Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.07.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Н.С. за №17243 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором №GP-4813453 від 24.07.2013 року в сумі 83246 грн. 34 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано за №17243 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за Кредитним договором №GP-4813453 від 24.07.2013 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису стягнення здійснюється за період з 23.07.2018 року по 23.07.2019 року. Сума, що підлягає стягненню становить 83246 грн. 34 коп. з яких: 42075 грн. 93 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2171 грн. 02 коп. - заборгованість за відсотками; 38999 грн. 39 коп. - заборгованість з комісії, а також витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн. Так, коли позивач перестала отримувати пенсію, вона звернулась до пенсійного фонду, де їй пояснили, що з її пенсії утримують грошові кошти на виконання постанови приватного виконавця у виконавчому провадженні на виконання вищевказаного виконавчого напису.Однак, позивач не згодна із вчиненим виконавчим написом, вважає, що його вчинено із порушенням законодавства, оскільки заборгованість не є безспірною та крім того, вважає, що банком пропущено строк на звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, оскільки, згідно виконавчого напису стягнення проводиться за період з 23.07.2018 року по 23.07.2019 року, проте заборгованість виникла з 25.04.2014 року. У зв`язку із чим позивач звернулась до суду за захистом порушених прав. Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності та у відсутність позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, заяв не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивачасуд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, 24.07.2013 року між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено Кредитний договір №GP-4813453, відповідно до умов якого, банком позивачу надано кредитні кошти в сумі 49999 грн. 66 коп., строк користування якими встановлено у 48 місяців, зі сплатою щомісячних платежів відповідно до Графіку платежів, який є частиною Кредитного договору (а.с.12, 13). 25.07.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №GP-4813453 від 24.07.2013 року, укладеним нею з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.07.2018 року по 23.07.2019 року. Сума заборгованості складає 83246 грн. 34 коп., з яких: 42075 грн. 93 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 38999 грн. 39 коп. - прострочена заборгованість за комісією; 2171 грн. 02 коп. - прострочена заборгованість за процентами; 0 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 0 грн. - строкова заборгованість за комісією; 0 грн. - строкова заборгованість за процентами, а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500 грн. (а.с.10-11). Порядок вчинення виконавчого напису та його форма врегульовано Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частинами першою та другою статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено що, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розділом 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №569/8884/17. Так, відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на позов, надання наявних у нього доказів на спростування тверджень позивача. Отже в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем на адресу позивача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, докази отримання такої вимоги позивачем, а також будь-які інші докази на підтвердження визнання [PERSON] суми заборгованості за Кредитним договором. Відтак є підстави вважати, що заборгованість позивача за Кредитним договором №GP-4813453 від 24.07.2013 року не є безспірною. Крім того, суд погоджується із твердженням позивача щодо моменту виникнення заборгованості за Кредитним договором, а саме з 25.04.2014 року, оскільки таке узгоджується із графіком платежів та доказів на його спростування відповідачем не надано. Таким чином, починаючи з 25.04.2014 року у банка виникло право вимоги до [PERSON] , при цьому АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до нотаріуса з приводу вчинення виконавчого напису лише у 2019 році, тобто поза межами позовної давності. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. при вчиненні виконавчого напису, не пересвідчилась у безспірності вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] та вчинила виконавчий напис в порушення вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 25.07.2019 року зареєстрованого за №17243, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с.1,2) та в дохід держави стягнути судовий збір за подання до суду даної позовної заяви у розмірі 420 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved