Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 11 липня 2014 року у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області відповідач позичив у неї 5000 гривень. Частину грошей у розмірі 1000 гривень він фактично повернув. Відповідач до цього часу не повернув іншу частину боргу. Тому вона змушена звернутись до суду і просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь 4000 гривень та судові витрати у справі у сумі 487 гривень 20 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надійшло. У матеріалах справи присутнє повідомлення відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Вінницькій області про те, що [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Із наданих документів встановлено, а саме: із оригіналу розписки, що 11 липня 2014 року [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] 5000 гривень. Із вказаної ж розписки встановлено, що [PERSON] повернув [PERSON] 02 жовтня 2014 року 1000 гривень, про що в розписці є його підпис. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ч.1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Положенням ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До того ж, ч.1 ст.530 ЦК України - Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст.610 ЦК України передбачено що Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З врахуванням вище викладеного, суд має підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у розмірі 4000 гривень, який мав місце 11 липня 2014 року, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, тому суд має підстави для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі, так як суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 гривень. Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача\~\~сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача, а тому суд має підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат. Документально підтверджено, що позивач сплатив 487 гривень 20 копійок судового збору. Тому з відповідача на користь\~\~позивача підлягає стягненню 487 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved