Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 05 вересня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №363. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року і є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не проживають разом. Шлюб розпався з причини наявності в сторін різних поглядів на шлюб, сімю, сімейні цінності та взаємовідносини у сімї. Сторонами неодноразово робились спроби відновити подружні відносини, однак позитивних наслідків такі заходи не дали. Позивач переконалась у неможливості відновлення подружніх стосунків з відповідачем, що спонукало її звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що звертаючись до суду з даною позовною заявою остаточно переконалась у неможливості перебування з позивачем у зареєстрованому шлюбі. Відновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не працює, не дбає про інтереси сімї, допомоги на утримання дитини позивачеві не надає. Враховуючи наведене рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, підтвердив наявність обставин, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 05 вересня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №065640 від 05 вересня 2003 року. Даними свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 002921 від 09 березня 2005 року доводиться, що сторони є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Сторони не підтримують подружні стосунки і відновлювати подружні стосунки не бажають. . Враховуючи, що сторони не проживають разом і спору, щодо участі відповідача у вихованні дитини в сторін немає, рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі ст 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved