Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 26.02.2013 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені між подружжям, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, а також зазначає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2019 року прийнято до свого провадження справу та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, заперечує щодо надання строку на примирення. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, заперечує щодо надання строку на примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, вислухавши пояснення учасників підготовчого провадження, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 26.02.2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис за № 21 (а.с. 4). Сторони від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач просить розірвати шлюб, переконана, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач погодився з підставами позову повністю. Спорів про місце проживання дійтей та поділ майна сторони не мають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, а тому, позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач відмовилась від застосування свого права, передбаченого ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved