Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 23.08.2019р., просить суд: - визнати нараховану відповідачем заборгованість у розмірі 9 342,84 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню та зобов`язати відповідача її списати; - зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір реструктуризації на суму заборгованості у розмірі 5576,92 грн. строком на 24 місяці; - стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного позивачем 05.11.2015р., позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Оскільки позивач є власником вказаної квартири, вона отримує листи-вимоги та рахунки-повідомлення від відповідача, яким безпідставно нараховано позивачу заборгованість у розмірі 9 342,84 грн. Оскільки договір з відповідачем позивач не укладала, особовий рахунок на своє ім`я не переоформляла, і, вказана заборгованість є заборгованістю попереднього власника квартири, вважає, що, відповідач безпідставно нарахував їй вказану суму заборгованості, на підставі чого просить суд визнати нараховану відповідачем заборгованість безпідставною та такою, що підлягає скасуванню та зобов`язати відповідача її списати. Відповідач в ході розгляду справи надав суду відзив на позов, у якому позов не визнав, посилаючись на те, що, списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав споживача. Крім того, зазначив про те, що, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», особовий рахунок відкритий на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, а не його обов`язком. 16.07.2019р. позивач надала суду відповідь на відзив, у якій просила суд позов задовольнити. 07.08.2019р. відповідач надав суду заперечення на відповідь позивача на відзив, у якому зазначив про те, що, на підставі заяви позивача від 09.06.2016р., відповідач здійснив переоформлення особистого рахунку на ім`я позивача, а також повідомив позивачу про те, що заборгованість по вказаному рахунку за період з 05.11.2015р. по 30.06.2019р. складає 5576,92 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності, а також зазначила про те, що, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно роз`яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як встановлено судом в ході розгляду справи, з 05.11.2015р. позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та споживачем послуг з водовідведення та водопостачання. Договір про надання комунальної послуги між сторонами не укладено; вищевказані послуги відповідач надає позивачу згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630 (далі - Правила). Згідно довідки, наданої відповідачем 05.07.2019р., станом на 05.11.2015р. за особовим рахунком квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення складає 9 342,84 грн. Згідно наданої відповідачем довідки про розрахунок боргу, заборгованість по вищевказаному рахунку за період з 05.11.2015р. по 30.06.2019р. складає 5 576,92 грн. Посилаючись на те, що, заборгованість у розмірі 9 342,84 грн. є заборгованістю попереднього власника квартири, позивач просить суд вказану суму заборгованості визнати такою, що нараховано відповідачем безпідставно, та зобов`язати відповідача її списати. Водночас, позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір реструктуризації суми боргу у розмірі 5576,92 грн. строком на 24 місяці. Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ч.3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно п.8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно п.29 Правил, споживач має право зокрема на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами. Згідно ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; 6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; 7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; 9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; 13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Згідно ч.2 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; 3) без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; 4) своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; 5) розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; 6) вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; 7) виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; 8) своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; 10) у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; 11) інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства. Згідно ч.4 ст.23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч.4 ст.24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. З вищезазначених норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та вищевказаних Правил, які безпосередньо регулюють відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, випливає те, що, позивач, як споживач відповідної послуги, не наділений правом вимагати, а відповідач, як виконавець відповідної послуги, не має обов`язку здійснювати списання заборгованості споживача, а також укладати зі споживачами договори реструктуризації суми боргу. Оскільки здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, суд, встановивши в ході розгляду справи те, що, нормами чинного законодавства, яке регулює правовідносини між споживачем та виконавцем комунальних послуг, обов`язку виконавця здійснювати списання заборгованості, а також укладати зі споживачами договори реструктуризації суми боргу не передбачено, дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі. Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, суд,

Outcome: dismissed