Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати за нею у порядку спадкування право власності на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається в тому числі з гаража [ADDRESS] загальною площею 25,20 кв.м. збудований та введений в експлуатацію у 1978 році з 100% ступенем готовності та земельної ділянки [ADDRESS] загальною площею 0,00254 га, кадастровий номер 1811000000:00:017:0845, із цільовим призначенням - для будівництва індивідуального гаража(для обслуговування гаража). 17 вересня 2014 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу [PERSON] було видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Однак оскільки на момент виникнення права власності на гараж (1978 рік), правовстановлюючим документом на гараж за законодавством УРСР був технічний паспорт, при цьому оформлення та видача правореєстраційного документа не передбачалась, тому виникла необхідність визнати за нею право власності на гараж для оформлення спадщини. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, справу просить вирішити на розсуд суду. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з гаража [ADDRESS]. Позивачка являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Однак оформити на себе спадковий гараж не має можливості, оскільки за життя спадкодавець не встиг отримати свідоцтво про право власності на вказаний гараж (а.с.10). Той факт, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] стверджується спадковою справою №3/2013 заведеною після смерті спадкодавця (а.с.9). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Належність померлому [PERSON] гаража стверджується технічним паспортом на приміщення гаража та державним актом на право приватної власності на земельну ділянку [ADDRESS] загальною площею 0,00254 га, кадастровий номер 1811000000:00:017:0845, із цільовим призначенням - для будівництва індивідуального гаража(для обслуговування гаража) (а.с.5,6). Оскільки позивачка успадкувала за законом належне померлому майно, тому відповідно до неї переходить в порядку спадкування і право померлого на володіння гаражем. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено обґрунтованість визнання за позивачкою права власності на гараж [ADDRESS], оскільки це право у неї є за законом, та визнання права власності на цей гараж не завдасть шкоди іншим особам та не порушить їх прав.

Outcome: approved