Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в належному їй жилому будинку [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає її колишній чоловік - [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що 07 квітня 2009 року сторони розірвали шлюб. Відповідач з січня 2009 року в квартирі не проживає, особистих речей у ній не має. Всі обов'язки, що витікають з утримання житлового приміщення покладені на Позивача і тільки вона несе витрати по його утриманню. Відповідач в свою чергу після від'їзду будинком не користується, на підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду клопотання слухати справу у її відсутність, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням слухати справу без представника Солом'янського РВ ГУДМС України в м. Києві. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] належить Позивачу на підставі договору купівлі-продажу ? долі жилого будинку від 23.02.1996 року (а.с. 7). Разом з Позивачем за вказаною адресою зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON], [INFO]. Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 07.04.2009 року (а.с. 8). Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач з листопада 2009 року по теперішній час в будинку не проживає, особистих речей у ній не має, що підтверджується відповідними актами (а.с. 9-12). Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює Позивач. Згідно з ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON], будучи зареєстрованим в належному Позивачу житловому приміщенні, порушує її права та законні інтереси як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved