Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно: житловий будинок № 141 (загальною площею 64.30 кв.м, житловою площею 42,20 кв.м) із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Сахна с. Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 03.12.2005 року баби [PERSON]. Факт володіння і проживання спадкодавця у будинку № 141 по вулиці Сахна в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджує витягом із погосподарської книги № 5 за 2001 2005 р.р. Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, особовий рахунок № 463. Факт смерті спадкодавця підтверджує свідоцтвом про смерть, серії І-ОК № 367087, виданим 14.04.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 21.05.1984 року секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON], реєстр № 66, за яким все своє майно вона заповіла [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище Сонько на [PERSON]. Позивач по справі, як спадкоємець за заповітом, від прийняття спадщини не відмовлялась і прийняла її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи № 510 за 2007 р. після смерті 03.12.2005 р. [PERSON]. 14.08.2007 року позивачу було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON], а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Відповідно до постанови від 15.12.2015 року № 4350/02-31 державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки нею не було подано правовстановлюючого документу на будинок, що позбавило її можливості оформити спадщину на своє імя. В судове засідання позивач не зявилась, подавши до суду заяву, в якій позов підтримала, просить задовольнити його в повному обсязі та розглянути справу без її участі. Відповідач Великокаратульська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ЕДВАНС-ІНФОРМ» вбачається, що житловий будинок № 141 розташований по вулиці Сахна в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області (загальною площею 64,30 кв.м, житловою площею 42,20 кв.м) 1968 року побудови. Оскільки житловий будинок побудований до 05 серпня 1992 року, то він не належить до самочинного будівництва, що врегульовано п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом № 127 Держбуду України від 24.05.2001 року. Крім того, документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку, господарської будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року. Також відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу УРСР від 31.01.1961, записи в погосподарських книгах сільських рад визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право власності. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved