Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору дарування від 25 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 13691, зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.04.2009р., належить на праві приватної власності житловий будинок №68 по вул. Антіна Синявського (вул. 40 років Комсомолу) в м. Дніпро. Разом із нею в будинку фактично проживають її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2010 року. Однак, [PERSON] на житловій площі вищезазначеного житлового будинку не проживає з 2009 року, тобто більше 6 місяців, комунальні платежі не сплачує. Місце проживання відповідача їй не відоме, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється. Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 68 по вул. Антіна Синявського (вул. 40 років Комсомолу) в м.Дніпро із зняттям його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що з початку 2010 року не живе за вищевказаною адресою, його речей у будинку немає, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те? що позивач хоче продати належний їй будинок. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником житлового будинку №68 по вул. Антіна Синявського (вул. 40 років Комсомолу) в м.Дніпро, що підтверджується договором дарування від 25 грудня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 13691, зареєстрованим в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.04.2009 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.04.2009 року. Відповідно до довідки від 30.08.2016 року, виданої квартальним комітетом №18 Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради, у вказаному житловому будинку зареєстровані, окрім власника квартири, її колишній чоловік [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2010 року, про що 27.03.2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-КИ № 184632. [PERSON] на житловій площі вищезазначеного житлового будинку не проживає з початку 2010 року, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей у належному позивачці будинку немає. Місцем проживання відповідача є адреса [ADDRESS], де він постійно проживає з іншою жінкою у цивільному шлюбі, проте добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється. За вищевказаною адресою проживають позивачка з дітьми - донькою [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO], Факт того, що відповідач тривалий час не проживає в [INFO] (вул. 40 років Комсомолу) в м.Дніпро підтверджується поясненнями в судовому засіданні самого [PERSON] про те, що на початку 2010 року після сварки з позивачкою зібрав свої особисті речі та пішов з дому, на даний час він проживає у цивільному шлюбі за даресою [ADDRESS]. З реєстрації за вказаною адресою - вул. Антіна Синявського, 68 в м. Дніпро зніматися він не бажає, оскільки вважає, що вказаний будинок позивачка хоче продати, чим позбавить дітей житла. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає без поважних причин у вказаному житловому будинку з початку 2010 року, але з реєстрації не знявся, чим порушуються права позивача як власника, оскільки вона повинна сплачувати комунальні послуги за відповідача та не може вільно розпоряджатися на свій розсуд належним їй майном. Будь-яких доказів в спростування викладеного відповідачем суду не надано, його доводи про небажання знятися з реєстирації в належному позивачці будинку з причини намірів позивачки продати будинок не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. \~З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою шляхом зняття його з реєстраційного обліку підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved