Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що 13.10.2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області за актовим записом № 15. Вказує, що за час спільного проживання у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. Також вказує, що суперечки, які виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру, це пов'язано в тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, в тому числі і щодо виховання дитини, кожен з сторін вважає свою точку зору єдиною вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в звязку з чим позивач прийшла до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 13.10.2015 року у виконавчому комітеті Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області за актовим записом № 15. В судове засідання сторони не зявились однак до початку підготовчого засідання позивач подала заяву відповідно до якої вимоги позову підтримала та просила суд його задовольнити, а відповідач подав заяву, відповідно до якої позов визнав повністю та не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29.08.2014 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-МИ № 111557. (а.с. 4) Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 241736. (а.с. 5) Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї неможливе. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дитини - відсутній. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. Як визначено в ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що позивач твердо вирішила розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, а також те, що шлюб між сторонами існує лише формально, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітньої дитини, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного відповідно до вимог ст.ст. 105, 110-115 СК України,

Outcome: approved