Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем 07.09.2002 року зареєстрували шлюб, який було розірвано 18.06.2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем вона завагітніла, але приблизно в вересні 2014 року, відповідач став проживати окремо. Через півроку вони з відповідачем примирились та стали знову разом проживати без реєстрації шлюбу. [INFO] у неї з відповідачем народився син [PERSON] . Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спору про місце проживання сина немає. Відповідач проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , вона з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає кошти на утримання дитини, інших дітей на утримання яких стягуються аліменти відповідач також не має, аліменти на утримання інших осіб не стягуються. 20.10.2018 року вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов визнав. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб, свідоцтво про одруження видано відділом РАГС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №612 (а.с. 9). Про те, 18.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, свідоцтво про розірванню шлюбу видано Довгинцівським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 53 (а.с. 9, зворот). [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого відповідач [PERSON] записаний батьком, свідоцтво видано Дзержинським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №588 (а.с. 10). Позивач [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділлом державної РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровської області, актовий запис №494 (а.с. 10, зворот). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, Відділу реєстрації місця проживання громадян від 02.12.2019 року №6053, №6055, [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. ч. 1,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Батьки у відповідності до ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» однаково відповідальні за виховання, навчання і розвиток дитини та мають рівні обов`язки по її утриманню. В даний час позивач несе витрати на утримання дитини особисто, що суперечить вищевказаним нормам закону, а також істотно впливає на її матеріальний стан. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК Кодексу,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідач не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку. В судове засідання відповідач не з`явився, та іншого суду не довів. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вимоги позивача, щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. підлягають стягненню з наступних підстав. У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів, тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження витрат на правову допомогу надано суду ордер серії ДП №348/049 від 02.12.2019 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності №1778 [PERSON] (а.с. 15); розрахунок вартості правничої допомоги [PERSON] на суму 500,00 грн. (а.с. 4); та квитанцію №362900 від 02.12.2019 року про сплату адвокату [PERSON] С.В., [PERSON] витрати за надання правничої допомоги в розмірі 500,00 грн. (а.с. 14). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 гривень На підстав викладеного, та

Outcome: approved