Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що 10.09.2008 року між нею та [PERSON] було укладено договір дарування, згідно якого остання подарувала позивачці 1/2 частини житлового будинку у м. Чернівці по [ADDRESS]. Зазначає, що відповідач не проживає у вказаному будинковолодінні з 2000-го року, не вносить плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком. У судовому засіданні представник, яка діє від імені позивача позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про день та годину розгляду справи шляхом публікації повідомлення про виклик до суду у газеті «Урядовий Кур'єр». Свідок [PERSON]., яка була опитана в судовому засіданні вказала, що на протязі більше десяти років років жодного разу не бачила відповідача по місцю проживання, місце його перебування свідку не відоме. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування серії ВКТ № 122782 від 10.09.2008 року та згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач по справі набув право власності на 1/2 частини житлового будинку у м. Чернівці по [ADDRESS]. (а.с.3-4) Згідно довідки виданої ПП «Садгора - Сервіс» № 1270 від 28.07.2014 року у будинку [ADDRESS] у м. Чернівці з 2000 року зареєстрована відповідач [PERSON], яка приходиться рідною сестрою позивачу, та є членом її сім'ї. (а.с.11). Згідно акту органу самоорганізації населення Садгірського району м. Чернівці від 11.03.2013 року встановлено, [PERSON], яка являється представником позивача, проживає у вказаному будинку сама та господарство веде самотужки. (а.с.7) Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином встановлено, що [PERSON], яка в 2000 році проживала із своєю рідною сестрою [PERSON] в одному будинку, була пов'язана з нею спільним господарством без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved