Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про відібрання дитини та визначення способів участі у її вихованні, покликаючись на те, що 19 листопада 2015 року Червоноградським районним судом Львівської області прийнято рішення за її позовом та визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], яке вступило у законну силу. Відповідач за півроку постійно бачився з дитиною, привозив дитину своєчасно. Але після пасхальних свят відповідач не повертає дитину до цього часу, а тому вона позбавлена можливості спілкування з малолітнім сином. Просить відібрати малолітнього [PERSON], [INFO] у батька [PERSON], які перебувають у квартирі [ADDRESS] та передати матері [PERSON], визначити способи участі у вихованні [PERSON] для батька [PERSON], а саме побачення 1 раз на два тижні, з 10.00 год. до 18.00 год. у неділю з самостійним поверненням до місця проживання дитини із матір'ю до квартири [ADDRESS], визначеному рішенням Червоноградського районного суду від 19 листопада 2015 року. Представник позивача та позивач у судовому засіданні дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що він не визнає рішення Червоноградського міського суду. Зазначив, що позивач веде недопустимий спосіб життя, який негативно впливає на малолітнього сина. [PERSON] постійно курить біля дитини та не піклується про його здоров'я, а також має проблеми зі своїм здоров'ям. Також, позивач повідомила, що його сина буде виховувати рецидивіст, що є неприпустимим. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в судовому засіданні зазначила, що позивач зверталась до них із заявою шодо невиконання відповідачем рішенням Червоноградського міського суду Львівської області та ними було роз'яснено відповідачу необхідність його виконання. Також повідомила, що позивач не зверталась до них для встановлення днів побачень батька із малолітнім сином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 05 січня 2016 року, визначено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 4, 5/ Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Як вбачається із вищевказаного рішення суду, місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] визначено із матір'ю, а відтак батько [PERSON] незаконно відібрав дитину у [PERSON] та не повертає до визначеного рішенням суду місця проживання, а тому суд вважає, що малолітнього [PERSON], [INFO] слід відібрати у батька [PERSON], які перебувають у квартирі [ADDRESS] у м. Львові та передати матері [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона зверталась до органу опіки та піклування із заявою про встановлення днів побачень батьку [PERSON] із малолітнім [PERSON], а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо визначення способів участі у вихованні дитини слід відмовити за їх безпідставністю. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial