Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом в якому посилається на те, що вона є власницею житлового будинку з належними до нього побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право власності. Вказує, що [PERSON], являється її донькою, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - внуками та правнуками. Зазначає, що у 2000 році відповідачі виїхали із вищевказаного будинку та переїхали до іншого по тій же вулиці, і з того часу не проживають за своїм місцем реєстрації. Стверджує, що між нею та відповідачами не було укладено жодної угоди щодо збереження права користування житлом у разі їх не проживання в будинку більше року, до того ж, як зазначає позивач, на її адресу надходять повідомлення із банку у зв'язку із кредитом, який взяла її донька, про конфіскацію майна за місцем реєстрації, а тому вона переживає та не хоче мати проблем. Виходячи з викладеного позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом в житловому будинку літ. А по [ADDRESS], у зв'язку з не проживанням поважних причин понад один рік . У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні пояснили, що дійсно вони разом із своїми дітьми за вищевказаною адресою тривалий час не проживають, проте заперечували проти задоволення позову. Свідки [PERSON] та [PERSON], які являються сосідами позивача в судовому підтвердли той факт, що відповідачі по справі тривалий час не проживають разом із позивачкою. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності серії САК № 266105 від 10.10.2013 року позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок (літ. А), з належними до нього побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. (а.с.6). Згідно довідки ПП «Садгора - Сервіс» № 1919 від 24.10.2013 року у будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. (а.с.14). Як вбачається із акту № 62 від 28.10.2013 року складений головою квартального комітету № 16, відповідач [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає та у веденні господарства участі не приймає. (а.с.13) Згідно ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, беручи до уваги пояснення сторін, свідків, враховуючи письмові докази у справі, оскільки відповідачі не проживають в житловому будинку по [ADDRESS] більше одного року та між ними і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком після спливу такого терміну, суд, приходить до висновку про необхідність задоволити позов в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved