Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з лютого 2011 року вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На теперішній час фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено, вона з [PERSON] проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею. У зв'язку з доглядом за донькою до досягнення дитиною трирічного віку вона не працює. Крім того вона є інвалідом дитинства ІІІ групи з серцевого захворювання. [PERSON] - молода, здорова та працездатна людина, у зв'язку з чим позивачка, враховуючи її матеріальне становище, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку та інших прибутків до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не з'явилася , надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутність, в якій також зазначила, що на задоволенні позову наполягає. Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав викладених в запереченні та просив в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що він є батьком двох малолітніх доньок : - [PERSON], 2011 р.н., на утримання якої за рішенням суду від 30.01.2014 року він має намір сплачувати аліменти, оскільки [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON], - [PERSON], 2008 р.н., яка народилася від першої цивільної дружини та мешкає з ним. Наполягав на тому , що він не працює, будь-яких доходів не має та знаходиться на утриманні своєї матері, яка працює санітаркою. Разом з тим не оспорював, що він є працездатною людиною та протипоказань для працевлаштування не має, проте до центру зайнятості з метою знайти роботу він не звертався, допомогу по безробіттю не оформлював. Представник відповідача з урахуванням вимог ст. 84 ч.4 СК України вважав позовні вимоги безпідставними, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову тим, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу позивачу. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України), приходить до наступного. У судовому засіданні достовірно встановлено, що з лютого 2011 року [PERSON] перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя 15.11.2011 року в них народилася донька - [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] відповідно до запису в свідоцтві про народження серії [NUMBER] є батьком малолітньої [PERSON] Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] позивач є інвалідом з дитинства третьої групи. Зазначені обставини не оспорюються відповідачем. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 30 січня 2014 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та інших прибутків щомісячно, починаючи з 19.09.2013 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 11.02.2014 року. Згідно зі ст. 61 ч.3 ЦПК України,обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевказаним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 30 січня 2014 року встановлено, що відповідач - здорова працездатна людина, на утриманні [PERSON] знаходиться малолітня донька [PERSON], [INFO] від першої цивільної дружини, яка йому залишила дитину на виховання, її перебування відповідачу невідомо, заходи щодо її розшуку та стягнення з неї аліментів [PERSON] не застосовував. До органів соціального захисту щодо отримання на дитину соціальної допомоги [PERSON] не звертався, мотивуючи браком часу. [PERSON] не працює, в центр зайнятості населення для працевлаштування не звертався. [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка працює санітаркою та отримує заробітну плату 1500,00 грн. і пенсію у розмірі 1 098,00 грн. [PERSON] є інвалідом з дитинства третьої групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 924,00 грн. до 2015 року . Як вбачається з відповіді Горлівського міського центру зайнятості №397 від 11.03.2014 року, [PERSON] станом на 10.03.2013 року на обліку у Горлівському міському центрі зайнятості не перебуває, статус безробітного та допомогу по безробіттю не отримував. Згідно з відомостями Горлівської ОДПІ від 11.03.2014 року №3118/9/05-03-18-02-13, [PERSON] на податковому обліку в Горлівській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області не перебуває. Вирішуючи позовні вимоги , суд виходить з того,що позивачка вправі вимагати допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років, а відповідач повинен надавати таку допомогу дружині,оскільки остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що відповідає вимогам ч.2 ст.84 СК України. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує матеріальне положення платника аліментів і приходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою, важких захворювань не має, інвалідом не являється, протипоказань до працевлаштування не має і спроможній платити аліменти на утримання позивача. Доводи відповідача та його представника про те,що відповідач не працює і не має матеріальної можливості надавати допомогу позивачу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти,якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду доказів про те,що він будучи працездатним, не працює з поважних причин. Суд не бере до уваги доводи [PERSON] щодо знаходження на його утриманні малолітньої доньки [PERSON], 2008 р.н., від першої цивільної дружини як на підставу для відмови в позові, оскільки [PERSON] не застосовував заходи щодо розшуку першої цивільної дружини - матері малолітньої [PERSON] з метою стягнення з неї аліментів на утримання останньої та не звертався до органів соціального захисту щодо отримання соціальної допомоги на малолітню [PERSON], крім того будучи молодою працездатною людиною в центр зайнятості населення для працевлаштування [PERSON] не звертався. З пояснень допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка доводиться відповідачу матір'ю, суд не вбачає наявність обставин , які б об'єктивно перешкоджали відповідачу працевлаштуватися. Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку та інших прибутків до досягнення дитиною трирічного віку, тому, враховуючи , що відповідач не працює, в нього відсутній фіксований, регулярний дохід, а також той факт, що позивачка отримує пенсію по інвалідності у розмірі 924,00 грн. до 2015 року, суд не вбачає наявність достатніх та законних правових підстави для стягнення на користь на користь позивача аліментів у розмірі саме ? частини з усіх видів прибутків відповідача . Суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 184 СК України та встановлених під час розгляду справи обставин, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача щомісячно 250 грн. аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки саме такий розмір на думку суду не порушує права будь-якої зі сторін.. Судові витрати у справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial