Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 5,094 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім. Ковпака, розташовану на території Яцинської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Литвиновичі Кролевецького району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Кролевецької районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 213/2007 від 14.06.2007). В той же час, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно позивач не може у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на це майно відсутні, що стало причиною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, а судові витрати з відповідача просила не стягувати. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, на підстави ст. 1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом від 03.02.2007, зареєстрованим в реєстрі за № 13, який не змінювався та не відмінявся, після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Литвиновичі Кролевецького району Сумської області. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] (спадкова справа № 213/07 від 14.06.2007). До спадкового майна також входить право на земельну частку (пай) розміром 5,094 в умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ковпака, розташовану на території Яцинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Однак, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на вказану земельну частку (пай) позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на неї, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2020 № 76/02-31. Як вбачається з листа відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 27.07.2015 № 1791/06-07, [PERSON] не отримувала державного акту на право власності на земельну ділянку на території Яцинської сільської ради Путивльського району Сумської області. В той же час, з фотокопії розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації Сумської області від 29.06.2004 № 231 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам-власникам земельних часток (паїв) на території Яцинської сільської ради (колишнє КСП ім. Ковпака)» та додатку до нього вбачається, що [PERSON] є власником земельної частки (паю) на території Яцинської сільської ради (колишнє КСП ім. Ковпака) розміром 5,094. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що таке визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] була внесена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ковпака, хоча відомості про отримання нею відповідного сертифікату і відсутні, тому з урахуванням вказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 5,094 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане позивачем, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються судом, ураховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved