Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] загальною площею 74,10 кв.м., житловою площею 46,30 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, по набувальній давності. В обґрунтування позову, позивач послалась на те, що 09.02.2002 року вона уклала трудовий договір з ТОВ ім. Шевченка с. Лаврики Сквирського району Київської області та була прийнята на роботу. Однією з умов договору, було надання ТОВ ім. Шевченка житлового приміщення. 09.02.2002 року вона вселилась в будинок за [ADDRESS] та з цього часу почала відкрито проживати та користуватись вищезгаданим будинком. Так як до її вселення даний будинок знаходився у занедбаному стані, тривалий час пустував, і за ним ніхто не доглядав, за борг було відімкнуте енергопостачання, їй довелося вкласти значні кошти, для відновлення та приведення будинку в належний стан. Продовж всього часу проживання з 2002 року, по даний час позивач із своєю сім»єю зберігали, ремонтували, та утримували в належному стані даний будинок, регулярно впорядковували присадибну земельну ділянку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В будинку [ADDRESS] вона з своєю сім'єю проживаю на протязі дванадцяти років, сплачує земельний податок та комунальні послуги, проте зареєструватися і зареєструвати своїх членів родини не має змоги, тому що відсутні правовстановлюючі документи на нього та будинок не стоїть на балансі сільської ради. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 10057543 від 27.09.2013 року. Відомості у реєстрі прав на нерухоме майно по [ADDRESS] - відсутні. Дане домоволодіння не перебуває на балансі ТОВ ім. Шевченка відповідно до довідки № 54 виданої 11 жовтня 2013 року ТОВ ім. Шевченка с. Лаврики Сквирського району Київської області. Згідно повідомлення КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2013 року за № 1694 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого 20.11.1992 року Горобіївською сільською радою Сквирського району Київської області. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача, Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у відсутності представника, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення судового засідання до суду не направила, Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 09.02.2002 року позивач уклала трудовий договір з ТОВ ім. Шевченка с. Лаврики Сквирського району Київської області та була прийнята на роботу. Однією з умов договору, було надання ТОВ ім. Шевченка житлового приміщення. 09.02.2002 року [PERSON] вселилась в будинок за [ADDRESS] та з цього часу почала відкрито проживати та користуватись будинком. Продовж всього часу проживання з 2002 року, по даний час позивач із своєю сім»єю зберігали, ремонтували, та утримували в належному стані даний будинок, проводили поточні ремонтні роботи, регулярно впорядковували присадибну земельну ділянку, сплачує земельний податок та комунальні послуги. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно № 10057543 від 27.09.2013 року. Відомості у реєстрі прав на нерухоме майно по [ADDRESS] - відсутні. Дане домоволодіння не перебуває на балансі ТОВ ім. Шевченка відповідно до довідки № 54 виданої 11 жовтня 2013 року ТОВ ім. Шевченка с. Лаврики Сквирського району Київської області. Згідно повідомлення КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2013 року за № 1694 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого 20.11.1992 року Горобіївською сільською радою Сквирського району Київської області. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 13 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача при вселенні в будинок [ADDRESS] була добросовісність, що є обов'язковою умовою та юридично значимим фактором.

Outcome: approved