Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить зобовязати відповідача не чинити їй перешкоди у спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], визначити такі способи її участі у спілкуванні та вихованні онуки: за місцем її проживання в [INFO] проводити систематичні побачення з пятниці по неділю кожного першого та третього тижня місяця, день народження онуки, спілкування під час канікул розділити порівну між нею та відповідачем; не забороняти онучці телефонувати їй та не перешкоджати її телефонним дзвінкам до онуки. Позовні вимоги мотивує тим, що онука проживає разом з відповідачем, який є її батьком, в с.Снитище Народицького району Житомирської області. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Народицької райдержадміністрації від 10 листопада 2014 року їй встановлено час спілкування з онукою. Але відповідач, незважаючи на бажання онуки спілкуватися з нею, перешкоджає їх повноцінному спілкуванню, не дотримується встановленого графіку, обмежує телефонне спілкування, забороняє побачення за її місцем проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, визнав, що чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з її онукою, свої дії обґрунтовував тим, що позивач порушувала графік спілкування, визначений рішенням комісії з питань захисту прав дитини Народицької райдержадміністрації, самовільно забирала дитину до свого місця проживання. Також вважає, що спілкування позивача з дитиною негативно впливає на психологічний стан останньої. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] є батьком, а [PERSON] є бабусею [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] померла. Зазначені обставини не заперечувались сторонами у справі та підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-ТП №052617 від 12 вересня 2007 року, свідоцтва про смерть серії І-ТП №241288 від 08 липня 2014 року. Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 14 березня 2012 року визначено місцем проживання дитини [PERSON], [INFO], місце проживання її батька [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12 червня 2012 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Народицького районного суду Житомирської області від 14 березня 2012 року залишено без змін. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, праба, прадід мають право звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Народциької райдержадміністрації №2 від 10.11.2014 року позивачу визначено час спілкування з онукою: час та тривалість спілкування перша і третя субота та неділя (до 14 години) місяця, місце спілкування за місцем проживання бабусі в с.Залісся Народицького району Житомирської області. В судовому засіданні сторони визнали, що кожен з них порушував зазначений вище графік спілкування позивача з онукою. Так, позивач одного разу, не повідомивши відповідача, самовільно забрала онуку зі школи до свого місця проживання у пятницю. Відповідач в свою чергу не завжди відпускав дитину до бабусі, як було визначено двічі на місяць на вихідні. Крім цього, відповідач визнав, що не завжди дозволяє дочці спілкуватися з позивачем, коли остання телефонує. ОТже, суд приходить до висновку, що факт перешкоджання відповідачем у здійсненні права позивача на спілкування з онукою є доведеним. Визначаючи способи участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, суд враховує що між сторонами склалися неприязні відносини з приводу неможливості досягнути домовленості щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з онукою, думку дитини [PERSON], якій майже виповнилось вісім років, навчається в загальноосвітній школі, та яка в судовому засіданні висловила своє бажання спілкуватися з бабусею за місцем проживання останньої, а також бажання святкувати свої дні народження за власним місцем проживання з батьком в с.Снитище Народицького району Житомирської області. На підстав зазначеного, суд вважає за необхідне визначити такі способи участі у спілкуванні та виховання онуки [PERSON], [INFO]: побачення за місцем проживання позивача в с.Залісся Народицького району Житомирської області у перший та третій тиждень місяця з 16 години пятниці до 16 години неділі; спільний відпочинок під час шкільних канікул протягом чверті їх календарної тривалості за місцем проживання позивача в с.Залісся Народицького району Житомирської області за погодженням з відповідачем; спілкування за допомогою телефонного звязку щодня з 16 по 19 годину. З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Ухвалюючи рішення, суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування Народицької районної державної адміністрації №02-33/847 від 12 травня 2015 року звязку з його необгрунтованістю, оскільки висновок не містить відомостей, що при його складанні проводились, зокрема, бесіди з обома сторонами у справі, дитиною, обстеження умов проживання позивача, а також відомості щодо прихильності дитини до позивача. При ухваленні рішення суд також не враховує показання свідків [PERSON], [PERSON], який є чоловіком позивача, які в судовому надали пояснення щодо особистого життя сторін та наявності конфлікту між ними. Позивач сплатила судовий збір в сумі 487,60 грн., за правилами статті 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в зазначеній сумі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial