Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її прабаби [PERSON], померлої [INFO], яка за життя склала заповіт, яким заповіла все належне останній майно своїй правнучці [PERSON] Зі слів позивача, вона не змогла належно звернутися з заявою до держнотконтори у 6-ти місячний термін, оскільки не знала про встановлений законодавством строк. Таким чином, позивачу необхідно в судовому порядку визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач та їх представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Положення ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 1269 цього Кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (№7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заповіту від 10.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1796, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належне все на момент її смерті майно [PERSON]. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, термін пропуску строку прийняття спадщини та поважні причини його пропуску, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, який повинен складати три місяці.

Outcome: approved