Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . В 2020 році їх син став студентом ВПУ №1 м.Рівне третього атестаційного рівня, денної форми навчання. Вона не взмозі самостійно забезпечити сина, а відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, працює за межами України та має можливість сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання в розмірі 2000 грн. Позивач, пославшись в судовому засіданні на обґрунтування викладенні в позовній заяві, просила позов задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні позицію довірителя підтримала повністю посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву та уповноважив представляти свої інтереси в суді представника адвоката Крижова Сергія Володимировича. Відповідно до поданого відзиву відповідач позов визнає частково. Посилаючись на те, що постійної роботи він не має, офіційно не працевлаштований, періодично працює на нерегулярних роботах, сплачує відповідачу аліменти на меншого сина [PERSON] , [INFO] та має на утримані дитину від другого шлюбу сина [PERSON] , 2017 року народження, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в меншому розмірі по 1200 грн. щомісяця. Представник відповідача - адвокат Крижов С.В., в судовому засіданні позицію довірителя підтримав, посилаючись на обґрунтування викладені у відзиві, просив позов задоволити частково, оскільки обов`язок по утриманні дітей покладається на двох батьків у рівних частинах. [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка дав показання про те, що позивач і відповідач є його батьками. В 2020 році він поступив, та з 01 вересня 2020 року навчається у ВПУ №1 м.Рівне. На даний час проживає разом із матір`ю в будинку за адресою: [ADDRESS] . Мати допомагає йому матеріально, купляє одяг на інші необхідні речі. З батьком він підтримує контакт по телефону. З слів батька йому відомо, що останній працює в Чехії на заводі по виробництву автомобілів Шкода, однак на якій саме посаді та яку він має зарплату йому не відомо. Щомісяця батько пересилає на його банківську картку кошти в розмірі від 1200 до 1500 гривень. Ознайомившись із позовною заявою, відзивом на неї, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, показання свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав. Згідно статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач [PERSON] , вказана обставина визнана сторонами та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Городоцькою сільською радою Рівненського району 29 березня 2001 року. [PERSON] проживає разом із позивачем в будинку за адресою: [ADDRESS] та з 01 вересня 2020 року навчається у ВПУ №1 м.Рівне третього атестаційного рівня де перебуває на не повному державному утриманні. Вказані обставини підтверджені довідкою №607/02-04 від 03 вересня 2020 року та довідкою №229 від 04 лютого 2021 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до вимог ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Враховуючи обставини, зазначені у статті 182 СК України та приймаючи до уваги, що відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, зобов`язані та фактично мають можливість, обоє батьків, суд визнає необхідним та достатнім стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, 10 вересня 2020 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved