Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2016 року. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, котрий матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у їх вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини, з якою проживає неповнолітня дитина в розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивач на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №6. Із досліджених судом свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків. Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення нею повноліття. Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини. Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з того, що згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач проживає окремо від позивача і дітей, є працездатною особою молодого віку, має можливість офіційно працевлаштуватись і отримувати регулярний дохід, на утриманні не має інших осіб, тому суд прийшов до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial