Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 20.03.2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, незначний термін знайомства до шлюбу негативно вплинув на їх взаємовідносини, які значно погіршилися з врахуванням відсутності стабільного заробітку, зясувалась несумісність характерів, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті, яке мається у матеріалах справи. З урахуванням того, що відповідач не з'явився до суду з неповажної причини, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням неявки позивача та відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 20.03.2013 року між сторонами Управлінням [PERSON] Громадянського Стану Адміністрації міста Тамбова Тамбовської обл.. Російської Федерації було зареєстровано шлюб, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії І-КС № 663558 від 20.03.2013 року, актовий запис № 449 від 20.03.2013 року /а.с. 6/. Згідно довідки виконкому Вознесенської сільської ради відповідач [PERSON] дійсно проживав без реєстрації за адресою с. Вознесенка, вул. Польова, 27. /а.с. 7/. Причиною розпаду сімї стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось, незначний термін знайомства до шлюбу негативно вплинув на їх взаємовідносини, які значно погіршилися з врахуванням відсутності стабільного заробітку, зясувалась несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня кінця вересня 2013 року, однією сімєю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Від спільного життя сторони дітей не мають. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved