Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку кожного із співвласників - [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири [ADDRESS] рівною та як 1/2 частку, а також визнати за нею право власності на 1/2 частку вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01.03.1961 року її мати [PERSON] та батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року, її батькам на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини вона звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований в уповноваженому на те органі та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, але, кожен окремо, надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Криворізької міської ради, в судове засідання не з'явилась, але надала письмове клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, яке задоволенню не підлягає, оскільки вказані нею причини неявки суд уважає неповажними, як не підтверджені належними доказами. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій не заперечив проти позовних вимог та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, [PERSON], який є батьком позивача, та [PERSON], яка є матір'ю позивача, з 01.03.1961 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року, [PERSON] та [PERSON], на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.8-9). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частки зазначеної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не зареєстрований в уповноваженому на те органі (а.с.10). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Так, у зв'язку з тим, що судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками - [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток в приватній спільній сумісній власності у вигляді належної їм квартири, суд доходить висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки. Відтак, суд уважає, що ця частина позовних вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка - позивач у справі [PERSON] та її чоловік - відповідач у справі [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є такою, що прийняла зазначену спадщину, оскільки хоча й не проживала зі спадкодавицею постійно, але у встановлений законом строк звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори та, окрім того, інший спадкоємець - відповідач у справі [PERSON], визнав пред'явлені позовні вимоги у повному обсязі. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved