Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS], яка належить спадкодавцю та позивачу на праві спільної сумісної власності. Після смерті брата єдиним спадкоємцем першої черги була мати позивача [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] померла і не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач, яка на день смерті [PERSON] постійно мешкала та була зареєстровано разом із ним, спадщину прийняла фактично, заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала. Просить позов задовольнити, визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] наступним чином: позивачу та померлому [PERSON] по 1/2 частці квартири на кожного, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутністю та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України і наявних матеріалів у справі. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року, реєстраційний № 5А-99-176370, однокімнатна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 5-7). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану, [PERSON] [INFO] уклала шлюб 31.12.1987 року з [PERSON], актовий запис № 1470, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], вказаний шлюб розірвано 12.07.1991 року, актовий запис № 587 (а.с. 29). Позивачем 13.03.2014 року отримано паспорт громадянки Франції на прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], [INFO] (а.с. 3,9). Згідно копії свідоцтва про народження, позивач [PERSON] народилася [INFO], її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 28). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 46). Таким чином судом встановлено, що позивач та померлий [PERSON] є рідними братом та сестрою по матері [PERSON] Згідно свідоцтв про смерть, [PERSON] помер [INFO], а його мати [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Як вбачається з копії спадкової справи, мати позивача [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], проте свідоцтво про право на спадщину отримано нею за життя не було. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] не надходило (а.с. 35-51). Згідно довідки про склад сім'ї та відповіді на запит з КП «Жилкомсервіс», на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] з ним була зареєстрована його сестра [PERSON] (а.с. 42,49). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який звернувся у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори була його матір [PERSON], позивач є спадкоємцем другої черги після смерті брата та також є спадкоємцем, який прийняв спадщину фактично, оскільки на час смерті постійно мешкав разом із спадкодавцем. Згідно вимог статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, після смерті спадкоємця першої черги [PERSON], позивач, як спадкоємець другої черги одержала право на спадкування після смерті її рідного брата. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7, за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України, при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наданих доказів, суд вважає доведеним, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті брата [PERSON], оскільки є його рідною сестрою та після смерті їх матері єдиним спадкоємцем за законом, на час відкриття спадщини мешкала разом із братом, тобто позивач здійснила всі дії, які необхідні для набуття права власності на майно, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визначення часток у праві власності із засад їх рівності, та визначає, що кожному належить по 1/2 частці та визнає за позивачем право власності на 1/2 частку квартири, яка належала її померлому брату [PERSON]

Outcome: approved