Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вона як донька померлого є спадкоємицею першої черги, спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не має, відповідач [PERSON] - її рідна сестра - переписала на себе 1/2 частину домоволодіння, заповіт на користь третіх осіб відсутній. Спадщину після смерті батька вона прийнята, оскільки у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Але реалізувати свої спадкові права не має можливості, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували належність домоволодіння померлому [PERSON] . У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 23.09.2019. 23 вересня 2019 року підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Підготовче судове засідання призначено на 23.10.2019. 23.10.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22.11.2019 у зв`язку з витребуванням доказів, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 23.11.2019. 22.11.2019 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 20.12.2019. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна повністю. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачами позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступного. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Судом встановлено, що [INFO] в с. Риб`янцеве Новопсковського району Луганської області помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.01.2018 виконавчим комітетом Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку під літ. «А-1» загальною площею 65,30 кв. м, лощею службової добудови 21,50 кв. м, загальною корисною площею 66,0 кв. м, рік забудови - 1968; 4-х сараїв, льоху, огорожі, ринкова (оціночна) вартість якого згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна складає 56284,00 грн. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 01.06.1993, де в графі батько вказаний « [PERSON] » (російською мовою); свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.08.2013 виконавчим комітетом Риб`янцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно якого позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України). Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину після смерті [PERSON] прийняла, звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк 13.06.2018 до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. із заявою про прийняття спадщини, де 21.05.2018 за заявою [PERSON] вже була заведена спадкова справа №62446050, (номер у нотаріуса 137/2018), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51984665 від 21.05.2018. З дослідженої судом спадкової справи № 137/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , окрім позивача [PERSON] , є також його донька - відповідач [PERSON] , яка спадщину після батька прийняла, подавши у визначений законом шестимісячний строк, а саме 21.05.2018 до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що спадкодавцем заповіт за життя не складався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51984553 від 21.05.2018. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] виступають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 18.04.2019, яке набрало законної сили 21.05.2019, за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] 20.05.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Чернявської І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак, постановою нотаріуса від 20.05.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з посиланням на відсутність документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказаний будинок. В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом після смерті батька, однак не може цього зробити так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - житловий будинок. З приводу належності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 18.04.2019 у цивільній справі ЄУ № 420/1958/18 (провадження № 2/420/167/19), яке набрало законної сили 21.05.2019, підтверджено право власності померлого [PERSON] на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Зазначені вище обставини, які були встановлені вказаним рішенням суду, під час розгляду даної справи ніким спростовані не були. Таким чином, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав спадкодавцю [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правила ст. ст. 1267, 1278 ЦК України та при розподілі спадщини, частка в якій не визначена за конкретним спадкоємцем, необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Спадкоємцями вказаного нерухомого майна є діти померлого, спадкоємці першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, а саме: [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), що підтверджується матеріалами спадкової справи №137/2018, тому відповідно вони мають рівні частки у спадщині, тобто кожна по 1/2 частки. Виходячи зі встановлених обставин справи та з огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після смерті батька як спадкоємець першої черги за законом, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіння та користування ним, враховуючи те, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved