overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.10.1996 Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис №319. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося. З січня 2013 року подружні відносини фактично припинені. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Пояснив, що строк на примирення сторін результатів не дасть, тому просив шлюб розірвати та після розірвання такого залишити позивачу прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що примирення між сторонами не можливе, тому просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 19.10.1996 шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ №054008, виданим Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис №319. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.06.2013 року у виконавчому комітеті Станимирської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №1. Заяву мотивує тим, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, представник останньої подав заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2013 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ №203003, виданим Виконавчим комітетом Станимирської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.4). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.5) судові витрати, що становлять 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2012 року. Позов мотивує тим, що в сім'ї народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, більше року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №160 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції Львова, актовий запис №246. Заяву мотивує тим, що 07.09.2004 року у сторін народився син, однак спільне життя з відповідачем не склалось, близько десяти років сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, розгляд справи просить проводити за її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-СГ №163060, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції Львова (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб 20.09.2003 року, про що зроблено запис №246. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 травня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 612, мотивуючи його тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім`ї, проявляв неповагу, вчиняв сварки. З січня місяця 2016 року шлюбні відносини фактично припинилися, на даний час відповідач проживає у іншої жінки, тому примирення неможливе. Просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в суд не з'явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що примирення не можливе. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено з матеріалів справи подружнє життя у сторін не склалося. Подружжя не створило умов за яких має місце почуття любові, дружби та взаємодопомоги. На даний час шлюбні відносини фактично припинились, відповідач проживає разом з іншою жінкою. Позивач при подачі заяви зазначила, що примирення між подружжям неможливе. Крім того, відповідач до початку розгляду справи подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позов і примирення з позивачем є неможливе. За таких обставин, враховуючи ст. 111 СК України суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Виходячи з наведенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.01.2014 року у Сихівському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №7. Заяву мотивує тим, що з часом почала втрачати довіру до відповідача, оскільки він викрадав у неї ювелірні вироби, часто обманював її та приховував своє минуле. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Оскільки відповідач перебуває у слідчому ізоляторі, то розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану можливості немає, тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявивсь, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2014 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ №219540, виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №7 (а.с.6). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.04.2012 року. Позов мотивує тим, що в сім'ї народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, виховування дитини. З травня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства, а з серпня 2014 році фактично припинені шлюбні відносини. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №22 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1104. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на шлюб, сім'ю, у зв'язку з чим виникають постійні сварки. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що примирення результатів не дасть, тому просила шлюб розірвати та після розірвання такого присвоїти їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що шлюбні відносини носять формальний характер, примирення між сторонами не можливе, тому просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 21.06.2003 р. шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1104 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.7, 8). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.08.2014 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану м.Львова, актовий запис №226. Позовні вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилося троє дітей: Вікторія-Марія, [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося. Останні два роки відповідач фактично проживає з іншою жінкою, спроби позивача зберегти сім'ю результатів не дали, сторони втратили почуття любові, шлюбні відносин носять формальний характер, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що примирення між ними неможливе, тому просила шлюб розірвати, та після розірвання такого залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що примирення між ними неможливе, тому просив шлюб між сторонами розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.08.2014 Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №226, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6, 7, 8). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на примирення сторони не згідні, оскільки тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому їхні шлюбні відносини носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.09.2013 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №235. Позов мотивує тим, що у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спочатку спільне життя складалося добре, однак з часом почали виникати конфлікти та непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що спроби сторін примиритися результату не дали, тому просила шлюб розірвати та після розірвання такого присвоїти їй дошлюбне прізвище - Крилова. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що шлюбні відносини носять формальний характер, примирення між сторонами не можливе, тому просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 21.09.2013 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ №212499, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №235 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам сторін. Задовольняючи позов у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1, 2) судові витрати, що становлять 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.10.1988 року у Львівському Палаці урочистих подій, актовий запис №3757. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося, останній постійно виганяє позивача з квартири, б'є її, погрожує, що призвело до втрати почуття любові, поваги та фактичного припинення шлюбних відносин. Оскільки примирення між сторонами неможливе, відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦСу відмовляється, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснила, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, тому просила позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 22.10.1988 у Палаці урочистих подій м.Львів, актовий запис №3757, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу не відповідало б інтересам позивача, а тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved