overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на її користь на утримання неповнолітніх дітей (аліменти) [PERSON], [INFO] та [PERSON], 17 сересня [INFO] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, прочинаючи з дати подання позовної заяви в суд. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 17 сересня [INFO].Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповаідач працює в НГВУ «Полтавнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», має стабільний дохід. Добровільно домовитись із відповідачем про його участь в утриманні дітей не може, тому змушена звернутись з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, просить позов задоволити. \~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не прибув. Надіслав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 17 сересня [INFO], працює в НГВУ «Полтавнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», не заперечує на стягнення аліментів на утримання дітей. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і її дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дітей та відповідача, який має регулярний щомісячний заробіток. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку відповідача щомісячно, прочинаючи з дня подання позовної заяви в суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO].Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Добровільно домовитись із відповідачем про його участь в утриманні сина не може, тому змушена звернутись з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, просить позов задоволити. \~\~\~\~\~\~ Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліменів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не заперечує на стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 10 січня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і її дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2755. В позові [PERSON]А вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] Нікіту, [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, обовязки у веденні спільного господарства та вихованні дитини. Відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Перебуваючи в стані алкогольного спяніння неодноразово застосовував силу до позивача та її сина, що робить спільне життя нестерпним та негативно впливає на психіку, погляди на життя та формування світогляду дитини. Подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу просила суд, повернути дошлюбне прізвище - Вохмяніна. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.11.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2755 (а.с. 5). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.10.1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2155. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у сторін не має. У звязку з цим позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечив, щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03.10.1999 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2155 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.08.2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1669. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, через різні погляди на життя і роль кожного з подружжя в сім'ї. Відповідач жив своїм окремим життям, недбало ставився до виконання сімейних обов'язків. В сім'ї створилась несприятлива психологічна атмосфера, яка пригнічувала всіх членів сім'ї. Подружні відносини та спільне проживання припинено понад два роки тому. Шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведуть. Тому позивач звернувся до суду та просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про дату час та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1669 (а.с. 6). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.10.2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2064. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини припинено з вересня 2014 року. Спільного господарство не ведеться, спору про поділ майна та місця проживання дитини у сторін не має. Подальше спільне життя як подружжя не можливе та суперечить інтересам позивача. У звязку з цим позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «Лучицька», судові витрати просила залишити за позивачем. Відповідач до судового засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2064 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.1989 року у Кобриновогребельській сільській [PERSON] депутатів Тальнівського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. У звязку з цим позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.08.1989 року сторони зареєстрували шлюб у Кобриновогребельській сільській [PERSON] депутатів Тальнівського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4 (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2008. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Понад два роки сторони разом не проживають та не підтримують подружніх стосунків. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у сторін не має. У звязку з цим позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2008 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2011 року виконкомі Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10. В позові [PERSON] вказала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у сторін не має. У звязку з цим позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. При реєстрації розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб, вказав, що буде приймати участь в утримання та визхованні дитини. В разі виникнення спору про розподіл майна, він буде вирішеватися в окремому провадженні.. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.08.2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10 (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось, з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, в наслідок чого подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Шлюб між сторонами існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved