Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що з 1994 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] та до моменту смерті мешкав разом із нею у житловому будинку [ADDRESS] вказаного житлового будинку належала братові померлого чоловіка позивача [PERSON] , якого у відповідності до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.11.2009 року було визнано безвісно відсутнім, 6/50 частини будинку належать [PERSON] , а 37/50 [PERSON] . Оскільки позивач з 2007 року одноособово, добросовісно та відкрито володіє 7/50 частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належного померлому [PERSON] , просить визнати за нею право власності за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вважає необхідним позов задовольнити. Згідно до статей\~2,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що позивач з 23.09.1994 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] та проживала з ним у будинку [ADDRESS] (а.с. 4, 5, 10). З матеріалів справи вбачається, що 7/50 частини будинку [ADDRESS] , належала братові померлого чоловіка позивача [PERSON] , якого у відповідності до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26.11.2009 року було визнано безвісно відсутнім (а.с. 6-9). Позивач одноособово, добросовісно та відкрито володіє 7/50 частиною домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належного померлому [PERSON] , сплачує квитанції за комунальні послуги, доглядає за будинком (а.с. 53-61). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що давно знає позивача та її померлого чоловіка, після смерті якого вона постійно проживала у будинку [ADDRESS] , за будинком позивач доглядала, утримувала його у належному стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач добросовісно доглядала за частиною будинку, належного померлому брату її чоловіка - [PERSON] , утримувала його та сплачувала комунальні послуги. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення статей\~335,\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~ 15, 16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. На підставі викладеного, з урахуванням положень вище вказаних правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на 7/50 житлового будинку [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст.ст.\~2,\~4,\~15,\~16,\~344 ЦК України,

Outcome: approved