Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, від цього шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між подружжям не має розуміння, часто виникають скандали, суперечки, почуття любові та поваги втрачені, спільного господарства не ведеться. Позивач та відповідач проживають окремо. Діти проживають разом з матерю та знаходяться на утриманні останньої. Позивачу судове засідання з'явилася, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засідання, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2002 року, від цього шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між подружжям не має розуміння, часто виникають скандали, суперечки, почуття любові та поваги втрачені, спільного господарства не ведеться. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Суд вважає, що сім'я між сторонами розпалась остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо. На момент розірвання шлюбу сторони майнового спору не мають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На даний момент діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча відповідно до чинного законодавства він повинен це робити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідач по справі належним чином сповіщався, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved