Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду, мотивуючи це тим, що 11 червня 2013 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки №030, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 6,47 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524955100:02:000:0030,яку він успадкував після смерті дружини та матері позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, однак державний акт на право приватної власності на землю при житті спадкодавець не встиг отримати. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, але після звернення в установленому порядку до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянку не була проведена за життя спадкодавця, а тому позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно батька земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилась, але подала заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2013 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №278231, виданим відділом державної РАЦС реєстраційної служби Білоцерківського МУЮ у Київській області 12 червня 2013 року (а.с.14). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки №030, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 6,47 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524955100:02:000:0030 (а.с.7-10),яку він успадкував після смерті дружини та матері позивача [PERSON], померлої 03 серпня 2010 року (а.с.11), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №2-2194 (а.с.12) та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26866224, виданими Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 06 травня 2011 року (а.с.13). За життя [PERSON] не встиг отримати державний акт на право приватної власності на землю, тому постановою приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] №02-31/160 від 27 квітня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку не була проведена за життя спадкодавця (а.с.15). Позивач являється рідною донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження \~серії ІІІ-БК №385914, виданого Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області 24 червня 1979 року та копією свідоцтва про укладення нею шлюбу серії І-БК №242686, виданого Білоцерківським міським управлінням юстиції Київської області 11 червня 2004 року (а.с.6). Як вбачається з копії спадкової справи №77/2013, заведеної приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] стосовно майна померлого 11 червня 2013 року [PERSON], заяву про прийняття спадщини 26 листопада 2013 року подала [PERSON] (а.с.48). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті і спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі викладеного та враховуючи те, що батько позивача на момент смерті був власником вищевказаної земельної ділянки, але за життя не встиг належним чином переоформити її на своє імя, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, тому суд вважає, що за позивачем, як спадкоємцем за законом, можливо визнати право власності на спадкове майно батька, а тому позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328,1218, 1225, 1261, 1268,1296 ЦК України.

Outcome: approved