Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачем безпідставно відмовлено їй у наданні інформації про спожитий нею природний газ за адресою: м. Свалява, вул. Чайковського, 1, так як між наданими Свалявським відділенням ПАТ Закарпатгаз квитанціями про оплату газу існують розбіжності щодо його кількості відповідно до показів лічильника. Натомість відповідачем надсилаються на її адресу повідомлення про припинення газопостачання. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, при цьому пояснила, що у звязку з переходом на часткове опалення будинку дровами зменшилася опалювальна природним газом площа, про що нею повідомлено у районний відділ субсидій. Ствердила, що вжиті нею заходи щодо зясування фактичної кількості спожитого газу не досягли бажаного результату, оскільки відповідач відмовляється надати відповідні розрахунки. Вважає, що діями відповідача порушується її право як споживача послуг. Відповідач у судове засідання не зявився, справу просив розглядати без його участі. Надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що на його думку, позивачем обрано спосіб захисту прав не передбачений Законом. (а.с. 25-28, 71-72). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. За Законом України Про звернення громадян передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право. За правовим висновком ВСУ у справі № 6-2981цс15, право на звернення до суду гарантується Конституцією України та Законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення у встановленому законодавством порядку обставин, якими обгрунтовувалися вимоги, у тому числі й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобовязання вчинити певні дії, особа має субєктивне матеріальне право на їх задоволення. За приписами ст. 360-7 ЦПК України, висновок ВСУ щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. За встановлених у справі обставин суд дійшов переконання, що діями відповідача щодо ненадання запитуваного позивачем розрахунку порушено право позивача як споживача послуг, яке потребує судового захисту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у випадку звільнення позивача від сплати судового збору, на користь якого ухвалено рішення, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved