overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.06.2016 р. Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №106. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого, вони припинили шлюбно-сімейні відносини, та вже чотири місяці проживають окремо один від одного. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 07.06.2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.06.2016 р. Чугуївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області(а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]., яка мешкає разом з матір'ю. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та дійсні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.02.2012 р. Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №01. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого, вони припинили шлюбно-сімейні відносини, та вже рік проживають окремо один від одного. Сторони до зали судових засідань не з'явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 25.02.2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 25.02.2012 р. Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] р. н., який мешкає разом з матір'ю. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та дійсні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню, отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 30.05.2001 року між сторонами був укладений шлюб Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 543. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ СК «ЕККО» в якому просила стягнути з відповідача на свою грошові кошти за договором страхування життя у розмірі 104249,28 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.04.2006 між [PERSON] та ЗАТ «ЕККО», правонаступником якого є ПрАТ СК «ЕККО» було укладено договір добровільного страхування життя №Р0002-0604qu в редакції від 23.02.2012 згідно Додаткової угоди №1 (надалі - договір). При цьому, позивач, як страхувальник, відповідно до умов вищевказаного договору в повному обсязі сплачував страхові платежі, однак, вподальшому звернувся до відповідача, як страховика, з вимогою виплатити належну йому згідно умови договору страхову суму внаслідок настання страхової події - дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії Договору. Однак, відповідач умови договорів не виконав щодо сплати такої суми і взагалі відповідні заяви позивача проігнорував.В зв'язку з вищенаведеним, а також посилаючись на вимоги ст.ст. 6, 16, 28 Закону України «Про страхування», зміст п.п. 3.1., 5.1., 7.1., 7.2., 7.4 Договору добровільного страхування життя, позивач просив стягнути 4201 доларів США, що по курсу НБУ на день подання позову до суду становить 104249,28 грн. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність та письмових заперечень проти заявлених вимог не направляв. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим ,що вона проживає та зареєстрована в [INFO]. В цій квартирі також зареєстрований [PERSON], який є позивачу колишнім чоловіком. З 2013 року [PERSON] у вказаній квартирі не проживає, де самі він знаходиться позивачу не відомо. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі викликає позивачу труднощі, оскільки їй доводиться сплачувати комунальні послуги із урахуванням зареєстрованої на житловій площі особи, яка взагалі не має відношення до квартири. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Тобто, дана норма закону встановлює чіткий механізм виконання рішення суду, яке є обов'язковим для органів Державної міграційної служби України і немає необхідності дублювати у ньому обов'язки, які й так безпосередньо випливають із норм закону та змісту рішення Так судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї (а.с.7) [PERSON] зареєстрований разом з позивачкою за адресою м. Шостка, вул. Онупрієнка 11/44. Згідно акту (а.с.18,19) складеного мешканцями буд. 11 вул. Онупрієнко вбачається, що [PERSON] з 2013 року по теперішній час не проживає за адресою [INFO]. Відповідно до заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду від 09.06.2013 року (а.с.8) шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вже тривалий час не мешкає у вищезазначеній квартирі, а саме з 2013 року по теперішній час, а тому позов доведено і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим ,що\~ вона проживає та зареєстрована в [INFO]. В цьому будинку також зареєстрована [PERSON], яка згідно умов договору купівлі-продажу після продажу будинку повинна була знятись з реєстрації до 01.05.2018 року, однак відповідач умови договору не виконав. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7\~ ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Тобто, дана норма закону встановлює чіткий механізм виконання рішення суду, яке є обов'язковим для органів Державної міграційної служби України і немає необхідності дублювати у ньому обов'язки, які й так безпосередньо випливають із норм закону та змісту рішення Так судом встановлено, що згідно довідки Ображіївської сільради (а.с.9) [PERSON] зареєстрована разом з позивачкою за адресою с. Ображіївка вул. Кожедуба 157. Згідно акту (а.с.10) складеного мешканцями вул. [PERSON] с. Ображіївка вбачається, що [PERSON] вже тривалий час не проживає за адресою [INFO]. Відповідно до умов договору купівлі-продажу (а.с.6,7) відповідачка повинна була до 01.05.2018 року знятись з реєстрації з будинку 157 по вул. Кожедуба с. Ображіївка. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вже тривалий час не мешкає у вищезазначеному будинку, а саме з 2017 року по теперішній час, а тому позов доведено і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить будинок [ADDRESS] на праві приватної власності. Разом з нею в будинку зареєстрован [PERSON] , який є її рідним племінником, однак ніколи не проживав у вказаному будинку та жодної участі в його утриманні не приймав, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивач надала заяву, просить розглянути справу без її участі та наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивачу належить будинок [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію на нерухоме майно та копією договору купівлі-продажу будинку (а.с.8,9), відповідач хоч і зареєстрований за адресою будинок [ADDRESS] (довідка про склад сім`ї (а.с. 13), але фактично не проживає та не приймає участі у веденні господарства та оплаті комунальних послуг , що підтверджується актом (а.с. 14). При задоволенні позову судом, відповідач, згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за рішенням суду. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачі у спірному житлі ніколи не проживали, не проявляють ніякого інтересу до нього, жодної участі в його утриманні не приймають, а реєстрація місця проживання носить формальний характер тому згідно до ст. 71-72 ЖК України відповідачі можуть бути визнані як такими, що втратили право користування житлом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить будинок [ADDRESS] на праві приватної власності. Разом з нею в будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не є членами її сім`ї та ніколи не проживали у вказаному будинку та жодної участі в його утриманні не приймали, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву, просить розглянути справу без її участі та наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивачу належить будинок [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу про реєстрацію на нерухоме майно та копією договору довічного утримання (а.с.6-7, 8), відповідачі хоч й зареєстровані за адресою будинок [ADDRESS] (довідка про склад сім`ї (а.с. 10), але фактично не проживають та не приймають участі у веденні господарства та оплаті комунальних послуг , що підтверджується актом від 29.08.2019р. (а.с. 9). При задоволенні позову судом, відповідач, згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за рішенням суду. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачі у спірному житлі ніколи не проживали, не проявляють ніякого інтересу до нього, жодної участі в його утриманні не приймають, а реєстрація місця проживання носить формальний характер тому згідно до ст. 71-72 ЖК України відповідачі можуть бути визнані як такими, що втратили право користування житлом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить квартира [ADDRESS] на праві\~ приватної власності. Разом з нею в квартирі\~ зареєстровані її донька [PERSON], яка ще в 2000 році виїхала на постійне мешкання до Італії. В 2004 році у [PERSON] народилась дитина, онук позивача - [PERSON], факт народження якого зареєстрований відділом РАЦС Італії, та який також зареєстрований у квартирі позивача з 2008 року. Відповідачі, не проживають у зазначеній\~ квартирі з 2008 року, оскільки мешкають в Італії,\~ та жодної участі в її утриманні не приймають, тому просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач\~ надав заяву, просить розглянути справу без її участі та наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачі надали заяву просять розглянути справу без їх участі, по причині постійного мешкання в Італії, де і мають намір надалі залишатись проживати. Не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що позивачу належить квартира [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується копіями договору дарування квартири та витягу про реєстрацію на нерухоме майно\~ (а.с.5,6), відповідачі хоч й зареєстровані за адресою [INFO] (довідка про склад сім'ї а.с. 7), але фактично не проживають та не приймають участі у веденні господарства та оплаті комунальних послуг , що підтверджується копією акту (а.с. 23). При задоволенні позову судом, відповідач, згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за рішенням суду. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачі у спірному житлі тривалий час, а саме з 2008 року не проживають, не проявляють ніякого інтересу до нього, жодної участі в його утриманні не приймають, а реєстрація місця проживання носить формальний характер тому згідно до ст. 71-72 ЖК України відповідач може бути визнаний як такий, що втратив право користування житлом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась з вимогами до [PERSON], просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з часу пред'явлення позову до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення позивачем 23 років. Вимоги мотивовані тим, що після досягнення 18 років позивач продовжує навчатись, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки його заробіток складає 500 грн у місяць. Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, при умові що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частках від заробітку (доходу) платника аліментів визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою сторін. Згідно довідки від 18.11.2013 року, [PERSON] навчається у 11-Б класі Севастопольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеней № 11 Севастопольської міської Ради. Суд приймає до уваги доводи позивача, що вона проживає з матір'ю, самостійного доходу не має, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до закінчення позивачем навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що позивач проживає з матір'ю, яка має достатній дохід, а тому донька не потребує матеріальної допомоги, оскільки обов'язок по утриманню повнолітніх дітей в рівній мірі покладений на обох батьків. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст. 184, 191 ч.1, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial