Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 24 липня 2010 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 чатски від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. 13 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та прийнято до свого провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24 липня 2010 року, про що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 758. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1961 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області. Відповідач [PERSON] від утримання дітей ухиляється та не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дітей, суд бере до уваги те, що діти перебувають на утриманні позивачки, а також матеріальний стан платника аліментів, з врахуванням потреб дитини, її віку та вимоги ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст. 7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, ту обставину, що мати нарівні з батьком повинна утримувати дитину, що відповідач офіційно не працює, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved