overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , який постійно проживав у с. Городське Коростишівського району Житомирської області. На день його смерті серед найближчих родичів була вона одна, батьки їхні померли, брат був не одружений, дітей в нього не було. Брат мав земельну ділянку згідно державного акту на право власності серія [NUMBER] . Постановою нотаріуса від 04.10.2019 року № 547/02-31 підтверджується, що спадкова справа після смерті брата не заводилась. Крім позивача інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори не звертались. На день смерті брата інші особи, які б мали право на спадкування його майна, з ним не проживали і не були зареєстровані, що підтверджується довідкою виконкому Городської сільської ради від 17.09.2019 року № 343. Так, як позивач вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті брата. просить визначити поважними причини пропуску звернення з заявою до нотаріуса. Родинні відносини як рідних брата та сестри підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача - сільський голова Городської сільської ради Валаш О.М. в судове засідання не з`явивсь, направив заяву до суду, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилась їй двоюрідною бабою. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 4, 4627 га, яка розташована на території Більковецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак приватний нотаріус Коростишівського районного нотаріального округу Мошковський О.С. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як позивач не прийняла спадщину у встановлений законом строк. Позивач вказує, що пропустила строк звернення до нотаріуса з поважних причин, у зв`язку з сімейними обставинами. Просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в 2 місяці. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача - міський голова Кохан І.М. подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, просить прийняти рішення на розгляд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Мошковського О.І від 27.04.2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не прийняла спадщину в порядку та строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори з поважних причин, у зв`язку з істотними труднощами у сімейних справах, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і слід позов задовольнити та надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . За життя померла склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму синові - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 850443, земельна ділянка площею 3, 0985 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Садівської сільської ради, ділянка 23, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданий [PERSON] . Згідно довідки № 460 від 16.10.2018 року виданої виконкомом Садівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, то [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за цією адресою проживали і були зареєстровані не родичі: [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO]. Постановою нотаріуса від 15.10.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3, 0985 га, кадастровий номер 1822585222:02:000:0023, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої був її син, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщину у встановлений термін. Строк подання заяви для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин через необізнаність в законодавстві та вважала себе єдиним спадкоємцем. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] строком один місяць. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Садівської сільської ради в судове засідання не з`явивсь, направив заяву до суду, в якій просять розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 червня 2003 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 803. (а.с. 4 ) Сторони з березня 2013 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Не підлягає задоволенню вимога [PERSON] щодо визначення місця проживання сина [PERSON], [INFO], оскільки позивач не надала суду належних доказів на підтвердження реєстрації народження дитини [PERSON].

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що 12.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Вважає, що шлюб виявився невдалим, за час спільного проживання сторони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, взаємоповагу один до одного, в сім'ї виникали сварки та інші негаразди. Фактично з липня 2014 року сім'я розпалась повністю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинені, тому позивач просить суд розірвати шлюб, малолітню дитину просить залишити на проживанні з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили Вивчивши матеріали справи, заяви позивача і відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси малолітньої дитини її слід залишити на вихованні матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] зареєстрована та фактично не проживає в будинку з 1999 року. Постійно проживаючи в іншому місці, [PERSON] не цікавиться житлом, ні платою за комунальні послуги, її особистих речей в будинку немає. Враховуючи чинні норми Закону, відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] , тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України та приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності. Згідно довідки № 128 від 04.05.2020р., виданої Старосілецькою сільською радою, в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , але фактично не проживає. Згідно акта депутата Старосілецької сільської ради від 05.05.2020 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована, але з 1999 року і по теперішній час за даною адресою не проживає. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 1999 року, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2020 р. № 218266638. У вказаній квартирі зареєстрована позивач, та відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідач зареєстрована у будинку позивача, проте, фактично за адресою своєї реєстрації ніколи не з`являлася та не проживала. Місце її фактичного проживання - [ADDRESS] . Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.09.2020 розгляд вказаної справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву станом на день розгляду справи до суду не направила. Суд, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2020 р. №218266638 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно акту депутата Коростишівської міської ради Сельчука В.Ю. від 22.07.2020 р. №548, в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, в тому числі [PERSON] . В квартирі на день огляду відсутні побутові умови для проживання. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379,382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] , не проживає у квартирі позивача, не користується нею, не несе витрат по її утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. Відповідно до п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Сторони з лютого 2012р. не проживають разом та не ведуть спільного господарства, син проживає разом з позивачкою, коштів, які надає відповідач на утримання дитини, не достатньо, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, але позивач зменшила позовні вимоги та просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача . Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач проти стягнення аліментів не заперечував, але просив суд врахувати його майновий стан та те, що на його утриманні перебувають бабуся [INFO], мама-пенсіонерка, яка страждає на ряд хронічних захворювань та сестра, яка навчається на 4 курсі денного відділення Чернігівського національного педагогічного університету ім. Т.Г. Шевченка, форма навчання - платна, та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Суд заслухав пояснення сторін та їх представників, дослідив матеріали справи та встановив, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], (а.с. 5), а оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання сина, суд вважає позов обгрунтованим . Але враховуючи майновий стан відповідача, а також враховуючи те, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні бабуся [PERSON], [INFO], та мати [PERSON], [INFO], а також сестра [PERSON], яка навчається на 4 курсі денного відділення Чернігівського національного педагогічного університету ім. Т.Г. Шевченка, форма навчання - контракт, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] . 23.04.2014 року було зареєстровано шлюб її сина [PERSON] та [PERSON] . Після одруження місце постійного проживання дружини сина було зареєстровано в належній їй квартирі. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області шлюб сина [PERSON] та [PERSON] розірвано. У зазначеному рішення встановлено, що місце фактичного проживання відповідача в [ADDRESS] . Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Коростишівської міської ради № 26 від 27.01.2017 р. Таким чином, відповідач не проживає за адресою реєстрації понад один рік, комунальні послуги не сплачує, позивач просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач для розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.09.2002 року квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту депутата Коростишівської міської ради Папірника О.Є. від 20.02.2019 № 302 за адресою : [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з 2015 року. Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому будинку, а [PERSON] є власником вказаного будинку, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved