Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із дійсним позовом в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] у м.Луганськ помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Луганської державної нотаріальної контори Пастуховою Л.О. від 24.09.2002 року та зареєстрованим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 10.10.2002 року, а також автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER], марки ВАЗ, модель 21011, 1979 року випуску, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого МРЕВ УДАІ м.Луганська від 14.06.2001 року. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є вона, [PERSON], як дружина померлого, та відповідач [PERSON], яка є донькою померлого. На день смерті вона та відповідач проживали разом зі спадкодавцем, були зареєстровані з ним за однією адресою. Разом з померлим також проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які є зятем та онуком померлого, однак вони не є спадкоємцями першої черги. Відповідач від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилась на її користь. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку їй було відмовлено у зв'язку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину. У зв'язку з цим позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду та просить визнати за нею право власності на зазначене вище спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явились, надала письмову заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Від відповідача також надійшла письмова заява, відповідно до якої вона просить суд розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа направила письмову заяву, згідно якої також просила справу розглядати без участі її представника. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Пастуховою Л.О., [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно реєстраційного посвідчення міського комунального підприємства бюро технічної інвентаризації від 10.10.2002 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим третьою Луганською державною нотаріальною конторою від 24.09.2002 року №1-655 (а.с.10). Як вбачається з копії технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS], власником є [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 14.06.2001 року МРЕВ УДАІ м.Луганська, транспортний засіб ВАЗ 21011, 1979 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.08.1975 року, [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.18. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1983 року (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Маріїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у м.Мар'їнка Донецької області (а.с.7) Як вбачається з копії будинкової книги, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Згідно витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46765558 від 15.02.2017 року Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа за №60243862 після смерті [PERSON] (а.с.28). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу статті 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ст., ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається зі змісту ст. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася в місті Луганськ, яке згідно із Розпорядженням КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» входить до складу територій, що тимчасово непідконтрольні України і де проводилась антитерористична операція, а на даний час триває операція об'єднаних сил. Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Луганськ, де знаходиться спадщина, розташоване на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2018 року, виданою державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Черненко Іриною Миколаївною, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] та на автомобіль ВАЗ 21011, 1979 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що залишилась після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем (а.с.29) Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню, оскільки використати позивачем реалізацію її права на спадкове майно через такий механізм, як отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі виявляється неможливим з незалежних від неї причин через проведення антитерористичної операції на території м.Луганська, що є загальновідомим фактом. Тому реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд, у відповідності до ст. 16 ЦК України. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268, 1270, 1274 ЦК України,

Outcome: approved