Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «БМ-Банк» про визнання договору поруки припиненим посилаючись на банком в односторонньому порядку без згоди поручителя було збільшено процентну ставку, чим збільшено розмір її зобов»язань. Окрім того вимога щодо виконання зобов»язання за кредитним договором [PERSON] їй надійшла зі спливом 6-ти місячного терміну встановленого законодавством для звернення з вимогами до поручителя, оскільки з 01.01.2009 року відповідач [PERSON] припинив виконання своїх зобов»язань по поверненню суми кредиту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі , просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «БМ Банк» Басик А.М. позовні вимоги не визнав, вказавши, що процентна ставка не була збільшена банком у зв»язку з відсутністю згоди поручителя на таке збільшення. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 24 березня 2008 року між ТОВ «БМ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 10/8/240308, відповідно до якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит у cyмі 49 000 доларів США, з оплатою 13 відсотків річних. Як вбачається із додаткової угоди № 1 до кредитного договору № 10/8/240308 від 24 березня 2008 року укладеної між ВАТ «БМ Банк» та [PERSON] відсоткова ставка за даним кредитним договором становить 14 % річних. Відповідно до п. 1 Поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати за зобов»язаннями Боржника, що випливають з Кредитного договору № 10/8/240308 від 24.03.2008 року укладеного між Кредитором та Боржником, зая яким останнійзобов»язаний до 2033 року повернути кредит у розмірі 49000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13% річних, комісію, штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності із ст. 1056-1 того ж Кодексу встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 22 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 вбачається, що відповідно до частин першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя) ,а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена. Всупереч вказаних раніше норм законодавства, кредитного договору, договору поруки банком в односторонньому порядку змінено основний договір з Позичальником в частині визначення процентної ставки за користування кредитом без згоди поручителя Такі зміни не були внесені в письмовій формі шляхом укладення додаткових угод, як передбачено Кредитним договором та договором поруки між сторонами. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача ПАТ «БМ Банк» Басик А.М. про те, що відсоткова ставка за кредитним договором змінена не була, оскільки воно не підтверджене належними та допустимими доказами, як того вимагає ст.. 60 ЦПК України, натомість в матеріалах справи міститься додаткова угода № 1 до кредитного договору № 10/8/240308 від 05 листопада 2008 року, яка підписана представником банку та [PERSON] із встановленою відсотковою ставкою в розмірі 14 відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Рівненського міського суду від 09 липня 2012 року встановлено, що [PERSON] припинив здійснення платежів у терміни визначені пунктами 3.4-3.5 кредитного договору з 01.01.2009 року. Як вбачається із вимоги щодо виконання зобов»язання за кредитним договором № 10/8/240308 від 24.03.2008 року та договором поруки № 10/8/240308/2 від 24.03.2008 року [PERSON] повідомлено про неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору 09.06.2009 року. Відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений, або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Зважаючи на те, що рішенням Рівненського міського суду від 09.07.2012 року встановлено, що відповідач [PERSON] припинив виконання своїх зобов»язань перед банком 01.01.2009 року, вимога до поручителя пред»явлена 09.06.2009 року, тобто зі спливом строку встановлено законодавством, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved