Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася\~в суд з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю та повернення сплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2015 року між нею та відповідачем був укладений письмовий договір № б/н, згідно з яким відповідач зобовязувався виготовити і встановити виріб з природного каменю (памятник), а вона мала сплатити кошти в розмірі 47000 грн. Згідно умов даного договору позивач внесла завдаток в розмірі 40000 грн., а виконавець зобов'язувався виконати роботу до середини жовтня 2015 року. Однак, відповідач не виконав умови договору - не виготовив та не встановив памятник в строк вказаний в договорі. На усні та письмові звернення відповідач відповіді не надав. На час подання заяви до суду умови договору не виконані. Просить суд, розірвати договір на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю, стягнути з відповідача на її користь 40000 грн. сплачених за надання послуги на виготовлення та встановлення памятника (в результаті неналежного виконання договору) та 1000 грн. моральної шкоди. Позивач до початку судового розгляду справи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень на позов не подав. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 09 вересня 2015 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення і встановлення виробу з натурального каменю (а.с. 3). Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до п. 1.1. даного договору за дорученням замовника виконавець зобовязується виконати роботу по виготовленню і встановленню виробу з натурального каменю. Вартість роботи за даним договором становить 47000 грн.(а.с.3). За п. 5.1., 5.2. договору замовник сплачує завдаток в розмірі вартості матеріалу для виконання робіт за даним договором 40000 (сорок тисяч) грн. Решту суми замовник сплачує по закінченню робіт по встановленню виробу (а.с. 3). Судом встановлено, що позивач виконала свої зобовязання передбачені умовами договору та внесла завдаток в розмірі 40000 грн., проте роботи вказані в договорі не були виконані відповідачем ні в термін зазначений в договорі ні на момент подання позову до суду. Крім того, [PERSON] зверталася до відповідача з усними та письмовими зверненнями про виконання умов договору, однак відповідей не отримала. Із змісту ч. 1, 2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Таким чином, суд вважає, що відповідач істотно порушив Закон України «Про захист прав споживачів», «Правила побутового обслуговування населення» та умови укладеного між сторонами договору, , а тому вимоги позивача про розірвання договору побутового підряду та стягнення 40000 грн. завдатку за надання послуг, суд вважає підставними. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Як зазначила [PERSON], внаслідок неправомірних дій відповідача, що виявилася у небажанні з невідомих причин виготовляти надмогильну споруду, витратила великі заощадження, що відкладала багато років та змушена була звертатися до суду для захисту своїх прав, що спричинило душевні хвилювання останньої. Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача позивачу, як споживачу, не виготовлено та не встановлено її замовлення, суд приходить до висновку, що слід задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує, нервовий стрес, глибину душевних страждань, які було завдано позивачу з вини відповідача, факт порушення нормальних життєвих звязків позивача внаслідок неправомірних дій, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, ступінь вини відповідача, який в добровільному порядку жодним чином не відшкодував шкоду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю та повернення сплачених коштів підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved