Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 4,2 га., розташовану на території Межиліської сільської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що дана земельна ділянка належала [PERSON], померлому 30.04.2010 року, на підставі державного акту, спадщину після його смерті прийняла її матір [PERSON], яка померла 12.07.2010 року. Вона, як єдиний спадкоємець, звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що оригінал державного акту на зазначену земельну ділянку був втрачений. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі, заперечень щодо задоволення позову від представника відповідача не надійшло. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до архівної копії державного акта серії ЯБ №322016 від 04.04.2006 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1804206022017 від 22.08.2017 року, [PERSON] мав у приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,2 га., кадастровий номер 1823786000:06:001:0043, розташовану на території Межиліської сільської ради Народицького району Житомирської області. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. [PERSON] помер 30 квітня 2010 року, спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON], про що свідчать копія свідоцтва про смерть серії І-ТП №136590 від 01 травня 2010 року, довідка Межиліської сільської ради Народицького району Житомирської області №181 від 15.07.2017 року, копія свідоцтва про право на спадщину серії ВТК №078845 від 19 липня 2013 року. [PERSON] померла 12 липня 2010 року, спадщину після її смерті прийняла позивач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії І-ТП №142689 від 12 липня 2010 року, копією свідоцтва про право на спадщину серії ВТК №078845 від 19 липня 2013 року. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом термін звернулась до Народицької державної нотаріальної контори, а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області №576/01-16 від 29 серпня 2017 року та інформаційною довідкою із спадкового реєстру №48898278 від 29 серпня 2017 року (а.с. 23, 24). На даний час відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку, розміром 4,2 га., яка розташована на території Межиліської сільської ради Народицького району Житомирської області та належала померлому [PERSON], а тому, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON]. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку статей 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved