Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був зареєстрований 25 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 725. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю та втратили почуття кохання один до одного та взаємну повагу. Позивач зазначила, що причиною розпаду сім`ї стали аб`юзивні стосунки, за яких відповідач порушує її особисті кордони, допускає жорстокість у спілкуванні та діях з метою придушення її волі. Відповідач принижує її людську гідність та ображає її. Дані обставини призвели до припинення сімейних відносин. Протягом останніх семи років між ними сімейні стосунки не підтримуються, спільного господарства вони не ведуть. Шлюб носить формальний характер, спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Майновий спір між ними відсутній, оскільки між ними укладений шлюбний договір. Неповнолітніх дітей вони не мають, але відповідач заперечує проти розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, а тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 25.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням в матеріалах справи, 19.10.2021 надано відзив на позов. В своїй заяві відповідач зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Однак, позивач йому цього не пропонувала. Оскільки позивачем до позову не долучено доказів про вжиття заходів для розірвання шлюбу у позасудовому порядку, то позов він вважає передчасним і в його задоволенні необхідно відмовити. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 25 серпня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що 25.08.2006 за № 725 зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. За час шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. До позову додано копію шлюбного договору, укладеного 20.12.2007 між [PERSON] та [PERSON] , що 20.07.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Брагіною Н.В., реєстр № 4621, яким між подружжям урегульовані майнові відносини та визначені майнові права та обов`язки. Позивач у позовній заяві зазначила, що між сторонами погіршилися стосунки внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, між ними втрачено почуття кохання один до одного та взаємної поваги. Причиною розпаду сім`ї стали аб`юзивні стосунки, за яких відповідач порушує особисті кордони дружини, допускає жорстокість у спілкуванні та діях з метою придушення її волі. Відповідач принижує людську гідність дружини та ображає її. Дані обставини призвели до припинення сімейних відносин між сторонами. Протягом останніх семи років між ними сімейні стосунки не підтримуються, спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивачем також зазначено, що неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають, оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, то вона вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідач будь-яких заперечень з приводу причин розірвання шлюбу не надав, проте у своїй заяві, що надійшла до суду 19.10.2021, зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, однак позивач йому цього не пропонувала. Оскільки позивачем до позову не долучено доказів про вжиття заходів для розірвання шлюбу у позасудовому порядку, то позов він вважає передчасним і в його задоволенні необхідно відмовити. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст. 3, 24 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов?язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім?ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відмови у позові з причини відсутності доказів про вжиття заходів позивачем для розірвання шлюбу у позасудовому порядку, оскільки розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей, є правом подружжя, а не їх обов`язком, що врегульовано ч. 1 ст. 106 СК України. За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо причин розірвання шлюбу, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. За таких обставин, відповідно до вимог до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved