Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь 207,67 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач визнаний винним згідно вироку Народицького районного суду від 31 січня 2012 року у вчиненні відносно неї злочинів, передбачених частиною 2 статті 152 й частиною 2 статті 186 КК України. Сторони в судове засідання не зявились, але надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, відповідач проти задоволення позову заперечує. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно вироку Народицького районного суду Житомирської області по справі №1-53/11 від 31 січня 2012 року, який набув законної сили 16 лютого 2012 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1,2 статті 152, частинами 2,3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 307 КК України й останньому визначено остаточне покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна (а.с.56-59). З постанови про визнання особи потерпілою від 12 липня 2011 року, яка міститься в матеріалах кримінальної справи №1-53/11 (а.с.99, 2 том), вбачається, що [PERSON] визнано потерпілою особою. В ході проведення досудового слідства встановлено, що потерпілій [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду на суму 207,67 грн., що підтверджується копією постанови про уточнення суми матеріальних збитків (а.с.55). Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За правилами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1,2 статті 1166 ЦК України) . Згідно з частиною 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов переконання, що [PERSON] повинен нести матеріальну відповідальність за спричинення заподіяної позивачу майнової шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд зважає на похилий вік позивача та вважає, що вчинення злочину відносно неї вкрай негативно вплинуло на її психіку й загальне самопочуття, викликало негативні емоції та призвело до постійного хвилювання, яке спричинило душевні страждання. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (стаття 60 ЦПК України). На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача про розмір моральної й матеріальної шкоди, суд дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, у відповідності до статті 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачів в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved