Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача\~про визнання права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 24.10.2014 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі подружжям було набуто майно, квартира [ADDRESS] (колишня назва пр..[PERSON]) в м.Дніпрі, яка юридично оформлена на відповідача. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Тому, позивач звернувся з позовом до суду. Спірна квартира знаходиться у житловому будинку літ.А-5, яка в цілому складається з: 105 коридор; 2 санвузол; 3,7 житлові кімнати; 4 кухня; 6 кладова; І балкон. Житлова площа квартири складає 27,2 кв.м., загальна площа складає 43,3 кв.м. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази\~\~ у\~\~ сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що Відповідач набув права власності на квартиру [ADDRESS] (колишня назва пр..[PERSON]) в м.Дніпрі за час перебування у шлюбі з Позивачкою. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України та ст.60, ч. 1 ст. 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. У відповідності із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Частинами 1, 2 ст. 364 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній часткові власності. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ч.8 ст. 6 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України, у випадку розподілу майна, що є об'єктом права\~\~спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. При встановлених обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, понесених позивачем по даній цивільній справі, враховуючи результат розгляду справи, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати у розмірі 2207,88 грн. покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved