Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1800 гривень з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 09.04.2021 року і до досягнення дочкою 23 років - [INFO] за умови продовження нею стаціонарного (денного) навчання. В обґрунтування позову зазначає, що 12.06.1993 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] [INFO] , яка потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Позивач офіційно не працевлаштована, а тому не може в достатній мірі утримувати дочку під час навчання. Зазначає, що відповідач може брати участь в утриманні дочки, оскільки є здоровим, працездатним і працюючим майстром лісу в «Пулинське АПК». Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 13.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник не прибули, позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, зазначив що позов визнає. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За нормами частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.1993 року, від якого мають повнолітню дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки Житомирського медичного інституту Житомирської обласної ради №95 від 26.03.2021 року [PERSON] навчається на денній формі навчання в Житомирському медичному інституті Житомирської обласної ради з 01.09.2020 року до 01.07.2024 року. Відповідно до штампу наявного на позовній заяві, позовну заяву канцелярією суду одержано 12.04.2021 року. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд враховує, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, позивач не може самостійно утримувати дитину в необхідному обсязі, відповідач працевлаштований, працює майстром лісу «Пулинського АПК», відповідач не заперечує проти задоволення позову, виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд з урахуванням відомостей про матеріальний стан позивача і відповідача, та періоду навчання [PERSON] з 01.09.2020 року до 01.07.2024 року,

Outcome: partial