Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася в суду з позовом, у якому просить поновити його на посаді заступника директора з спортивно-масової роботи ТзОВ Медичного коледжу «МОНАДА»; стягнути з відповідача на його користь різницю заробітної плати за період з вересня 2012 року по вересень 2013 року в сумі 14158 грн. 12 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн., всього 19158грн. 12 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він працює у відповідача з 01.03.2000 року. Згідно з наказом від 09.04.2003 року № 41-К був переведений на посаду заступника директора з спортивно-масової роботи медичного коледжу ТзОВ «МОНАДА» по контракту. Під час переоформлення пенсії в листопаді 2013 року він випадково дізнався, що його перевели на нижче оплачувану посаду без його згоди «викладач фізичного виховання» на цьому ж підприємстві. Вважає таке переведення не законним, оскільки відповідач ніким чином не попередив його про заплановане переведення, згоди на переведення він не давав, крім того, його не було ознайомлено з наказом директора ТОВ Медичний коледж «Монада» Гайдучка Г.І. № 39-К-1 від 03.09.2012 року про його переведення. В зв'язку з вказаним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити, при цьому позивач додатково пояснив, що про факт того, що його переведено на посаду викладача йому стало відомо в жовтні 2012 року, після того, як про це його повідомив директор ТОВ Медичний коледж «Монада» - третя особа Гайдучок Г.І. Крім того, позивач пояснив, що з початку навчального 2012 року він почав отримувати заробітну плату, як викладач, розмір якої значно менший від заробітної плати, яку він отримував як заступник директора. У судовому засіданні представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив, подавши до суду письмові заперечення /а.с.36/, додатково пояснивши, що просить у позові відмовити в зв'язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду не через три місяця, а через чотирнадцять місяців після того, як йому стало відомо про порушення його прав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновків, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» випливає, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 09.04.2003 року працював на посаді заступника директора спортивно-масової роботи /а.с.68,69/, та наказом директора ТОВ Медичний коледж «Монада» Гайдучка Г.І. № 39-К-1 від 03.09.2012 року був переведений із займаної посади на посаду викладача фізичної культури з погодинною оплатою праці з 03.09.2012 року в зв'язку з виведенням з штатного розпису посади заступника директора спортивно-масової роботи /а.с.70/. З аналізу вищевказаного наказу № 39-К-1 від 03.09.2012 року та штатних розкладів ТОВ Медичний коледж «Монада» за липень-жовтень 2012 року /а.с.58-66/ вбачається, що посада заступника директора спортивно-масової роботи дійсно була виведена з штатного розкладу відповідача. Як убачається з пояснення позивача про те, що його переведено на посаду викладача йому стало відомо в жовтні 2012 року, після того, як про це його повідомив директор ТОВ Медичний коледж «Монада» - третя особа Гайдучок Г.І. Крім того, позивач пояснив, що з початку навчального 2012 року він почав отримувати заробітну плату, як викладач, розмір якої значно менший від заробітної плати, яку він отримував як заступник директора. Таким чином, у судовому засіданні достовірно з'ясовано, що позивач у жовтні 2012 року був ознайомлений з наказом про його переведення, а позов до суду про поновлення на роботі подав тільки 08.01.2014 року, тобто через чотирнадцять місяців після того, як він дізнався про порушення його права. Суд критично ставиться до твердження позивача та його представника про те, що ним не був пропущений строк звернення до суду, оскільки такі твердження спростовуються положеннями закріпленими у ст. 233 КЗпП України. Крім того, суду не надано допустимих доказів, які б вказували на те, що позивач пропустив трьохмісячний строк звернення до суду з поважних причин. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що у задоволення позову слід відмовити, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав та при цьому не надав суду доказів, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Outcome: dismissed