Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в обґрунтування якого послалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на цей час розірвано. Від шлюбу є двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання яких згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2011 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання кожної дитини до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21.03.2011 року. Однак, у зв`язку з тим, що станом на 2018-2019 роки розмір аліментів у сумі 500 грн. на кожну дитину є значно низьким та знеціненим, окрім того, відповідач згідно витягу з реєстру фізичних і юридичних осіб зареєстрований як фізична особа-підприємець за видом діяльності торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також інша діяльність у сфері транспорту та надання в експлуатацію власного та орендованого нерухомого майна та отримує достатній дохід, інших утриманців немає, а тому позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, якого потребують діти, у зв`язку з чим вона просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання кожної дитини до 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання двох дітей. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі . Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця на утримання двох дітей, але зазначив, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі було б краще. Разом з тим, зазначив, що заперечує проти стягнення з нього розміру індексації аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач з 15.06.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2011 року був розірваний (а.с.10). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21.03.2011 року (а.с.9). Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та згідно витягу з реєстру фізичних і юридичних осіб зареєстрований за видом діяльності торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також інша діяльність у сфері транспорту та надання в експлуатацію власного та орендованого нерухомого майна (а.с.19-22). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року становив 2027 грн., з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року 2118 грн., з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року 2218 грн. Отже, судом установлено, що розмір аліментів, визначений рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.07.2011 року у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання кожної дитини, не забезпечує належного утримання дитини, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством, відтак порушуються права дітей на належне утримання від батька. Таким чином, зважаючи на вище викладене та враховуючи, що відповідач працездатний, зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує заробітну платню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Стосовно частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру індексації аліментів за період з червня 2016 року по вересень 2018 року у розмірі 3413 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Починаючи з 12.06.2016 року до об`єктів індексації віднесено розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, що передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року №1368-VIII, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016 року. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що дана частина позовних вимог є також обґрунтованою та підлягає задоволенню, позаяк суд погоджується з розрахунком розміру індексації наданим представником позивача в уточненій позовній заяві. Щодо частини позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Як слідує з ч.ч.2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача у справі за вищевказаним позовом представляла адвокат Ковалик М.Ф. на підставі угоди про надання правової допомоги та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю (а.с.4, 5). Так, згідно акту виконаних робіт до угоди про надання правової допомоги адвокат отримала оплату за надані послуги у розмірі 4600 грн., що також підтверджується квитанцією №550560. Однак, враховуючи обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, наданих послуг, витрачений на це час, участь адвоката у судових засіданнях, яка згідно протоколів судового засідання приймала участь у судових засідання 2 рази, а не 3 як зазначено та здійснено розрахунок у акті виконаних робіт, дотримуючись принципів розумності та справедливості суд вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та підлягає відшкодуванню лише в розмірі 3800 грн. Окрім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial