Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Зазначила, що 13 квітня 2018 року відповідач, перебуваючи в нетверезому стані, висловлювався в громадському місці нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, що підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 07 травня 2018 року внесеною у справі № 278/1268/18, та пошкодив належний їй автомобіль Hyundai I30, реєстр. № [NUMBER]. Вартість ремонту автомобіля склала 3674,78 грн. Витрати на проведення оцінки пошкоджень автомобіля склала 600 грн. Також зазначила, що своїми діями відповідач спричинив їй моральну шкоду, яка має вираз у душевних стражданнях, які вона оцінює в 117000 грн. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на її користь 4274,78 грн матеріальної шкоди та 117000 грн моральної шкоди. У судове засідання учасники справи не зявились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача (а.с. 73). Відповідач причину своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 70). У процесі розгляду справи під час судового засідання підтвердив те, що дійсно завдав пошкодження автомобілю позивача, однак позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден відшкодувати 3000 грн матеріальної шкоди. У задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди просив відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником автомобіля Hyundai I30, реєстр. № [NUMBER] (а.с. 10). Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, у процесі конфлікту, який виник 07 травня 2018 року між позивачем та її чоловіком з однієї сторони та відповідачем з іншої, останній штовхнув бампер належного позивачу автомобіля, унаслідок чого пошкодив його. 07 травня 2018 року Житомирським районним судом Житомирської області було винесено постанову про визнання відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Зі змісту даної постанови вбачається, що останній 13 квітня 2018 року, близько 19-00 год., перебуваючи в нетверезому стані по вул. Гетьманській у с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, висловлювався в громадському місці нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян, чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство (а.с. 16). 25 травня 2018 року ТОВ Експерт Авто було складено звіт № 1315 про оцінку автомобіля Hyundai I30, реєстр. № [NUMBER], згідно з яким матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного транспортного засобу складає 3674,78 грн (а.с. 17-36). У процесі розгляду справи в якості свідка був допитаний чоловік позивача [PERSON], який повідомив, що конфлікт виник у звязку з тим, що він зробив зауваження дружині відповідача про те, що вона неправильно припаркувала автомобіль, після чого відповідач, який перебував у нетверезому стані, здійснив удар по належному позивачу автомобілю та надалі погрожував. Свідок [PERSON] повідомив, що конфлікт виник у звязку з нецензурними висловлюваннями чоловіка позивача в бік дружини відповідача. Вказав, чоловік позивача та відповідач лише сварилися, та що ушкоджень автомобілю позивача відповідач не завдавав. Свідок [PERSON] також повідомив, що причиною виникнення конфлікту стало те, що чоловік позивача почав грубити дружині відповідача. Вказав, що відповідач не наносив удару по автомобілю позивача. Суд вважає за потрібне зазначити, що критично сприймає покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони суперечать показам сторін. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, зважаючи на доведеність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу шляхом пошкодження належного їй автомобілю, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка складає 3674,78 грн. Суд вважає за потрібне зазначити про безпідставність прохання позивача стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4274,78 грн, оскільки такий розмір є необгрунтованим та всупереч ст. 81 ЦПК України не підтверджений відповідними доказами. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). Отже, з огляду на доведеність вини відповідача у порушенні прав позивача, ступінь його вини, зважаючи на характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за потрібне задовольнити вимогу позивача, однак частково, а саме в розмірі 1000 грн, а не в розмірі 117000 грн, як просить позивач, оскільки, на переконання суду, такий розмір є надто завищеним та безпідставним. Стосовно прохання позивача стягнути з відповідача на її користь 30 грн витрат на направлення відповідачу копій доказів суд зазначає, що воно є необгрунтованим, безпідставним та таким, що не може бути задоволене, оскільки дані витрати не є судовими витратами в розумінні ст. 133 ЦПК України, а тому їх стягнення з відповідача було б протиправним. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з огляду на часткове задоволення судом позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 1409,60 грн судового збору та 515,79 грн судових витрат за проведення експертизи.

Outcome: partial