Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної повнолітньої дитини-інваліда, оскільки дочка потребує матеріальної допомоги як непрацездатна особа. Відповідач є пенсіонером за віком, крім цього працює і має постійний доход, інших утриманців не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки інваліда другої групи з дитинства, оскільки вона проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги. Позивач є пенсіонером, не працює, проживає тільки разом з дочкою, крім пенсій інших доходів не мають, знаходяться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, будь-яким чином свого ставлення до позову не виказав, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним судової повістки, копії позовної заяви та додатків до неї. Позивач надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та наполягає на задоволенні її позову із визначенням розміру аліментів у відповідності до закону. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючий задоволенню за наступними підставами. Згідно зі ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обов'язку батька утримувати повнолітню дочку потрібні наступні умови: дочка має бути непрацездатною, має потребувати матеріальної допомоги та батько має бути матеріально забезпеченим і здатним утримувати свою дочку. Дочка вважається непрацездатною у разі настання інвалідності і потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності прожиткового мінімуму. Аліментний обов'язок батька не пов'язується із працездатністю, а лише з його матеріальним станом. За рішенням суду кошти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Так згідно довідки до акту огляду МСЕК, серії 10ААБ №691521 від 13.02.2014 року, [PERSON] є інвалідом другої групи безстроково з дитинства, є непрацездатною і потребує стороннього нагляду. [PERSON] народилася [INFO] і [INFO] їй виповнилося вісімнадцять років. Її мати - позивачка по справі, отримує соціальну пенсію на утримання дочки у сумі 979 гривень, що значно нижче від прожиткового мінімуму. Сама [PERSON] є також пенсіонером і отримує пенсію за віком, як мати інваліда з дитинства у сумі 949 гривень, що також значно менше прожиткового мінімуму та споживчої «корзини». Вони проживають у двох, інших доходів не мають, оскільки позивачка у зв'язку з необхідністю постійного нагляду за дочкою не може ніде працювати і відповідно надати необхідну матеріальну підтримку дочці, то повнолітня дочка відповідача дійсно потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є пенсіонером за віком і крім цього працює і має стабільний дохід, інших утриманців не має. За такими обставинами він є матеріально забезпеченим і дійсно може надавати матеріальну допомогу своєї дочці-інваліду з дитинства. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст.182 СК України. За правилами ст.ст.182,183,184 СК України при визнанні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Тому суд вважає доцільним, визначити розмір аліментів в 1/5 частці від доходів відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду.

Outcome: approved