Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/6 усіх видів його заробітку на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, починаючи з дня звернення з позовом до суду, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Позовні вимоги мотивовані тим, що в розірваному 11.07.2007 року шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , яка на даний час навчається на І курсі денної форми навчання Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, у зв`язку з чим не може самостійно отримувати заробіток. Позивач не має змоги самостійно утримувати доньку сторін, оскільки витрати на її навчання, які складаються з витрат на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, придбання підручників є значними, а відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає, хоча працевлаштований та має таку можливість. Ухвалою від 16.03.2021 року відкрито провадження у даній справі, а сторони повідомлено, що її розгляд здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.\~178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за змістом якої просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, за змістом якої позов визнає в повному обсязі та просив розгляд справи проводити без його участі. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони з 20.11.1999 року до 11.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження від 20.11.1999 року серії [NUMBER] та свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.07.2007 року серії [NUMBER] . За час перебування в даному шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого від 11.03.2003 року відділом реєстрації громадянського стану Ватутінського міського управління юстиції в Черкаській області. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 17.01.2018 року № 7117-1244386-2018 та довідки Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства від 15.03.2021 року № 41 донька сторін [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання позивача [PERSON] . Донька сторін [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, датою закінчення навчання є 30.06.2024 року, що підтверджується копією довідки від 26.02.2021 року № 730. Днем подачі даної позовної заяви до суду є 04.03.2021 року, що підтверджується відтиском печатки Ватутінського міського суду Черкаської області. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст.\~182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 201 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006\~року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Враховуючи встановлені обставини у суду відсутні сумніви відносно того, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а також те, що відповідач визнав позов та згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі, що свідчить про наявність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову 04.03.2021 року, і до закінчення нею навчання у Національному університеті імені Богдана Хмельницького, але не довше ніж до 04.03.2026 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін. Положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї [PERSON] понесла судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Терещенко В.В. у розмірі 1\~200 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 02.03.2021 року, попереднім розрахунком суми судових витрат, який, крім іншого, містить докази проведеної оплати. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки відповідачем відповідне клопотання не заявлено. З огляду на вказане, задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 1\~200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 904 (дев`ятсот чотири) грн. 00 коп., від сплати якого звільнена позивач, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved