Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася в Івано-Франківський міський\~ суд Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25.07.2013 року вони з відповідачем по справі зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №967 (свідоцтво видане повторно серії [NUMBER] від 25.01.2019 року). Від даного шлюбу у них є одна дитина - неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не працює, не забезпечує сім`ю, через що у них постійно виникали сварки, які призвели до того, що на даний час вони не підтримують шлюбних відносин, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. За цей час примирення між ними не відбулося. Їхня сім`я розпалася і збережена бути не може.\~\~ Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, щодо місця проживання дитини у сторін спору немає. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 25.01.2019 року, сторони 25 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №967. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved