Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просила усунути відповідача від права на спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON], яка є її рідною тіткою, тому як мати позивача є сестрою померлої. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON], [INFO] хворіла давно. 09 серпня 2014 року вона була найдена родичами у непритомному стані і потрапила до стаціонару Новомосковської Центральної лікарні з діагнозом - виражений правобічний геміпарез до плегії в правій руці, елементи моторної афазії, кардіосклероз атеросклеротичний, стан важкий. Після цього [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду, який надавали батьки позивача, позивач та її донька; крім того сім'я позивача несла витрати на лікування [PERSON] Відповідач, який давно мешкає в РФ у Красноярському краї у витратах на лікування та утримання своєї матері не приймав, хоча позивач зверталася до нього з цих питань. Вважає, що відповідач будучи єдиним рідним сином [PERSON], під час її хвороби, яка знаходилася у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги, мала можливість, але свідомо ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги, а тому відповідно до вимог ст.. 1224 ч. 5 ЦК України - повинен бути усунений від права на спадкування за рішенням суду, про що вона просить в позові. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Також пояснила, що [PERSON] протягом 8 місяців з серпня 2014 року по травень 2015 року мешкала у своєї рідної сестри, яка є матір'ю позивача. Батьки позивача, вона особисто та її дочка допомагали [PERSON] і в лікарні, і вдома, тому як остання після інсульту, перенесеного в серпні 2014 року протягом 4-5 місяців була фактично паралізована. В травні 2015 року [PERSON] стало краще, та вона знову повернулася до свого помешкання. 31 грудня 2015 року [PERSON] приїхала до батьків позивача за для святкування [PERSON], де їй стало погано, та її забрала швидка до лікарні. [INFO] вона померла в лікарні. Відповідач навіть не надав коштів на поховання своєї матері, усі витрати понесли батьки позивача та вона. Документальних підтверджень того, що її мати та [PERSON] є рідними сестрами, у неї не має, тому як актові записи про їх народження в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області не збереглися. До суду з заявами про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], померлою [INFO], а ні вона, а ні її мати не зверталися. Вона з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Будь-яких розпоряджень щодо майна, що належало померлій - [PERSON] не надавала. Відповідач дійсно пропонував, щоб вони допомогли його матері продати майно в Україні і вона могла переїхати до нього жити, щоб він дбав про неї. Дочка позивача займалася питанням продажу майна [PERSON], однак то ціна, яку давали не влаштовувала, то ще якісь обставини. Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги позивача та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Вважає, що з медичної документації вбачається, що [PERSON] знаходилася в безпорадному стані, а відповідач, який є її сином - не допомагав їй будь-яким чином, а ні матеріально, хоча позивач повідомляла його про стан матері, а ні приїхав до неї та не допомагав доглядом, а тому. Вважає, що [PERSON] є належним позивачем у даній справі, не зважаючи на те, що вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тому як в разі усунення відповідача від права на спадкування, та в разі зміни черговості у спадкуванні - вона може набути такого права, як племінниця померлої. Документальних підтверджень родинних зв'язків позивача з померлою не має, рішень з цього приводу не ухвалювалося, як і не має заяв про встановлення родинних зв'язків. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона є невісткою [PERSON], померлої [INFO]. Її чоловік - це старший син [PERSON], який помер раніше. Дійсно [PERSON] мешкає в РФ у Красноярському краї, там мешкає і його дружина, і діти. На прохання [PERSON] років 7-8 назад вона робила ремонт у [PERSON], [PERSON] приходила до неї купатися. Коли мати відповідача захворіла у 2014 році, відповідача сповістили про це. Однак у нього не було роботи, він сім'єю зараз знаходиться у скрутному становищі. Мати позивача є рідною сестрою [PERSON], і коли після лікарні [PERSON] мешкала у них, то вони користувалися її пенсією, крім того саме вони отримали допомогу на поховання. Крім того, після похорон зникли усі документи на майно [PERSON] Вважає, що [PERSON] не знаходилася у безпорадному стані, крім того відповідач пропонував неодноразово, щоб мати переїхала до нього мешкати. [PERSON] також була не проти, але не сталося; він особисто не міг а ні приїхати а ні надіслати кошти, тому як сам знаходився у скрутному становищі. В задоволенні позову просила відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач [PERSON] тривалий час мешкає в РФ у Красноярському краї разом з дружиною та дітьми. Вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження ухиляння відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, як і не доведено той факт, що [PERSON], через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво знаходилася у безпорадному стані. Той факт, що [PERSON] після інсульту 8 місяців мешкала у своїй сестри, а позивач допомагала доглядом - не можуть бути підставою вважати, що відповідач ухилявся від надання допомоги своїй матері, по-перше, у зв'язку з тим, що він мешкає поза мешами України, а по-друге, сама [PERSON] не просила його про допомогу. Крім того, вважає, що [PERSON] не має право вимоги за цим позовом, тому як вона не є спадкоємцем після смерті [PERSON] В задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 74 роки, про що 11 січня 2016 року складено відповідний актовий запис № 4 виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. З копії спадкової справи за № 67/2016, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся син померлої - [PERSON], як спадкоємець першої черги. Відповідно до відомостей зі спадкового реєстру - [PERSON] за життя заповітів не складала. Згідно довідки за № 1778 від 12 липня 2016 року [PERSON], [INFO] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] по день її смерті [INFO]. На момент смерті [PERSON] - мешкала одна. Від імені померлої заповіт в Орлівщинській сільській раді не посвідчувався. Відповідно до вимог ст.1224 ЦК України - не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом. Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. За вимогами ст. 1268- 1270 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася, документальних підтверджень родинних зв'язків із спадкодавцем не має, рішень суду з приводу встановлення родинних зв'язків не ухвалювалося; заповідальний відказ на її користь відсутній. Крім того, вона не мешкала із спадкодавцем на час її смерті та не є особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] А тому в розумінні вимог ст. 1222, ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України - не є належним позивачем. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що роз'яснювалося сторонам у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], була літньою людиною, яка в серпні 2014 року потрапила до стаціонару Новомосковської Центральної лікарні з діагнозом - виражений правобічний геміпарез до плегії в правій руці, елементи моторної афазії, кардіосклероз атеросклеротичний, стан важкий. З 27 серпня 2014 року по травень 2015 року - мешкала у родичів за адресою: [ADDRESS], у батьків позивача; які допомагали їй видужати. В травні 2015 року повернулася мешкати до свого будинку за адресою: [ADDRESS] по день її смерті. Відповідач пропонував переправити його матір за його місцем проживання, однак нерухоме майно [PERSON] продати не вдалося і вона продовжувала мешкати в Орлівщині. [PERSON] мешкала в своєму будинку сама, родичі, в тому числі і позивач допомагали їй, чим могли. Спадкодавець допомоги у відповідача під час хвороби не просив. Зазначені обставини не заперечувалися сторонами у справі, а тому не підлягають доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, в судовому засіданні не встановлено жодних обставин, передбачених ст. 1224 ЦК України, для усунення від права на спадкування [PERSON] Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову [PERSON] - необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed