Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 89, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, в якому на теперішній час, окрім неї, зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є її дочкою, та [PERSON] який є чоловіком дочки, але, останні з листопаду 2013 року в будинку не проживають оскільки виїхали на постійне місце проживання до м. Дієтлікон [PERSON]. Їх речі в будинку відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні вони не знімаються, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судове засідання позивач не з'явився, до суду, надав письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, до суду надали заяву в якій просили розглянути вказану справу за їх відсутності, оскільки проживають за межами України, та повертатись не збираються. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Шевченка, 89, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором з елементами договору про визначення часток у спільній власності та договору дарування від 08.09.2017 р., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.20-21,22). З акту обстеження складеного 25.06.2018 р. комісією Скадовської міської ради, встановлено, що [PERSON] Бруно та [PERSON], зареєстровані, але з 2013 року фактично не проживає за адресою: [INFO] (а.с.19). За таких обставин, коли відповідачі більше року не мешкають у спірному житловому приміщенні, згідно їх заяви не збираються повертатись до України, доказів щодо поважності причин їх не проживання суду не представлено, а їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved