Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, а саме: щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, [PERSON], [INFO], починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Під час перебування у шлюбі з відповідачем, [INFO] року, народився син, [PERSON]. Батьком дитини є відповідач. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 200,00 грн. щомісячно. Проте, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів минуло більше 10-ти років. За цей час збільшився розмір прожиткового мінімуму, а тому на сьогоднішній день аліментів в розмірі 200,00 грн. не вистачає на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву (вх. № 6549 від 01.03.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25). Подав до суду заяву (вх. № 6550 від 01.03.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 27). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано та відновлено дошлюбне прізвище позивача на «Високих», про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 13.04.2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда (а.с. 6). Від шлюбу мають спільного сина, [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 14.08.2002 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1293 (а.с. 6). За довідкою № 890 від 03.12.2015 року Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 3», [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю, [PERSON] (а.с. 4). За статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав малолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2004 року (а.с. 7) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи із 12.05.2004 року і до виповнення йому повноліття, тобто до [INFO] року (а.с. 7). На виконання вищевказаного рішення 07.06.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист (а.с. 5). Позивач зазначила, що на даний час змінилися обставини, а тому аліменти, в розмірі 200,00 грн., які стягуються з відповідача на утримання їх спільної дитини є не достатніми, що й стало причиною звернення до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, що визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2004 року. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд погоджується із доводами позивача, що розмір аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровоград від 07.06.2004 року є недостатнім для утримання сина. Згідно довідки № 32 від 26.01.2016 року [PERSON] працює на Інгульській шахті Схід ГЗК. Сума доходу позивача за період з липня 2015 року по грудень 2015 року становить 31039,83 грн., з яких 1200,00 грн. - сплачені аліменти (а.с. 28). Тому, з врахуванням обставин, зазначених у статті 192 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, а також приймаючи до уваги той факт, що позивач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, заявленому позивачем та визначає аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Крім того, за частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved