Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.09.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1834. В ході розгляду справи уточнила позовні вимоги. Просить стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня уточнення позовних вимог - 09.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. В сім'ї у шлюбі народилось двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, що призвело до припинення подружніх відносин, втрати між ними почуттів та поваги. З вересня 2014 року вони не проживають як сім'я та не ведуть спільного господарства. Переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Відповідач неодноразово породжував конфлікти в присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на їх психічний стан та здоров'я. Разом з тим, оскільки діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач проживає окремо та участі у матеріальному забезпеченні дітей не бере, позивач не має можливості самостійно забезпечити в повному обсязі витрати необхідні для нормального розвитку дітей, тому просить також постановити рішення про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні наведеним вище. Ствердила, що відповідач неодноразово зневажливо висловлювався про неї та її батьків, зловживав спиртними напоями, породжував конфлікти в присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на їх психічний стан та розвиток. Зазначила, що примирення є неможливим, оскільки сторони припинили подружні відносини, подружжя як таке припинило своє існування. А тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно на даний час в сім'ї існує тривалий конфлікт, немає взаєморозуміння. Підтвердив факт проживання окремо, зазначив, що разом з позивачем не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Додав, що не заперечує свого обов'язку по утриманню малолітніх дітей та погоджується сплачувати аліменти на їх утримання, однак не погоджується із розміром аліментів, визначеним позивачем, оскільки на даний час не має постійного місця праці, отримує нерегулярні та мінливі доходи. Крім того, на його утриманні перебуває хвора матір, яка проживає разом з ним, а тому у зв'язку із скрутним матеріальним становищем вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 728 гривень на кожну дитину щомісячно, тобто половину прожиткового мінімуму на дитину. Просить позов задоволити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2001 року (а.с.4), шлюб між сторонами укладено 01.09.2001 року, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції вчинено актовий запис №1834. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. Протягом тривалого часу, з вересня 2014 року між сторонами існує конфлікт, який відбувається в присутності малолітніх дітей. В силу наявного між ними конфлікту вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, примирення між ними не можливе, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім цього, судом встановлено, що у сторін від подружнього життя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7). У відповідності до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дітей, а також те, що відповідач є здоровий працездатний чоловік, несе рівний із позивачем обов'язок забезпечити належне утримання дітей, а тому вимоги про стягнення аліментів є підставними. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів суд враховує те, що відповідач постійного заробітку не має, утримує також свою непрацездатну матір та що погоджується сплачувати аліменти в сумі 728 гривнь на кожну дитину щомісячно. Оскільки доказів того, що відповідач зможе сплачувати аліменти в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно позивач не представила, суд приходить до переконання про те, що слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі 728 гривень на кожну дитину щомісячно, що з врахуванням наданої допомоги матір'ю дітей, забезпечить дітям, належні умови для існування. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved