Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд і до повноліття дитини. Позов мотивований тим, що їхній спільний з відповідачем син перебуває на повному її утриманні, а [PERSON] коштів для цього не надає, тобто ухиляється від виконання батьківського обовязку утримувати дитину до досягнення повноліття. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась. Надала до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу за даним позовом розглянути за її відсутності. Також вказав, що офіційно працевлаштований на ПАТ «ВКВ» на посаді слюсаря. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Водночас надав до суду письмову заяву, в якій просить дану справу розглядати за його відсутності, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 282501, виданого державним відділом реєстрації актів громадського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області, 18.11.1995\~року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 173. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище [PERSON] на Рева. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія І-СР № 021160, виданого 14.11.2005\~року державним відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, його батьком вказаний відповідач [PERSON], а матірю [PERSON] Позивач є має ІІІ групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АЗ № 386893, виданим 09.04.2009 року Черкаським УПФУ в м. Ватутіне, та за період з січня по червень 2017 року отримала соціальну допомогу у вигляді пенсій загальною сумою 8\~212 грн. Відповідно до довідки № 93, виданої 15.06.2017 року Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON], [INFO] проживає за адресою: [INFO]. Склад сімї: [PERSON], [INFO], чоловік, [PERSON], [INFO], донька, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], онука. Станом на день подачі позову [PERSON], [INFO], який є сином сторін, виповнилось повних 11 років. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини 20.11.1989 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколу № 7 до неї, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року. Положеннями ч. 2ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.\~7,\~8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: approved