Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаною позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання [PERSON], 15.10.2004 року разом із [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період із січня 2003 року по травень 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем. Вказала, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2012 року місце проживання спільного сина було змінено та визначено із відповідачем. На данний час дитина проживає разом із бабусею [PERSON], матірю відповідача, за таких обставин позивач вважає, що виходячи винятково із інтересів дитини, сину буде краще проживати із нею. В судовому засіданні, позивач, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Зазначила, що відповідач та його мати значно допомагають її у вихованні та утриманні дитини. Відповідач, в судовому засіданні, не заперечував щодо задоволення позовних вимог, визначивши місце проживання їхнього спільного сина із матірю, зазначив, що на даний час дитина проживає з [PERSON] Представник Органу опіки і піклування Житомирської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд визначити місце проживання дитини із матірю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 08.05.2008 року, що підтверджується змістом копії свідоцтва про розірвання шлюбу. /а.с. 3/ Зі змісту свідоцтва про народження серії 1-ИД №157884 від 06.11.2004 року вбачається, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. /а.с. 4/ Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.08.2012 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з його батком [PERSON]. /а.с. 5/ Зі змісту довідки директора КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради [PERSON] №773 від 05.07.2016 року вбачається, що син [PERSON], [INFO], зареєстрований разом із матірю. /а.с. 6/ Відповідно до письмових свідчень подруги [PERSON] та сусідки позивача [PERSON] встановлено, що [PERSON] приймає участь у вихованні дитини, забирає його із школи, робить уроки, гуляє із дитиною. Дитина приїжджає до матері майже кожні вихідні. /а.с. 10,11/ Згідно акту обстеження житлових умов за адресою [ADDRESS] квартира придатна для проживання дитини ( а.с. 8). Зі змісту характеристики [PERSON], остання наркотики та алкоголь не вживає, прояила себе як порядна, доброзичлива добра людина, яку поважають в колективі ( а.с. 9. Довідкою виданою ФОП [PERSON] підтверджується , що [PERSON] отримує заробітну плату( а.с. 7). Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх праві не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Оцінивши зібрані у справі докази, та беручи до уваги про визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини із матірю підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Outcome: approved