Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 вересня 1976 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей котрі на теперішній час досягли повноліття. Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2012 року з приводу зради з боку відповідача, на підставі цього виникнення постійних сварок. Відповідач постійно безпідставно ображає її, дорікає. На теперішній час через неадекватне ставлення до неї з боку відповідача вона змушена була піти від останнього. На примирення не згодна. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання дітей на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Шлюб розриває вперше. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Додатково зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 вересня 1976 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 643 (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з січня 2012 року з приводу зради з боку відповідача, на підставі цього виникнення постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та поваги. Відповідач постійно безпідставно ображає позивача, дорікає. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved