Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дочку [PERSON] за період з 01.01. 2014 року по 01.10. 2017 року у розмірі 9189, 53 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, покликається на те, що з 09.12.1999 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 23.05.2003 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між ними було розірвано. Дочка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Постановою судді місцевого суду Шевченківського району м. Львова від 21.04.2003 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дочки- [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, до досягнення донькою повноліття. Відповідно до довідки Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області від 03.11.2017р. №12509, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1570, виданим 24.04.2003 року Шевченківським місцевим судом м. Львова за період з 01.01.2014 року по01.10.2017 року становить 30 106 гривень. Із посиланням на ст. 196 СК України, просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним в позові. Просять позов задовольнити. В чергове судове засідання позивач та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не визнав, посилаючись на письмовий відзив, згідно якого категорично не погоджується із доводами позивача про те, що він має можливість систематично сплачувати аліменти на доньку. З 20.04.2012 року по 31.03.2013 року він перебував на обліку, як безробітний в Івано - Франківському МЦЗ від 14.05.2013 року № 1347. З 2013 року він перебуває на диспансерному обліку з приводу онкологічного захворювання, що стверджується довідкою КЗ « Прикарпатський онкологічний центр» від 23.05.2018 року. У зв`язку із хворобою він не міг працювати та мав мінливий дохід.Окрім того, звертає увагу, що згідно Довідки Івано - Франківського МВ ДВС від 03.11.2017 року, його заборгованість становить 29611, 35 грн. Просить суд взяти до уваги, що позивач обізнана про стан його здоров`я і неможливість працевлаштування , та не зверталась із позовом до 2017 року. Оскільки на даний час він працевлаштувався, ним було сплачено борги по аліментам за період з вересня 2017 року по квітень 2018 року у розмірі 9069,31 грн. Відтак, його заборгованість зменшилась до 24829, 12 грн. 16.05.2016 року ним добровільно сплачено 500 грн. Із цим підстав, просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач вказала, що відповідач почав погашати заборгованість по аліментах після її звернення до суду із вказаним позовом, а відтак сума неустойки є незмінною, так як вираховується за період заборгованості з 01.01.2014 року по 01.10.2017 року. Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Івано - Франківського міського суду від 23.05.2003 року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.04.2003 року, постановлено стягувати із відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку до досягнення донькою повноліття. Відповідач ухилявся від аліментних зобов`язань, мотивуючи тим, що хворів онкологічним захворюванням та не міг працевлаштувались. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. При цьому, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до довідки Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області від 03.11.2017р. №12509 заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1570, виданим 24.04.2003 року Шевченківським місцевим судом м. Львова за період з 01.01.2014 року по01.10.2017 року становить 29611, 35 гривень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України , неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 9189,53 грн., що відповідає розрахунку, який наданий позивачем. Враховуючи те, що станом на 01.11.2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 29611,35 грн. та з огляду на положення статті 196 СК України, якою передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустройки (пені) за просторочення сплати аліментів є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати належить стягнути із відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved