. І- цистерни, літ.ІІ- брукування, літ. ІІІ- відмостка, № 1,3,4 - огорожі. Виходячи з приписів ст. 376 ЦК України суд вважає, що ці правила не можуть бути застосовані до позовів про визнання права власності на самочинно забудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда, сарай, вбиральня, тощо), отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, суд знаходить підставними, обгрунтованими та законними позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47,3 кв.м., загальною площею 77,5 кв.м. (за відрахуванням площі 18,4 кв.м. самочинно побудованих літ. 1-1 коридор, площею 8,2 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 10,2 кв.м, що входять до складу літ. «а1»- прибудова), допоміжною площею 30,2 кв.м., який складається з літ. «А» - житлового будинку, літ. «В»- погріб, літ. «Д»- літньої кухні, літ. І- цистерни, літ.ІІ- брукування, літ. ІІІ- відмостка, № 1,3,4 - огорожі, оскільки право власності на вказане нерухоме майно виникло за життя у спадкодавця і може бути успадковано на загальних підставах. Виходячи з положень ст. 217 ЦПК України, п. 5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення в цій частині позову таким чином, що це рішення, після набрання ним законної сили буде підставою для проведення державної реєстрації за позивачем речових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47,3 кв.м., загальною площею 77,5 кв.м. (за відрахуванням площі 18,4 кв.м. самочинно побудованих літ. 1-1 коридор, площею 8,2 кв.м., літ. 1-2 кухня, площею 10,2 кв.м, що входять до складу літ. «а1»- прибудова), допоміжною площею 30,2 кв.м., який складається з літ. «А» - житлового будинку, літ. «В»- погріб, літ. «Д»- літньої кухні, літ. І- цистерни, літ.ІІ- брукування, літ. ІІІ- відмостка, № 1,3,4 - огорожі. Виходячи з положень ст. 217 ЦПК України, та Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які забудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово -комунального господарства України від 19.03.2013 року № 95, суд вважає необхідним встановити виконання рішення таким чином, що це рішення, після набрання ним законної сили, є підставою для подання позивачем до Інспекції Державного архітектурно- будівельного контролю Одеської області в установленому законом порядку декларації про готовність до експлуатації самочинно побудованих будівель і споруд. На підставі наведеного,

Outcome: partial