Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до територіальної громади с.Старуня про визнання за нею права власності на домоволодіння по [ADDRESS]. Заявлені вимоги в судовому засіданні позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON], який за життя, після смерті своїх родичів фактично став одноосібним власником домоволодіння за згаданою адресою. Після смерті дядька вона являється спадкоємцем за заповітом, оскільки 22.04.2011 року [PERSON] посвідчив на її користь заповіт, яким заповів їй усе своє майно. Вона звернулась у визначений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак оформити свої спадкові права у нотаріуса не змогла, оскільки [PERSON] за життя не зареєстрував свого права власності на належне йому нерухоме майно. З цих підстав державним нотаріусом Богородчанської районної нотаріальної контори Войташеком І.І. постановою від 18.09.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння. Тому змушена доводити своє право на успадковане майно у судовому порядку. Просила позов задовольнити. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідно до даних погосподарських книг Старунської сілської ради станом на 15.04.1991 рік господарство по [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 20 травня 1991 року на підставі рішення виконкому Богородчанської районної ради №176 від 08.08.1990 року Івано-Франківським ОБТІ було видано свідоцтво про право власності членам колгоспного двору, головою якого був [PERSON] Однак частки членів двору даним свідоцтвом не визначені. Дід позивачки - [PERSON], помер [INFO] і після його смерті спадщина була прйнята його дружиною [PERSON], яка оформила свої спадкові права на грошові вклади, проте право власності на домоволодіння не зареєструвала. [PERSON] 06.12.2004 року склала заповіт на [PERSON] та [PERSON] і померла [INFO]. На момент її смерті разом з нею проживали сини [PERSON] та [PERSON], які після її смерті за фактом спільного проживання зі спадкодавцем прийняли спадщину, однак право власності не зареєстрували. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] і спадщину після його смерті фактом постійного проживання зі спадкодавцем прийняв брат - [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], який за життя склав заповіт, який посвідчений у 22.04.2011 року секретарем Старунської сільської ради на користь позивачки. Позивачка, як спадкоємець за заповітом не може оформити свої спадкові права на вказане домоволодіння, попри те, що у встановленому законом порядку звернулася в нотаріальну контору і її право на спадкування нотаріусом перевірено. Постановою державного нотаріуса Богородчанської районної нотаріальної контори Войташека І.І. від 18.09.2017 року їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно спадкодавцем за життя належно не оформлені. Відповідно до представленого технічного паспорту, виготовленого Івано-Франківським БТІ та довідки від 21.06.2017 року, домоволодіння складається з житлового будинку, погребу, сараю, стодоли, шопи, літньої кухні, майстерні, убиральні, криниці, воріт та огорожі. Згідно архівних даних 20.05.1991 року за [PERSON], як головою колгоспного двору, було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS]. Переходів права власності з того часу на даний об'єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved