Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернулася до суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , 1945 року народження. 12.04.2016 року Виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було складено відповідний актовий запис №13 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] перебувала з батьком в шлюбі, тому є спадкоємицею за законом 1/4 частини. Її батько не залишив заповіту, тому, відповідно до ст.1261 ЦК України, вона як його рідна донька, є спадкоємицею першої черги за законом 1/4 частини.У передбачений законом строк 28.09.2016р. вона звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, а її сестри - [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини на її користь.Спадкова справа №288/2016 була відкрита 11.06.2016р. за заявою [PERSON] , яка зареєструвала шлюб з батьком 30.03.2016 року, що підтверджується Витягом із спадкового реєстру.Всі документи, що знаходились в будинку, на сьогодні безпідставно утримуються у [PERSON] , в тому числі і правовстановлюючі документи на спадкове майно - будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1492га з кадастровим номером 3222481202:02:002:0096, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), розташовану за дією ж адресою.Вона не мала можливості оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частки, з урахуванням 1/2 частки спадщини, від якої відмовились на її користь сестра, оскільки дружина батька - [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу та визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1492 га з кадастровим номером 3222481202:02:002:0096, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за дією ж адресою. Рішенням зазначеного суду від 27.11.2017р. в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Вказане рішення нею не оскаржувалось та набрало законної сили. В свою чергу, 26.10.2016 року державним нотаріусом Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1492 га з кадастровим номером 3222481202:02: 002:0096 , розташовану за адресою: [ADDRESS] та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 3/4 житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною господарських будівель [ADDRESS] , що належать померлому [PERSON] . За захистом своїх прав вона звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про визнання за мною права власності на 3\\4 частини спадкового майна. Рішенням Києво-Святошинського району Київської області від 15.06.2018 року у справі №369/2164/18 були задоволені позовні вимоги в повному обсязі. Зазначене рішення набрало законної сили. На підставі зазначеного рішення суду внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] є власницею 1/4 частини будинку та 1/4 земельної ділянки. Вона проживала в будинку за адресою: [ADDRESS] з її батьком на момент його смерті. При цьому в будинку знаходяться її особисті речі та майно. Ключі від будинку також перебувають у відповідачки. Маючи намір реалізувати своє право на користування власністю вона звернулась із відповідною заявою до Святошинського УП ГУНП в м. Києві, що підтверджується талоном-повідомленням №9430 від 05.03.2019 року. До теперішнього часу відповіді не отримала. Відповідачка фактично не проживає за даною адресою: двері в будинок зачинені, світло не горить. Крім того, на її звернення до ПАТ «Київобленерго» та «Київоблгаз Збут» вона отримала інформацію про наявність заборгованостей, які утворились на жовтень 2018 року, коли в будинку проживала відповідачка. За вказаних обставин, як співвласник будинку, не маю можливості в нього потрапити та користуватися ним, оскільки відповідачка чинить перешкоди, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав у відповідності до ст.4 ЦПК України, якою передбачено, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у володінні та користуванні 3/4 частинами житлового будинку [NUMBER] з відповідною частиною господарських будівель і споруд , розташованого по [ADDRESS] та 3/4 частками земельної ділянки площею 0,1492 га з кадастровим номером 3222481202:02 :002:0096 , розташованої за адресою: [ADDRESS] та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та вселити мене в зазначений будинок. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надала письмову заяву з прохання слухати справу за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку за [ADDRESS] . Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні будинком за [ADDRESS] , шляхом вселення. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію заявою до Святошинського УП ГУНП в м. Києві, та копію її звернення до ПАТ «Київобленерго» та «Київоблгаз Збут», відповідно до яких відповідачка чинить перешкоди у користуванні будинком. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 380 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками спірного будинку, відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні правом власності. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом вселення підлягають задоволенню повністю: усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом вселення в будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial