Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на те, що 06 квітня 2013 року помер її батько [PERSON]. Після нього залишилась спадщина, що складається з квартири 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля. Вона звернулась до Державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину, та 25 грудня 2013 року державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] видав Постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що при оформленні спадщини отримав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що на майно [PERSON], 19 грудня 2005 року було накладено арешт на підставі Постанови АА 206695, виданої 26 березня 2003 року ВДВС Лисичанського МУЮ. 09 січня 2014 року вона звернулась до ВДВС Лисичанського МУЮ з заявою, в якій просила повідомити її про виконання провадження та зняти арешт з нерухомого майна. 13 січня 2014 року ВДВС Лисичанського МУЮ повідомило, що виконавчого документу за яким Постановою АА 206695 від 26 березня 2003 року, накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля, згідно перевірки покажчиків та бази даного Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за 2003-2014 року станом на 13.01.2014 року на виконанні не перебуває. Таким чином, арешт на зазначене майно накладено безпідставно, тому просила зняти арешт з квартири 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля Луганської області. В судове засідання позивач не зявилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, та пояснила, що всі суми відшкодування, [PERSON] були сплачені в повному обсязі. Документи, які б свідчили про причину накладення арешту квартиру відсутні. З 2005 року по теперішній час пройшло багато років і до теперішнього часу не поставало питання щодо дій, пов»язаних з арештованим майном. Тому є всі підстави для зняття арешту. Представник відповідача в судове засідання, не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу в її відсутність. Суд досліджує надані докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON], копія заповіту від 18.05.2007 року, постанова про відмову вчинення нотаріальної дії, листв ВДВС від 13.01.2014 року № 259, Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 06 квітня 2013 року помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 46. Заповітом від 18 травня 2007 року, посвідченого секретарем Привільської міської ради Луганської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 226, [PERSON] заповів [PERSON] все його майно. З урахуванням переліченого позивачка набула законних прав на звернення до суду із вказаним позовом для захисту права власності. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме квартира 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля, яка належить йому на підставі свідоцтва про права власності на житло. Позивач звернулась до Лисичанської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 25 грудня 2013 року, державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори, відмовив [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з ти м, що на квартиру 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля, 19 грудня 2005 року було накладено арешт на підставі Постанови АА 206695 виданої 26.06.2003 року ВДВС Лисичанського МУЮ. Позивач звернулась до відділу ДВС Лисичанського МУЮ в якій просила повідомити її про закінчення провадження та зняти арешт з нерухомого майна, листом № 259 від 13 січня 2014 року було їй було повідомлено, що виконавчого документу за яким Постановою АА 206695 від 26 березня 2003 року, накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру 8 в житловому будинку 9 по вул. Шахтарська в м. Привілля, згідно перевірки покажчиків та бази даного Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за 2003-2014 року станом на 13.01.2014 року на виконанні не перебуває. З вироку Лисичанського міського суду від 15.04.2003 року по обвинуваченню [PERSON] по кримінальній справі № 1-559 від 2003 року, яка була досліджена у судовому засіданні, вбачається що [PERSON] був визнаний винним за ст. 122 ч.1 КК України на 2 годи позбавлення волі , з застосуванням ст.. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки. З нього було стягнуто 555грн.34 коп. на користь держави та на користь потерпілого 2000грн. 19.09.2003 року [PERSON] було звільнено від відбування покарання внаслідок акту амністії. Виконавчі листи, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи, було повернуто виконавчою службою до суду у зв»язку з повним виконанням. Оскільки у Відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції виконавчих документів на виконанні не знаходиться і немає ніяких відомостей про підстави накладення арешту ВДВС Лисичанського МУЮ від 26 березня 2003 року, та враховуючи факт повного виконання вироку суду, на підставі виконавчого листа № 1-559, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved