Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона з 08.08.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2018 року. Незважаючи на те, що шлюб між ними був розірваний 09.11.2018 року, однак фактично шлюбні відносини були припинені у 2010 році, що було також встановлено вищевказаним рішенням суду. У 2015 році у позивача з відповідачем [PERSON] виникли романтичні відносини та з січня 2018 року вони почали проживти однією сім`єю. Від спільного проживання позивача та відповідача [PERSON] [INFO] народилась дитина - дочка [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження був записаний відповідач [PERSON] , позаяк на момент народження дитини ще не спливло 10 місяців після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON] . У зв`язку з такими обставинами позивач просить визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та виключити із Актового запису про її народження відомості про відповідача [PERSON] як про батька дитини. Позивач у підготовче судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також надав письмову заяву, в якій пред`явлені позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду нотаріально засвідчену спільну заяву колишнього подружжя про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, згідно якої він не визнає себе батьком дитини, народженої позивачем [INFO] року, а позивач підтверджує, що він не є батьком народженої [INFO] нею дитини. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності представника їх відділу. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачами позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне. Так, позивач та відповідач [PERSON] з 08.08.2008 року по 09.11.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7, 8). Як убачається зі змісту позову та не заперечується відповідачами, позивач та відповідач [PERSON] з січня 2018 року почали проживати однією сім`єю (а.с.10). [INFO] року, тобто до спливу 10-ти місяців після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON] , народилась [PERSON] , батьками якої у Свідоцтві про її народження зазначені позивач та відповідач [PERSON] (а.с.9). Однак, як убачається зі змісту позову, матеріалів справи та не заперечується відповідачами, позивач та відповідач [PERSON] з 2010 року припинили шлюбно-сімейні відносини, у зв`язку з чим відповідач [PERSON] не визнає своє батьківство у відношенні [PERSON] про що зазначив у нотаріально засвідченій спільній заяві колишнього подружжя про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, згідно якої він не визнає себе батьком дитини, народженої позивачем [INFO] року, а позивач підтверджує, що він не є батьком народженої [INFO] нею дитини (а.с.8,29). Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, позаяк відповідачі визнали пред`явлені до них позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ними позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає, з урахуванням вище викладеного, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цьогоКодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved