Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, просить стягувати в її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 2000 грн., а також 485 грн. додаткових витрат на її утримання, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він є іноземцем, то багато часу проводить за кордоном, не бере участі у вихованні дочки та її матеріальному утриманні. На даний час вихованням та утриманням дочки займається позивач, оскільки обов'язок сторін по утриманню спільної дитини є рівним, враховуючи те, що відомостей про місце праці відповідача та наявність у нього регулярного та стабільного доходу у позивача немає, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі. Крім цього, дочка відвідує дошкільний навчальний заклад за перебування у якому позивач сплачує 105 грн., а також гурток плавання - 380 грн. щомісячно, тому враховуючи рівність батьків утримувати своїх дітей, просить стягнути з відповідача 485 грн. щомісяця додаткових витрат на утримання дочки. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений на підставі Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного у м.Києві 24 травня 1993 року, що підтверджується виконаним дорученням про вручення відповідачу документів, а також повідомленням про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову суду не представив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З копії свідоцтва про народження, виданого 15 жовтня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вбачається, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи вищенаведене, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків в рівних частинах, беручи до уваги потреби дитини, а також те, що відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини [PERSON] [INFO], слід стягувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 15.07.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.18 Постанови від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад с.Чишки з 17.10.2013р. по даний час, місячна оплата за перебування дитини в ДНЗ становить 105 грн., що підтверджується копією довідки №3 від 01.04.2015р. (а.с.7). Крім цього, як вбачається з долучених позивачем копій квитанцій, остання також несе витрати на заняття дитиною плаванням, зокрема, на купівлю місячного дитячого абонементу на плавання (8 разів) в розмірі 380 грн. та на оплату за тренування дитини у розмірі 1000 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.14). Вищенаведене свідчить про наявність додаткових витрат на дитину, які підлягають стягненню з відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 15.07.2015 року, однак не до досягнення дитиною повноліття, а лише до закінчення відвідування дошкільного навчального закладу та зайняттям плаванням, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial