Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить визнати неправомірними дії ПАТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування [PERSON] оплати на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку по квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок №40550) за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно загалом в сумі 11896,94 грн., визнати відсутність заборгованості за надані послуги з опалення по квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок №40550) в сумі 11896,72 грн. у [PERSON] перед ПАТ «Облтеплокомуненерго» станом на 01.05.2018 року, зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану [PERSON] заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі [ADDRESS] (особовий рахунок №40550) в сумі 11896,72 грн. станом на 01.05.2018 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку №40550 в сторону її зменшення заборгованості на 11896,72 грн., а також стягнути з ПАТ «Облтеплокомуненерго» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 3500,00 грн. пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10.08.2018 року клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення через безпідставність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.2005 року та витягу з реєстру власників нерухомого майна [PERSON] є власником квартири № 86 а адресою вул. Г.Чорнобиля, будинок 3 в м. Чернігів. Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 03.04.2006 року Позивач є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання (п.1 Договору). Об'єктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 71, 70 кв.м. (п.2 Договору). Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а вказана квартира обладнана окремими засобами обліку теплової енергії - тепло обчислювач Supercal 531, зав. № 13545607, термоперетворювач РТ-500 №269000, що відповідно до акту від 11.10.2013 року були Виконавцем прийняті в експлуатацію, а 05 травня 2017 року на вказані засоби видане свідоцтво про їх повірку - чинне до 05.05.2021 року. Відповідно до змісту з п.п.1, 7, п.22 Договору Виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору; поводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з п.10-13 Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі-Правила), (п.8 Договору) Пунктом 23 Договору визначено, що точками розподілу в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від виконання споживачеві у багатоквартирному будинку є: централізованого опалення - стояки в межах квартири; водонагрівання - перша запірна арматура на воді в квартиру. Зі змісту квитанцій за надані послуги за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, жовтня 2017 року по теперішній час та відповідей №535 від 21.03.2017 року, №3046-Т від 07.02.2017 року вбачається, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» крім показників квартирного лічильника додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування (надалі - МЗК) для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику. Згідно відомостей наведених в квитанції за травень 2018 року заборгованість за опалення Позивача перед Відповідачем станом на 01.04.2018 року становить 11896,72 грн. Відповідач при проведенні розрахунку з посиланням на положення ст. 8, 319 ЦК України, ст.ст. 1, 4 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» застосовує аналогію закону використовуючи при визначенні кількості теплової енергії спожитої на опалення МЗК положення Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі - Методика) та Рекомендацій щодо застосування Методики, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 лютого 2008 року № 47 (надалі - Рекомендації). При проведенні нарахування за опалення МЗК відповідач керується положеннями п. 12,28 Правил, п. 2.1.4. (застосовує формули 2.3 - 2.6 ), п. 2.2.1 Методики та положеннями Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 р. №1198. Відповідачем визначається математичним шляхом кількість теплової енергії витраченої на опалення одного м.кв. опалювальної площі квартир будинку, що не обладнанні засобами обліку без врахування кількості теплової енергії витраченої на опалення МЗК квартирами з автономним опаленням: (28,7078 - 0,3553):4753,40х 3095,60 = 18,4643 Гкал., При цьому Відповідач виходить зі значень загальної опалювальної площі квартир/приміщень будинку, а не загальної опалювальної площі будинку, що включає в себе площі МЗК. В подальшому кількість теплової енергії витраченої на опалення МЗК (Qмзк) всього будинку Відповідачем розраховується як різниця між показниками загальної кількості теплової енергії, витраченої на опалення всього будинку та суми показників лічильників квартир обладнаних засобами обліку, розрахункових значень кількості теплової енергії на опалення квартир не обладнаних засобами обліку теплової енергії з розрахунку за 1 м.кв. опалювальної площі та розрахункового значення на опалення МЗК квартир з автономним опаленням. При цьому, при проведенні розрахунку коштів, що підлягає оплаті позивачем за МЗК у вказаному періоді, відсутні будь-які посилання на пункти та формули Методики які використовує Відповідач. Фактично при здійсненні нарахувань за опалення МЗК Позивачеві Відповідачем застосовано аналогію закону в частині використання положень п. 12 Правил при визначенні кількості теплоти витраченої на опалення одного кв.м. опалювальної площі всіх квартир будинку. Крім того зі змісту квитанцій за березень, квітень 2018 року вбачається, що Відповідачем в односторонньому порядку змінено алгоритм нарахування за опалення в тому числі за МЗК по вищевказані квартирі. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Тому застосування пункту 12 зазначених Правил при проведенні розрахунків за опалення МЗК в даному випадку Відповідачем є не законним. Згідно пункту 1.4. Методики у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п. 2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку та приміщеннями з окремим входом. З матеріалів справи вбачається, що зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 3 по вулиці Г. Чорнобиля в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних - витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою, а інша взагалі не розраховувалась. Таким чином розподіл розрахованої за вказаним алгоритмом теплової енергії на опалення МЗК (Qмзк) Відповідачем проведено виключно між квартирами які обладнанні засобами обліку теплової енергії, що в тому числі вказує на незаконність проведених розрахунків, оскільки вони проведені у не передбачений Методикою спосіб. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 врегульовано відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 10 Правил Виконавець і Споживач не мають права відмовлятись від врахування показань квартирних засобів обліку. Оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, яка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, передбачає лише один пункт цих Правил, а саме пункту 28 - у разі, коли споживачі встановили у квартирі багатоквартирного житлового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення. Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, відповідно до змісту преамбули якої вона застосовується виключно на виконання пункту 28 Правил, тобто для споживачів які встановили у квартирі багатоквартирного будинку автономні системи опалення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630. Рекомендації № 47 щодо застосування Методики та сама Методика, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку та наявності частини квартир від'єднаних від централізованого теплопостачання з обладнанням автономними системами теплопостачання, а також наявними в будинку суб'єктами господарювання. Статтею 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами, згідно частини першої вказаної статті встановлено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті. Зі змісту пунктів 1-8 ч.2 ст.10 Закону вбачається, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об'єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами проводиться з урахуванням методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, що в тому числі визначає порядок розрахунку: питомого споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об'єму) квартири (іншого приміщення), обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. З огляду на те, що діючою Методикою не визначено алгоритму розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку нарахування за опалення за вищевказаним алгоритмом є також незаконним. З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що Правилами, взагалі не визначено порядку визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування споживачами, в будинку в якому встановлений загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії, квартири якого частково обладнані засобами обліку теплової енергії, а частково від'єднанні від мережі теплопостачання та мають індивідуальне опалення і є наявними приміщення з окремим входом. Отже, застосовуючи вказані алгоритми розрахунку нарахування оплати за опалення, що здійснені в тому числі і не на підставі нормативно-правового акту, Відповідач діє не у передбачений законом спосіб. Крім того, окреме нарахування оплати за опалення місць загального користування також суперечить умовам укладеного Договору (п.п.1, 7, 9 п.22, п. 23). Позивачем оплачено за опалення згідно квартирного лічильника за вищевказані опалювальні періоди 132,77 грн. З огляду на вищевикладене заборгованість у Позивача перед Відповідачем за опалення за вищевказані опалювальні періоди відсутня. Сума незаконно нарахованих оплат за опалення МЗК в тому числі і на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно згідно проведеного розрахунку становить: 11896,94 грн. = 10842,24грн.+71,83грн.+982,87грн. Враховуючи викладене вище, дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо донарахування Позивачеві витрат на оплату теплової енергії на опалення місць загального користування в тому числі і на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії за опалювальні періоди з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 12 жовтня 2017 року по 09 квітня 2018 року включно за визначеним ним алгоритмом в сумі 11896,94 грн. є незаконними, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Також з ПАТ «Облтеплокомуненерго» необхідно стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3500,00 грн.

Outcome: approved