Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.09.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала разом до 27.12.2010 року. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] ухиляється від утримання неповнолітнього сина - [PERSON], матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у вигляді твердої грошової суми розміром 800,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Згідно до довідки «Укрпошта» ф.20,- судову повістку, що надіслана відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, повернено, оскільки відповідач за зазначеною адресою не проживає. Згідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач [PERSON] є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України,- сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення заперечувала. Вислухавши позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.01.2006 року, однак він не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2010 року розірвано шлюб, що укладений між [PERSON] та [PERSON] Змінено прізвище [PERSON] на дошлюбне - [PERSON]. Згідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи [PERSON], [INFO] з 07.09.2004 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно до довідки Великолепетиської селищної ради Херсонської області №283,- до складу сім'ї [PERSON], 1983 року народження входить син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відповідача, однак в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано суду докази щодо матеріального становища відповідача та його можливості сплачувати аліменти у розмірі 800,00 гривень. Враховуючи, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України підлягають аліменти у твердій грошовій сумі розміром 400,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial