overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, відмову від продовження подальших шлюбних відносин, що привело до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з травня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові, поваги та дружби між ними втрачено. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судове засідання не з»явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2009 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2009 року, актовий запис № 163 (а.с.8). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7,9). Встановлено, що сторони з травня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з жовтня 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судове засідання не з»явилася. Подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутності та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 24.03.2007 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб від 24.03.2007 року, актовий запис № 396 (а.с.5). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено, що сторони з жовтня 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з жовтня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2009 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2009 року, актовий запис № 958 (а.с.7). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Встановлено, що сторони з жовтня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Що стосується вимоги відповідача щодо зміни прізвище позивача, то вирішення даного питання залежить суто від бажання позивача. Разом з тим, питання щодо зміни прізвище , позивачем заявлено не було. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з кінця 2010 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і погодився на розірвання шлюбу. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2007 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2007 року, актовий запис № 129 (а.с.3). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з лютого 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і погодився на розірвання шлюбу, також вважаючи збереження шлюбу неможливим. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 14 липня 2011 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2011 року, актовий запис № 932 (а.с.20). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.19). Встановлено, що сторони з лютого 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з серпня 2012 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 22.12.1999 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження від 22.12.1999 року, актовий запис № 655 (а.с.5). Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Дітей від цього шлюбу у сторін немає. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з червня 2005 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 24.11.2001 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження від 24.11.2001 року, актовий запис № 882 (а.с.5). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони на момент звернення до суду не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові, поваги та дружби між ними втрачено. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судове засідання не з»явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 2003 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 29.11.2003 року, актовий запис № 2010 (а.с.4). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з вересня 2010 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав і погодився на розірвання шлюбу. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2000 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 23.06.2000 року, актовий запис № 310 (а.с.6). Мають дочку - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Встановлено, що сторони з вересня 2010 року не підтримують шлюбних відносин та спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved