Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 09.06.2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Крім того, відповідач вчиняв сварки, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені з серпня 2014 року, однією сім'єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням неявки позивача та відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 09.06.2012 року між сторонами виконавчим комітетом Тепрінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №07 /а.с. 7/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги, оскільки відповідач покинув сім'ю та пішов до іншої жінки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2014 року, однією сім'єю сторони не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Питання про утримання дитини сторони вирішуватимуть у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved