Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову - 18.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за минулий час на неповнолітню [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з [INFO] і до дня подання позову до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 21.10.1989 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.11.2007 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову - 18.09.2007 року і до досягнення повноліття [PERSON]. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист №2-3715 від 08.11.2007 року та відкрито виконавче провадження. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, у зв'язку з чим постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2012 року, виконавче провадження було закінчено. Згідно ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 21.10.2013 року у задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки у рішенні суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Таким чином, враховуючи розмір аліментів за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.11.2007 року на двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, на даний час розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], становить 1/4 всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення першого позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, підлягають стягненню з відповідача аліменти за минулий час на неповнолітню [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня стягнення з [INFO] і до подання даного позову до суду. На підставі викладеного, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку з огляду на наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.11.2007 року на відповідача був покладений обов'язок по сплаті аліментів на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян з 18.09.2007 року і до досягнення повноліття [PERSON] Зазначив, що вказане рішення ним виконано у повному обсязі, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості. Частина 3 ст. 183 СК України визначає розмір аліментів у частці від заробітку матері, батька дитини. Якщо після досягнення повноліття дитини найстаршої ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Зазначив, що [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років. Таким чином, враховуючи, що розмір аліментів за рішенням суду на двох дітей становив 1/3 частину від всіх видів заробітку відповідача, розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], повинен становити 1/6 частину від всіх видів заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів відповідач також просив врахувати, що на даний час він є безробітним та на його утриманні знаходяться дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, одинадцятирічний син та його мати, яка знаходиться у лежачому стані в зв'язку з перелом шийки бедра з 03.12.2013 року. На підставі викладеного просив позов задовольнити частково. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.10.1989 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.11.2007 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON], на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову - 18.09.2007 року і до досягнення повноліття [PERSON] На підставі вказаного рішення, Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №2-3715 від 07.07.2007 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.03.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Встановлено, що [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років, у зв'язку з чим постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.09.2012 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3715 виданого 08.07.2007 року Солом'янським районним судом м. Києва закінчено. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.10.2013 року у задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки у рішенні у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Позивач просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня пред'явлення першого позову до суду - 18.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що після досягнення [PERSON] повноліття, аліменти повинні були стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, що на її думку становить 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 18.09.2007 року, з дня пред'явлення першого позову до суду про стягнення аліментів, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину яка досягла повноліття. Враховуючи те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 08.11.2007 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), то після досягнення старшою дитиною повноліття [PERSON], з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а не 1/4 частина як зазначає позивач. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Дружина відповідача на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та перебуває на його утриманні. Крім того, на утриманні відповідача перебуває його мати [PERSON], [INFO], яка з 03.12.2013 року знаходиться у лежачому стані, у зв'язку з переломом шийки бедра, що підтверджується довідкою №17 від 03.12.2013 року. Також, встановлено, що відповідач [PERSON], є безробітним, що підтверджується копією трудової книжки. При визначенні розміру аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], суд враховує обставини зазначені у запереченнях відповідача, а саме те, що на утриманні [PERSON] перебувають його дружина та донька, непрацездатна мати, і вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь неповнолітньої доньки [PERSON] 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки. Що стосується вимог позивача про присудження аліментів на користь доньки [PERSON] з 18.09.2007 року, то вони є необґрунтованими, оскільки згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку з викладеним, аліменти підлягають стягненню з відповідача з дня пред'явлення позивачем позову до суду, а саме з 06.03.2014 року. Позивач також просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти за минулий час на неповнолітню [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 21.01.2009 року і до дня подання позову до суду. В обґрунтування своїх вимог позивач надала довідку-розрахунок заборгованості по аліментам станом на 11.07.2013 року та зазначила, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання молодшої доньки [PERSON], [INFO] Вказані вимоги позивача є необґрунтованими та надуманими, з огляду на наступне. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Отже, для задоволення такої позовної вимоги позивачу необхідно довести обставини викладені вище та крім того, має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. З матеріалів виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист №2-3715 від 08.07.2007 року виданий Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян починаючи з 18.09.2007 року і до досягнення повноліття [PERSON] Заборгованість відповідача на момент досягнення повноліття [PERSON] становила 6056,10 грн. До ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві боржником було пред'явлено квитанції на суму 10745,49 грн., в рахунок погашення заборгованості. З огляду на вищевикладене на момент закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Бондар В.В., заборгованість по виконавчому листу №2-3715 від 08.07.2007 року виданому Солом'янським районним судом м. Києва була відсутня. Довідку - заборгованість станом на 11.07.2013 року визнано недійсною. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що відповідач постійно контактував з державним виконавцем та позивачем, надавав матеріальну допомогу [PERSON], на утримання дітей, про що свідчать власноруч написані позивачем розписки. Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у [PERSON] була відсутня заборгованість, натомість ним було сплачено більше коштів, ніж зазначено було у довідці розрахунку. Те, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів також підтверджується рішеннями Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2010 року та від 07.04.2011 року. Слід зазначити, що при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів за минулий час позивач має довести, що мали місце: дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині або непрацездатній особі; свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів слід розуміти як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. Ухилення від сплати аліментів завжди припускає винні навмисні дії (бездіяльність). В свою чергу, позивачем не надано суду доказів того, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий час. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial