Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до Казенного підприємства «Кіровгеологія» про стягнення боргу по заробітній платі та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що з 14 квітня 1988 року перебувала у трудових відносинах з Геологорозвідувальною експедицією №37 Казенного підприємства «Кіровгеологія», працювала техніком - геофізиком I категорії. 01.11.2013 року позивач була звільнена з займаної посади згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, але при звільненні, відповідач не здійснив їй повного розрахунку по заробітній платі. Вважаючи, що відповідачем порушено її право на отримання заробітної плати, позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка складає 9987,22 грн. Крім того позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 5000 грн. Позивач до суду надала заяву, відповідно до якої повідомляє про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просить справу розглянути без її участі і позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 14 квітня 1988 року позивач перебувала у трудових відносинах з Геологорозвідувальною експедицією №37 Казенного підприємства «Кіровгеологія», працювала техніком - геофізиком I категорії, про що свідчить запис у трудовій книжці позивача [NUMBER] від 25.08.1980 року. 01.11.2013 року позивач була звільнена з займаної посади згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується витягом з наказу №93-к від 01.11.2013 року, виданим в.о. начальника геологорозвідувальної експедиції №37 Кір`яновим М.М., але при звільненні, відповідач не здійснив їй повного розрахунку по заробітній платі. Загальна сума боргу із заробітної плати склала 9987,22 грн., про що свідчить довідка відповідача №9/101 від 04.11.2014 року. Крім того позивач просить стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн. при цьому позивачем, відповідно до викладених в позові обставин моральна шкода в основному обґрунтовується матеріальними втратами, як то: втрата можливості регулярно сплачувати комунальні та житлові послуги, а також втрата можливості вступу сина позивачки до вищого навчального закладу на комерційній основі. Проте суд вважає обґрунтованими посилання позивачки на заподіяння відповідачем їй моральної шкоди в частині порушення звичайного ритму життя, звичок, відсутності можливості повноцінно харчуватися, вести повноцінне життя. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, статтею 115 цього Кодексу передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних дів. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Просудову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чифізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадськогожиття, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи викладене суд вважає за можливе повністю задовольнити вимогу щодо стягнення заробітної плати та враховуючи принцип розумності і справедливості частково щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст. ст. 94, 115, 116, КЗпП України, ст.23 ЦК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ,

Outcome: partial