Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом Відкритого акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», який змінив свою організаційно-правову форму на «Публічне акціонерне товариство» (далі по тексту - Відповідач), в обґрунтування якого послалась на те, що [INFO] на під час виконання своїх трудових обов'язків водія дрезини на перегоні між станціями «Горизонт+140 м та «Лівобережна» залізничної колії №41 гірничої дільниці по прийманню розкривних порід у відвал, унаслідок зіткнення дрезини з тяговим агрегатом загинув її батько [PERSON] Нещасний випадок стався за вини відповідача - у зв'язку з порушенням своїх посадових інструкцій та інструкцій по охороні праці з боку його працівників. Смерть її батька спричинила їй непоправної моральної шкоди, яка полягає в її душевних стражданнях від усвідомлення невідворотності втрати, а відтак просять стягнути з відповідача на свою користь 220 000 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача проти їх задоволення заперечував, надавши суду письмові заперечення, послалась на недоведеність пред'явлених вимог та не те, що загибель [PERSON] сталося за його ж вини, позаяк останній при виконанні своїх трудових обов'язків перебував у стані алкогольного сп'яніння. Заслухавши показання представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи [INFO] на під час виконання своїх трудових обов'язків водія дрезини на перегоні між станціями «Горизонт+140 м та «Лівобережна» залізничної колії №41 гірничої дільниці по прийманню розкривних порід у відвал, унаслідок зіткнення дрезини з тяговим агрегатом загинув батько позивача [PERSON], який перебував з Відповідачем у трудових відносинах, у зв'язку з порушенням посадовими особами і працівниками Відповідача своїх посадових інструкцій та інструкцій по охороні праці, а також самим [PERSON] трудової і виробничої дисципліни та інструкції по охороні праці та інструкції з технічної експлуатації (а.с.4-10). Під час розслідування даного нещасного випадку спеціальною комісією, призначеною наказом Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду, був складений Акт форми Н-5 від 24.09.2008 року, згідно якого даний випадок був визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом, вважається страховим та нього був складений акт за формою Н-1 (а.с.11-22). Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягають з'ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода. Суд уважає, що саме Відповідач як роботодавець несе відповідальність перед позивачами за моральну шкоду на підставах, передбачених гл. 82 ЦК України, так як в силу правил ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а відтак доводи представника Відповідача про те, що останній не є належним відповідачем, суд знаходить безпідставними. Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення її розміру, як ступінь вини Відповідача, яка полягає в порушенні законних прав [PERSON] на належні та безпечні умови праці, що спричинило його загибель, глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з її душевним болем, викликаним відчуттям втрати близької людини, негативні наслідки, які виникли в результаті такої втрати та є довічними, що безперечно порушило її звичний склад життя та потребує додаткових зусиль для його організації, інші обставини, які мають істотне значення, а саме порушення з боку самого [PERSON] при виконанні роботи трудової і виробничої дисципліни та інструкції по охороні праці та інструкції з технічної експлуатації, тому суд уважає, що в зв'язку з цим розмір моральної шкоди повинен бути зменшеним до 40000 грн. Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. На підставі положень ст. 88 ЦПК України з Відповідача в дохід держави підлягають стягненню 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial