Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

позивач звернулась до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 173555 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.03.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ML-205/012/2008 за умовами якого було надано кредит в розмірі 33000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 20.08.2038 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки № SRML-205/012/2008. Крім того, між сторонами кредитного договору був укладений Договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, в зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору в грудні 2009 р. ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 304059,84 гривні, який в зв`язку зі смертю 03.08.2010 р. [PERSON] був уточнений 21.12.2011 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до якого на той момент перейшло право вимоги на підставі Договору факторингу, та в порядку ст.1282 ЦК України з позивача стягнуто залишок заборгованості в розмірі 81640 гривень на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2012 р. Позивач посилається на те, що після прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , за попереднім погодженням з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з метою погашення заборгованості за кредитним договором, вона здійснила відчуження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, та погашена заборгованість в сумі 211291 гривня, що за курсом НБУ становило 26507,13 доларів США. В 2016 р. позивач звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 10.02.2016 р., яке було скасовано судом та 29.08.2016 р. ухвалено нове рішення про часткове задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 37736 гривень, що відповідало вартості прийнятого у спадщину майна. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 01.02.2017 р. рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2016 р. скасовано та ухвалено нове, про відмову у задоволені позову. Суд встановив, що спадкова маса, яка прийнята [PERSON] та її малолітнім сином, складалась саме з будинку, що був предметом іпотеки та який був відчужений в подальшому з метою погашення заборгованості. Позивач зазначає, що кредитор безпідставно визначив до сплати та отримав в якості погашення заборгованості за кредитом від спадкоємців [PERSON] 211291 гривень, що в еквіваленті становило 26507,13 доларів США, тоді як вартість прийнятого у спадщину майна складала лише 37736 гривень, а тому кошти в розмірі 173555 гривень відповідач отримав безпідставно, оскільки розмір погашення перевищує розмір зобов`язання позивачки, як спадкоємиці боржника. На підставі положень ст.1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 173555 гривень. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що ринкова вартість переданого в іпотеку майна згідно Звіту про оцінку предмета іпотеки становила 257904 гривні. На день реалізації отриманого у спадщину майна з [PERSON] було погоджено вартість реалізації житлового будинку по [ADDRESS] за ринковою ціною не нижче 211291 гривня. Крім того, відповідач просить застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності, оскільки реалізація предмета іпотеки відбулась 20.07.2011 р., а з позовом до суду позивач звернулась лише у вересні 2017 року. Представник позивача подала заяву, відповідно до якої підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову та просила суд розглянути справу у відсутність позивача та її представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ML-205/012/2008 за умовами якого було надано кредит в розмірі 33000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 20.08.2038 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки № SRML-205/012/2008. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № ML-205/012/2008 від 20.03.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № PML-205/012/2008, згідно з яким в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором в зв`язку з чим ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 06.11.2009 р. становила 304059,84 гривні. В ході розгляду справи [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] , 2006 р. народження, та дружина - [PERSON] , 1983 р. народження. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2011 р. [PERSON] та [PERSON] прийняли в спадщину по Ѕ частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,1 кв.м., вартістю 37736 гривень. Судом встановлено, що 20.07.2011 р. [PERSON] за погодженням з Іпотекодержателем реалізувала предмет іпотеки. Дозвіл на реалізацію предмета іпотеки за ціною не менше 211291 гривня був наданий ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до рішення, викладеного в протоколі № 51 від 21.06.2011 р. 20.07.2011 р. [PERSON] внесла на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором суму в розмірі 211291 гривня, що підтверджується квитанцією № 8 (а.с.8) В грудні 2011 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який набув право вимоги за Кредитним договором, укладеним з [PERSON] , на підставі договору факторингу подав до суду уточнену позовну заяву про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємців [PERSON] , суми боргу в розмірі 81640 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2012 р. позов «ОТП Факторинг Україна» був задоволений та з позивачки стягнуто суму заборгованості в розмірі 81640 гривень. В подальшому, заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2012 р. було скасовано та 29.08.2016 р. ухвалено нове рішення про часткове задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в межах вартості майна, прийнятого у спадщину, в розмірі 37736 гривень. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 01.02.2017 р. заочне рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2016 р. було скасовано та відмовлено у задоволенні позову. Судом апеляційної інстанції встановлено, що спадкоємцями [PERSON] погашена заборгованість за кредитним договором в значно більшому розмірі ніж вартість майна, що прийнята ними у спадщину від [PERSON] . В силу положень ст. 82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тобто, сума коштів в розмірі 211291 гривня, сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями [PERSON] , перевищувала вартість майна, отриманого нею та її сином, як спадкоємцями, у спадщину на 173555 гривні. Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В силу положень ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Позивачем в ході розгляду справи доведено належними і допустимими доказами факт стягнення з неї безпідставно в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями [PERSON] грошових коштів в розмірі 173555 гривень, оскільки вартість майна, отриманого у спадщину спільно з малолітнім сином, становить 37736 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог [PERSON] , в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строків звернення до суду з даним позовом, який відповідач відраховує з моменту реалізації предмета іпотеки, оскільки про наявність свого порушеного права позивач дізналась в ході судового розгляду справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості і зазначені обставини встановлені судовим рішення Апеляційного суду Запорізької області від 01.02.2017 р. Оскільки [PERSON] звернулась до суду 08.09.2017 р. загальний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не був пропущений. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору та витрати, понесені на прибуття в судові засідання.

Outcome: approved