Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати свідоцтво на право власності на житло №504 від 03.03.2014 року - на 1/4 частину будинку №37, розташованого по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 424879412110, та визнати за нею право власності на 1/4 вказаного будинку №37, розташованого по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 190,9 кв.м., жилою площею 121,9 кв.м., а саме\~квартиру 1, загальною площею 60,5 кв.м., жилою площею 56,9 кв.м., з прибудовою а4, а5, а6, 1/2 літньої кухні З, вбиральнею М, сараєм О, 1/2 погрібу Еп/д, водоколонкою ІІІ, вимощенням\~VІІІ. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що головним наймачем зазначеної квартири до 29.01.2010 року був її чоловік [PERSON]. Після його смерті відповідно до Протоколу №1 засідання житлової комісії дільниці №6 КЖП-35 від 29.01.2010 року, затвердженого рішенням Саксаганської районної у місті ради від 17.02.2010 року №44, було змінено договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], з [PERSON] на неї. 03.03.2014 року, згідно з рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 19.02.2014 року №63 «Про здійснення приватизації комунального житла» позивачу було видане свідоцтво про право власності на житло №504, згідно якого 1/4 частина будинку №37, розташованого по вул. Магнітогорській в м. Кривому Розі належить їй на праві приватної, спільної, сумісної, часткової власності. Загальна площа квартири становила 60,5 кв.м., а характеристика квартири та її обладнання були наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною виданого свідоцтва на право власності на житло. Однак, господарські споруди, що були побудовані разом із будинком та були наявні на дату приватизації житла, згідно отриманого свідоцтва не були передані у власність позивачу. Відповідно до експлікації приміщень, плану земельної ділянки, технічного опису та оцінки господарських будівель, що є складовими технічного паспорту квартири №1 у будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі, до складу квартири входять: 1/4 будинку, загальною площею 60,5 кв.м., жилою площею 56,9 кв.м., з прибудовою а4, а5, а6, господарські споруди: 1/2 літньої кухні З, вбиральня М, сарай О, 1/2 погріба еп/д, водоколонка ІІІ, вимощення\~VІІІ. Так, помилково, при видачі вказаного вище свідоцтва були зазначені лише 1/4 будинку, загальною площею 60,5 кв.м., жилою площею 56,9 кв.м., з прибудовою а4, а5, а6, однак та не зазначені 1/2 літньої кухні З, вбиральня М, сарай О, 1/2 погріба еп/д, водоколонка ІІІ, вимощення\~VІІІ. У жовтні 2016 року позивач вирішила продати належну їй 1/4 частину будинку, але не змогла цього зробити, оскільки нотаріуси відмовляються посвідчувати такий правочин у звязку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло та у технічній документації на дане житло існують розбіжності через не внесення до свідоцтва переліку господарських споруд, що розташовані на території 1/4 домоволодіння, а саме квартири №1 у будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі. З метою вирішення даного питання позивач звернулась до відповідача із заявою щодо внесення змін до свідоцтва на право власності на житло, на що 22.11.2016 року отримала відповідь, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України та Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будівель та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності,\~які забудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, їй необхідно оформити право власності на земельну ділянку, що посвідчується державним актом, та ввести в експлуатацію господарські (нежитлові) будівлі. Представник\~позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником\~квартири №1 у будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі (а.с.36-36). Згідно свідоцтва на право власності на житло №504 від 03.03.2014 року, яке було видане органом приватизації виконкому Саксаганської районної у місті ради, згідно з рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради №63 від 19.02.2014 року, позивач на праві приватної, спільної, сумісної, часткової власності є власником 1/4 частини будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі, а саме квартири №1 (а.с.37). Відповідно до експлікації приміщень, плану земельної ділянки, технічного опису та оцінки господарських будівель, що є складовими технічного паспорту квартири №1 у будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі, до складу квартири входять: 1/4 будинку, загальною площею 60,5 кв.м., жилою 56,9 кв.м., з прибудовою а4, а5, а6, а також господарські споруди: 1/2 літньої кухні З, вбиральня М, сарай О, 1/2 погріба Еп/д, водоколонка ІІІ, вимощення\~VІІІ (а.с.39-40). Однак, як зазначає позивач у своєму позові, у жовтні 2016 року вона вирішила продати належну їй 1/4 частину будинку, але не змогла цього зробити, оскільки нотаріуси відмовлялись посвідчувати такий правочин у звязку з тим, що у свідоцтві на право власності на житло та у технічній документації на дане житло існують розбіжності через не внесення до свідоцтва переліку господарських споруд, що розташовані на території 1/4 домоволодіння, а саме квартири №1 у будинку №37, що розташований по вул. Магнітогорській у м. Кривому Розі. Так, з метою вирішення даного питання позивач звернулась до відповідача із заявою щодо внесення змін до свідоцтва на право власності на житло, на що 22.11.2016 року отримала відповідь, що відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України та Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будівель та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності,\~які забудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, їй необхідно оформити право власності на земельну ділянку, що посвідчується державним актом, та ввести в експлуатацію господарські (нежитлові) будівлі (а.с.43-44). Однак, до позовної заяви додано докази, які спростовують самочинність будівництва: план розташування будівель і споруд на земельній ділянці, виданий 09.01.2007 року, на якому зображені спірні господарські (допоміжні) споруди (а.с.40), план земельної ділянки, складений та затверджений 11.07.2013 року, на якому також відображені зазначені спірні споруди\~(а.с.38)\~та технічний опис будівель, відповідно до якого\~житловий будинок А-1, господарські споруди: сарай - літня кухня Б, вбиральні Б,Г, Н та М, погріби Дп/д та Еп/д, літня кухня З збудовані у 1917 році, сарай О у 1970 році, гаражі Л, М у 1975 році, водоколонка ІІІ, вимощення\~VІІІ наявні на час складання технічного опису (а.с.39-40). Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ Відповідно до положень ст.ст.\~317,\~319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 345 ЦК України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved