Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи заявлені вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю з відповідачем проживали до травня 2006 року. В липні 2006 року рішенням Пролетарського районного суду м.Донецька шлюб між нею та відповідачем розірвано. На підставі рішення Пролетарського районного суду м.Донецька від 02.08.2006 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки- Глибовської [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від всього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу повернулася на постійне проживання до м.Енергодар Запорізької області. Виконавчий лист про стягнення аліментів позивач пред'явила до ВДВС Пролетарського МУЮ м.Донецька за місцем реєстрації відповідача. Відповідач аліменти за виконавчим провадженням сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі. У зв'язку з тим, що виконавче провадження перебуває на тимчасово окупованій території, у 2018 вимушена була звернутися до Дзержинського міського суду Донецької області про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2-2073 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та видачі дубліката виконавчого листа. Ухвалою суду від 31.05.2018 заяву про відновлення втраченого судового провадження задоволено, видано дублікат виконавчого листа, який 17.07.2018 року пред'явлено до Слов'янського міського ВДВС ГТУЮ в Донецькій області. Виконавче провадження відкрито, але стягнення за виконавчим провадженням не відбувається. Аліменти відповідачем не сплачуються ні в добровільному, ні в примусовому порядку. В кінці жовтня 2018 року донька [PERSON] захворіла на простудне захворювання, на фоні якого в дитини почалися гострі болі в поперековому відділі хребта. При зверненні до дільничого лікаря було поставлено попередній діагноз: хронічний гастрит, період загострення - реактивний панкреатит, юнацький остеохондроз. У зв'язку з чим доньку направлено на здачу аналізів до багатопрофільної лікувально - діагностичної клініки «Діасервіс» та на проходження МРТ попереково - крижового відділу хребта до медичного центру «ЮНІМЕД» м.Запоріжжя, разом з донькою вимушені були їхати на обстеження до обласного центру на відстань 120 км. Позивач зазначає, що нею були понесені наступні витрати: оплата аналізу в багатопрофільній лікувально- діагностичній клініці «Діасервіс» на суму 72 грн.; оплата проходження МРТ грудного та попереково - крижового відділу хребта в медичному центрі «ЮНІМЕД» м.Запоріжжя на суму 2240 грн.; оплата за бензин - 719,89 грн.; оплата медикаментів при лікуванні простудного ОРВІ під час перебування на лікарняному - 1209,93 грн.; оплата медикаментів - 348,80 грн. Загальна сума грошових коштів, витрачена на лікування доньки складає 4590,62 грн., що підтверджується фіскальними чеками. Позивач вказує, що відповідач є працездатним, працевлаштованим, матеріально забезпеченим, тому має можливість компенсувати половину додаткових витрат, понесених у зв'язку з оплатою лікування доньки, що складає 2295,31 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився з невідомих причин, про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, про причини неявки не інформував. Відповідачем відзив не подано. Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З'ясував обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.11.2004 батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю -[PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №382 від 08.12.2006 року (а.с.10) . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2012 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.11.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №442 (а.с.6). 22.06.2018 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від всього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.07.2006 року (а.с.12). Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2018 становить 28436,10 грн. (а.с.13). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] в кінці жовтня 2018 року лікарем дитині рекомендовано обстеження (а.с.14). Статтею 185 Сімейного кодексу України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен з батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну відкоштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489 цс17. Таким чином, суд вважає доведеним суму додаткових витрат позивача в розмірі 2295,31 грн. на лікування дитини [PERSON], які підтверджуються медичними документами: результатами магнітно-резонансних томографій грудного та попереко-крижового відділу хребта Медичного центру «ЮНІМЕД» від 17.11.2018, проведених [PERSON] (а.с.15,18), квитанціями: діагностичної лабараторії «Діасервіс» від 17.11.2018 на суму 72 грн.; №3949 від 17.11.2018 на суму 348,80 грн.; №026171 від 18.11.2018 на суму 1342 грн., №194 від 17.11.2018 на суму 2240 грн., за проведення МР томографій, №7820 від 17.11.2018 в сумі 719,89 грн.- витрати за пальне. Враховуючи, що відповідач є працездатним, працевлаштованим, матеріально забезпеченим, суд вважає необхідним задовольнити позов про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 2295,31грн. (1/2 від 4590,62 грн). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved