Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона просила позов задовольнити та в разі повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи в його відсутності (а.с.24). \~\~\~\~Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату та час розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик за місцем його реєстрації (а.с.16,21), подав заяву з проханням відкласти розгляд справи посилаючись на службову зайнятість (а.с.23), однак жодних підтверджень в обґрунтування своєї заяви суду не надав, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, відповідачем також не надано. Враховуючи відсутність доказів поважності повторної неявки відповідача в судове засідання та ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за наявними матеріалами в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ч.8 ст. 178, ст. 280 ЦПК України. \~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 27.06.2002 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 229525, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції 09.07.2002 року (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на цей час мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 24.01.2018 р. №0310 33/202 (а.с.8), та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, працює в Харківській [PERSON] Харківської області, інших осіб на своєму утриманні не має. \~\~\~\~ З урахуванням наведеного, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання обов'язку утримувати дитину, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved