Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 01 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Позивач посилається на те, що між ними з березня 2015 року шлюбні стосунки фактично припинилися, сумісне господарство не ведуть. Ні він, ні вона не бажають поновлення сім'ї, з причини психологічної несумісності та різних поглядів на спільне життя, у звязку з чим подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливо. Від шлюбу дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явилася, про причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує, судові витрати по справі віднести за її рахунок. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. У зв'язку з вищевикладеним суд, визнає причину повторної неявки відповідача в судове засідання неповажною, вважає за можливе розглянути справу в його відсутності, а матеріали, що є в справі, достатніми для цього, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за такими обставинами: згідно з ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 170325, виданого 01 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, сторони з 01 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 632. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що сімя фактично розпалася, шлюбні стосунки фактично припинили, між подружжям було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає збереження сімї, їх подальше сумісне життя не можливо у звязку з психологічною несумісністю, тобто збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, під час розгляду справи судом було встановлено, що сімя фактично розпалася, сторони примиритися не бажають, і подальше сумісне життя, і збереження шлюбу заперечує інтересам сторін. Спору про поділ майна на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved