overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що 23.06.2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує обов'язки з утримання дитини, не надає належної матеріальної допомоги, ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню дитини та ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Шлюб між подружжям не розірвано. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач не з'явилась, до його початку подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява, в якій останній позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 25% від його прибутку. Відповідачем до суду також надано довідку про доходи, з якої вбачається, що його заробітна плата протягом останніх шести місяців складала близько 3200,00 грн. на місяць. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 23.06.2006 року по грудень 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження, яка є в матеріалах справи, [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. З довідки про склад родини та прописку від 28.04.2017 року, №1009, виданої Дільницею КП «Жилкомсервіс» №33, вбачається, що позивач та її син, [PERSON], [INFO], зареєстровані та мешкають за адресою - [ADDRESS] Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення на користь позивача аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на матеріальний стан відповідача, підтверджений матеріалами справи, в зв'язку із чим вважає за доцільне задовольнити позов частково - у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку). Крім того, суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що 31.08.2013 вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач не виконує обовязки з утримання дитини, не надає належної матеріальної допомоги, ухиляється від батьківського обовязку по утриманню дитини та ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини - в розмірі 30% (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач на судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував, просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 31.08.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини, копія якого є в матеріалах справи, [PERSON] народилася 27 квітня 2014 року і її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 30% заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона з 22 липня 1995 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду 18 лютого 2013 року . Донька проживає з нею. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розміру 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття з урахуванням індексації. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов,, зазначила, що відповідач має матеріальну можливість для задоволення вимог . Відповідач позовні вимоги визнав частково, пославшись на своє матеріальне становище, зазначивши, що він утримує хвору мати, лікування якої потребує багато коштів, просив зменшити розмір заявлених позивачем вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб 22 липня 1995 року. Від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO] . Шлюб розірвано за рішенням Залізничного районного суду 18 лютого 2013 року . Відповідачем не заперечувалось , що донька проживає разом з позивачкою, допомога на її утримання не надається. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак вважає, що слід врахувати , що він надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON], страждаючій на цироз печінки та справедливим буде відповідно до ст.191 ч.1 СК України стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно від дня звернення позивача до суду, тобто з 28.05.2015р. Крім того, суд відмовляє відповідачці у вимозі застосування індексації стягнення розміру аліментів , оскільки відповідно до ч.2 ст.184 СК України індексації підлягає розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі. Таким чином , позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому зазначила, що з лютого 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем до грудня 2016 року. 04 травня 2016 року у них народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини - в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 14.03.2019 визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не предявлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд, вирішує справу за наявними матеріалами. Так, суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, копія якого є в матеріалах справи, [PERSON] народився 04 травня 2016 року і її батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно зі ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом із тим ,суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, розяснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина. Син знаходиться на утриманні позивача. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, на її користь, в розмірі 1\\4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-КГ №153612 від 13.02.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, у зв'язку з чим порушуються інтереси неповнолітньої дитини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи і відповідачем не спростовані, оскільки доказів надання допомоги на утримання дитини ним не надано. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири № 21 по пр.-ту Г.Сталінграда,140-б в м.Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 02.09.2013р.. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що квартири № 21 по пр.-ту Г.Сталінграда,140-б в м.Харкові належала її матері, яка померла 02.09.2013р.. Також, позивач вказала, що спадкоємцями першої черги після смерті матері є: вона, її батько, який відмовився на її користь від спадщини, та син померлої від першого шлюбу відповідач по справі. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки відповідач відмовився надавати оригінали право установчих документів на спірну квартиру. В судове засідання позивач та її представник не з*явились, надали письмову заяву з проханням слухати справу без їх присутності та винести рішення про задоволення позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира № 21 по пр.-ту Г.Сталінграда, 140-б належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 04.11.2002р., виданого Комінтернівською районною радою м.Харкова. Як вбачається з свідоцтва про смерть № 275856 від 04.09.2013 року, [PERSON] померла 02 вересня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 801. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру№ 21 по пр.-ту Г.Сталінграда, 140-б в м.Харкові. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як вбачається з відповіді Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 08.12.2014р., після смерті [PERSON], померлої 02.09.2013р. була заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звернулись: дочка померлої [PERSON], син померлої [PERSON] 27.02.2014р. із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки померлої звернувся чоловік покійної - [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. Відповідач [PERSON] звертався до суду із позовом про визнання за ним права власності на спірну квартиру, але ухвалою суду його позов було залишено без розгляду у зв*язку з неодноразовою неявкою в судове засідання без поважних причини. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визначити їй додатковий строк , терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22 вересня 2006 року, обгрунтовуючи свій позов тим, що 22 вересня 2006 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Вона являється єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності САТ «Бродецьке», розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вона строк подачі заяви про прийняття спадщини пропустила у зв»язку з тим, що на момент смерті матері не знала про наявність сертифікату виданого на ім»я матері, а іншого спадкового майна у покійної не було. Позивачка всудовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області в судове засідання не з»явився, проте надав суду клопотання про слухання справи у їхню відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №390871 (а.с.5), яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області від 31.09.2017 року (а.с.9) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності САТ «Бродецьке», розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №060864 (а.с.8) Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що пропуск строку для прийняття спадщини виник з поважних причин, а саме позивач не знала про існування сертифіката на право власності на земельну частку (пай) на ім»я її матері [PERSON] Тому суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для надання [PERSON] додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила встановити факт прийняття нею спадщини у виді житлового будинку № 36 по вул.Гагаріна в с.Немирівка, Коростенського району з надвірними будівлями після смерті батька та метері. Вказала, що вона та її рідний брат [PERSON], відповідач по справі, являються єдиними спадкоємцями за законом на спірне спадкове майно, але він не заперечує проти того, щоб вона прийняла спадщину, оскільки вона доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, користується речами, які залишились після смерті батьків, та розпоряджається речами на свій розсуд. Позивач подала письмову заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу в його відсутність. Представник Сингаївської с/р в судове засідання не зявився також, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть 11 вересня 1998 року помер батько позивача - [PERSON]. після смерті якого відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку № 36, з надвірними будівлями по вул. Гагаріна в с. Немирівка Коростенського району Житомирської області, який йому належав на праві особистої власності, що підтверджується відповідними документами. Будинок було збудовано у 1965 році, що підтверджується довідкою Сингаївської сільської ради. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом на належне спадкове майно була мати позивача [PERSON], яка фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном, так як була зареєстрована в будинку на час смерті батька. 19 серпня 2014 року [PERSON] померла. Позивач фактично прийняла спадщину та вступила у володіння спадковим майном, оскільки доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, користується речами, які залишились після смерті батьків та розпоряджається речами на свій розсуд. У встановлений законом шестимісячний строк звернулася із заявою в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Відповідно до ст.328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст.1268, 1270 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути виконані на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про часткове задоволення позову.

Outcome: approved