Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про скасування арешту на все рухоме та нерухоме майно належне йому на праві власності. Наявність арешту накладеного постановою відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області старшим державним виконавцем Августенюк О.М. від 17.10.2012 року №34754366 порушує його право власності на рухоме та нерухоме майно, позбавляє можливості здійснити його реєстрацію. 08.08.2018 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області з проханням вилучити заборони відчуження майна, що знаходяться в Державних реєстрах рухомого та нерухомого майна. 09.08.2018 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області позивачу було надано письмову відмову, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року № 1404-VIII) передбачено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частин. Крім того, передбачено, що, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Що і стало підставою звернення до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив. Третя особа [PERSON] в судове завлідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебував виконавчий лист №2-36/2011, виданий Хмельницьким міськрайонним судом 26.06.2012 року, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 9 842 556,17 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду №6/686/267/14 від 24 липня 2014 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на стягувача [PERSON]. 30.07.2018 року при отриманні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач довідався, що Державний реєстратор реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області 17.10.2012 року вніс інформацію про обтяження. Дана інформація була внесена на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 34754366, виданий 17.10.2012, видавник : Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, старший державний виконавець Августенюк О. М. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52897939 від 19.07.2017 року також міститься інформація про заборону відчуження майна внесена на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 34754366, виданий 17.10.2012, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, старший державний виконавець Августенюк О. М. Відповідно до витягів наданих відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області 16.04.2018 року виконавче провадження № 34754366 відкрите на підставі виконавчого листа від 26.06.2012 року № 2-36/2011 - завершено, а виконавчі листи повернуті стягувану. Також, на підставі виконавчого листа від 26.06.2012 року № 2- 36/2011 відповідно до витягу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій було відкрито ще одне виконавче провадження за реєстраційним номером 34779526, але воно завершено, і обтяження в реєстрах нерухомого та рухомого майна відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути; протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV зі змінами та доповненнями (в редакції на момент пред'явлення до виконання виконавчих документів та момент завершення виконавчого провадження) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404- VIII зі змінами ти доповненнями, визначено що, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606- XIV зі змінами та доповненнями, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII зі змінами ти доповненнями, визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Безпосередньо підстави закінчення виконавчого провадження встановлені в ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606- XIV зі змінами та доповненнями. В редакції Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404- VIII зі змінами ти доповненнями, підстави закінчення виконавчого провадження встановлені в ст.39 Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-XIV зі змінами та доповненнями, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду, а згідно ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404/VIII зі змінами ти доповненнями, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захищенням свого особистого майнового права та інтересу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved