Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

\~ Позивач звернулася до\~Миколаївського районного\~суду Миколаївської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що вона та її доньки є власниками житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивачки. Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що реєстрація відповідача у житловому будинку позивача, перешкоджає в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися,однак з наданої заяви представника позивача вбачається,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи просить провести без їх з позивачем участі. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився. Про дату та час слухання справи був повідомлений вчасно шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; відзив не подавав. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~повідомлення КП ММБТІ № 2520 від 17.09.2019року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] -1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина та [PERSON] -1/3 частина на підставі договору міни від 21.05.2003 року № 1072,посвідченого Лактіоновою С.А.,приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в КП ММБТІ 29.07.2003 року за № 235А. Відповідно до\~копії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 1112922 від 29.07.2003року, позивач [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] (а.с.19) Відповідно до довідки №282-02-18-19 від 22.02.2019року Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Актом про фактичне не проживання від 25.06.2019року, складеним та підписаним соціальним працівником [PERSON] та працівником сільської ради Гайдаєнко М., відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , при цьому за вказаною адресою фактично не проживає з 21.01.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти, щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Верховний Суд України в постанові від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16 вказав на те, що положення ст. ст.\~383,\~391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення\~ст. 405 ЦК України, ст. ст.\~150,\~156\~ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ Статтями 150, 156 Житлового кодексу України (далі ЖК України) передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. \~З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у житловому будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, створює позивачеві перешкоду у повній мірі розпоряджатися будинком, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved