Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить позбавити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеному домоволодінні зареєстровані відповідачі, які є доньками та онуками позивача, та не проживають у будинку з 01.01.2010. Звернутися до відповідачів з вимогою про добровільне зняття з реєстрації позивач не має можливості, оскільки відповідачі виїхали за межі України та проживають в РФ, де вже мають постійне місце проживання та прописку. У зв`язку зі змінами у законодавстві України, позивач фактично позбавлена можливості отримувати державну субсидію, оскільки дохід сім`ї нараховується на всіх зареєстрованих у будинку мешканців, навіть тоді, коли вони фактично в ньому не проживають. Позивач зазначає, що оскільки відповідачі не проживають в будинку та відсутні за адресою реєстрації понад 6 місяців, вони втратили право користування вказаним вище домоволодінням. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 04.02.2021. 04.02.2021 підготовче судове засідання відкладено до 01.03.2021 у зв`язку з неявкою відповідачів. 01.03.2021 ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 22.03.2021 у зв`язку з залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- служби у справах дітей Новопсковської селищної ради, виключено службу у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області зі складу третіх осіб, що беруть участь у справі. 22.03.2021 підготовче судове засідання відкладено до 01.04.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. УхвалоюНовопсковського районного суду Луганської області від 01.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.04.2021. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення рекомендованих поштових повідомлень на зареєстровану адресу проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій повідомила, що вона та її донька [PERSON] відмовляються від права на реєстрацію у будинку [PERSON] , оскільки вони отримали громадянство Російської Федерації та мають свою власну квартиру, в якій зареєстровані. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] також надали заяви про відмову від права на реєстрацію у будинку позивача, просили не відмовляти у вирішенні цього питання, фактично проживають в Російській Федерації, мають своє власне житло. Відповідач [PERSON] надав заяву про відмову від права на реєстрацію у будинку позивача, просив не відмовляти у вирішенні цього питання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новопсковської селищної ради Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника, рішення просить винести за наявними у справі матеріалами. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей Новопсковської селищної ради Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 13.09.2002 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Корнієнко Н.В. Відповідно до домової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , підтверджено реєстрацію позивача та відповідачів у даному будинку. Згідно довідки № 5205, виданої виконавчим органом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 15.12.2020, [PERSON] , 1944 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: донька - [PERSON] , 1964 року народження, зареєстрована, але не проживає, онука - [PERSON] , 1989 року народження, зареєстрована, але не проживає, донька - [PERSON] , 1971 року народження, зареєстрована, але не проживає, онук - [PERSON] , 1991 року народження, зареєстрований, але не проживає, онука - [PERSON] , 2011 року народження, зареєстрована, але не проживає. Актом про підтвердження не проживання, складеним 15.12.2020 депутатом Новопсковської селищної ради восьмого скликання Гречаною Тетяною Миколаївною, в присутності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджено факт не проживання в будинку [ADDRESS] з 01.01.2010 громадян: [PERSON] , 1964 р.н., [PERSON] 1989 р.н., [PERSON] , 1971 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 1991 р.н., вказані громадяни проживають за межами України. Згідно паспорту громадянина Російської Федерації № 39 15 100642, виданого «отделом УФМС России по Воронежской области в Железнодорожном районе г. Воронежа» (мовою оригіналу) 01.03.2017, [PERSON] народилася [INFO] в м. Комунарськ Ворошиловградської області. Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про реєстрацію місця проживання, виданого 04.03.2017, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Набула громадянство Російської Федерації з [INFO] . Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української РСР» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачі з 01.01.2010 фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] , проживають у Російській Федерації. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в Російській Федерації. Суд вважає доведеним, що відповідачі понад 6 місяців не проживають за місцем реєстрації, що відповідно до ст. 71 ЖК України є підставою для визнання їх таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування житлом тягне за собою зняття цієї особи з реєстрації в даному приміщенні. Таким чином позовні вимоги про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви, у загальному розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved