Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 26.12.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 121. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. Малолітню доньку просить залишити проживати з нею та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте в прохальній частині позову просить суд розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 26.12.2015 року було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 121. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яка на даний момент проживає з матір`ю. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки, внаслідок чого подружжя фактично припинило шлюбні відносини та проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям, малолітню доньку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача на її користь. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved