Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути на її користь солідарно із [PERSON] і [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 4 874 гривні 67 копійок та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначену шкоду їй було заподіяно внаслідок наїзду на неї 05 липня 2017 року автомобіля «Ауді А6», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] й належного [PERSON]. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди їй було заподіяно тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості із короткочасним розладом здоров'я, на лікування яких, з урахуванням вартості придбаних ліків, а також коштів, витрачених на придбання харчування та проїзд до медичних закладів, вона вимушена була сплатити зазначену нею суму. Крім того, розмір заподіяної їй моральної шкоди вона визначила з урахуванням страждань, яких зазнала внаслідок спричиненого їй фізичного болю, тривалого лікування, втрати сну, спокою й душевної рівноваги, а також постійно переслідуючих її відчуттів страху та дискомфорту при фізичних навантаженнях. До того ж, протягом періоду лікування змінився звичайний спосіб її життя та вона вимушена була неодноразово позичати гроші, що також завдавало їй моральних страждань. Сторони у судове засідання не з'явились, позивач про причину неявки не повідомила, відповідачі надали заяву, в якій судове засідання просили проводити без їх участі, [PERSON] позовні вимоги визнає частково, [PERSON] позовні вимоги не визнає. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що відповідач [PERSON] визнає, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 05 липня 2018 року, сталась з його вини, однак, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнає в сумі 340 гривень 92 копійки, підтверджену наданими позивачем чеками на придбання медичних препаратів та радіографічної плівки, а в частині стягнення моральної шкоди в суміу 650 гривень 08 копійок. Також зазначив, що [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що вона є лише власником автомобіля «Ауді А6», номерний знак [NUMBER], а заподіяну позивачу шкоду має відшкодовувати [PERSON], який керував належним їй автомобілем та з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода за участі позивача. За клопотанням представника відповідачів у цивільній справі призначалося проведення судово-медичної експертизи, на час проведення якої провадження у справі зупинялося. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 05 липня 2017 року близько 21 години [PERSON] (відповідач по справі), керуючи автомобілем «Ауді А6», номерний знак [NUMBER], належним [PERSON] (відповідач по справі), рухаючись у напрямку села Словечне Овруцького району Житомирської області, на пішохідному переході перехрестя вулиць Т.Шевченка - Героїв Майдану в місті Овруч Житомирської області, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] (позивача по справі), внаслідок чого остання отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді поєднаної тупої травми тіла: синця на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, синця на зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки; садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; садна в ділянці проекції остистих відростків 1-го та 2-го поперекових хребців, забою поперекового відділу хребта; саден на тильних поверхнях середніх фаланг ІІ, ІІІ, ІV пальців лівої кісті. Зазначені обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються дослідженими судом постановою про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2017 року (копія у т.1 а.с. 61), висновком експерта №263 від 22 вересня 2017 року (копія у т.1 а.с. 63), копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3881 від 21 липня 2017 року (т.1 а.с. 5). Обмірковуючи правомірність вимог позивача, суд зважає на таке. З копії Полісу №АК/3578085 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1 а.с.60) вбачається, що на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, відповідальність водія транспортного засобу [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім». Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно пункту 23.1 статті 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Також суд враховує таке. Частинами 5 та 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (пункт 69). Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність відповідачів на момент заподіяння позивачу тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної події була застрахованою, суд дійшов переконання, що вимоги позивача до відповідачів є безпідставними та задоволенню не підлягають. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 2 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed