Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 06.06.2006 року було розірвано. Від спільного подружнього життя в них народилась дитина, дочка: [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 09.08.2016 року стягувались аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжувала навчання у Вищому комунальному навчальному закладі « Володимир-Волинський педагогічний коледж ім.. А.Ю.Кримського» в розмірі ј частини всіх його видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. 27.06.2017 року їх дочка закінчила навчання у Володимир-Волинському педагогічному коледжі у зв'язку з чим виплата аліментів припинилась. На сьогоднішній день їх дочка продовжує навчання в іншому навчальному закладі - є студенткою третього курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту неперервної освіти напряму підготовки «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа». У зв'язку з тим, що дочка навчається на денній формі начання тому не має змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказує, що вона постійно несе витрати, пов'язані з навчанням дочки, а саме: на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, літератури та не в змозі забезпечити дитині належний рівень проживання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 04.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18.04.2018 року. 18.04.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено на 08.05.2018 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні доводи позовної заяви підтримала, просить її задовольнити, просить суд розгляд справи проводити у відсутність відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 09.08.2016 року стягувались аліменти з відповідача в користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжувала навчання у Вищому комунальному навчальному закладі «Володимир-Волинський педагогічний коледж ім.. А.Ю.Кримського» в розмірі ј частини всіх його видів заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. Довідкою № 19-33/375 від 21.11.2017 року, виданою Навчально-науковим інститутом неперервної освіти Національного педагогічного університету ім.. Драгоманова підтверджується, що [PERSON] навчається стаціонарно на державній формі навчання в даному навчальному закладі. Згідно ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю, позивачем по справі, відповідач [PERSON] проживає окремо від них. Враховуючи те, що дочка проживає разом із позивачем, тому остання вправі звертатись до суду із даним позовом. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В свою чергу, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами домовленості щодо добровільного надання коштів на утримання дочки, яка продовжує навчання не досягнуто. З пояснень позивача вбачається, що вона несе витрати по оплаті проїзду до місця навчання дитини, витрати по місцю її проживання, витрачає кошти на придбання для дитини підручників, одягу та продуктів харчування. Наведене підтверджується наданими квитанціями на оплату зазначених послуг, білетами. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Як вбачається з довідки № 0692 , виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернігівській області, [PERSON] перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів на неможливість надавати утримання дочки суду не надав. З врахуванням обов'язку надання утримання дитині, яка продовжує навчання обома батьками, розміру отримуваної відповідачем пенсії, а також тієї обставини, що дитина отримує стипендію, суд вважає, що відповідач спроможний надавати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково. В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial