Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку №40, по вул. Чапаєва, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 квітня 2002 року. Відповідач по справі її рідний син [PERSON], 07 жовтня 2008 року був повторно зареєстрований у зазначеному будинку. Однак, як зазначила позивач в позовній заяві, відповідач ще до повторної реєстрації в належному їй будинку, в 2006 році переїхав проживати в іншу місцевість, а саме: в [ADDRESS], до своєї співмешканки. За зазначеною адресою він проживає по сьогодні зі своєю цивільною дружиною. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, однак в добровільному порядку він відмовляється це зробити, хоча більше девяти років не проживає в житловому будинку та ним не користується. Такою поведінкою він створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, бо за цією адресою на протязі останніх трьох років їй приходять повідомлення та листи з банків і з колекторських фірм, де ставиться питання про стягнення боргу її сина не тільки з нього, а і з членів його сімї. Все це робить життя позивача нестерпним, бо погіршується її здоровя та психологічний стан. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника житлового будинку, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Просить суд усунути перешкоди в користуванні правом власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №40, по вулиці Чапаєва, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2002 року, виданого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-388, власником житлового будинку №40, по вул. Чапаєва, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, є [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки голови квартального комітету №2 «Вокзальний» від 11.05.2016, відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає за адресою: [INFO] на протязі девяти років (а.с.5). Згідно домової книги відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], з 07 жовтня 2008 року (а.с.7-9). Як вбачається з повідомлень та вимог, відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати кредиту. Дані вимоги надходять за місцем реєстрації, тобто на адресу позивача по вул. Чапаєва, 40, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області (а.с.13-17). Як зазначено позивачем в вимогах ставиться питання про стягнення боргу її сина не тільки з нього, а і з членів його сімї, що створює нестерпні умови проживання для позивача та впливає на її психологічний стан. На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрований у належному на праві власності позивачу [PERSON] будинку №40, по вулиці Чапаєва, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, однак, за місцем реєстрації з 2006 року не проживав та не проживає по теперішній час, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №40, по вулиці Чапаєва, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі ст. 72, 150, 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved