Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом, та визнання права власності на майно в порядку спадкування, просила визнати за нею право на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги. Вимоги обґрунтовані тим, що у 2017 році помер її рідний брат [PERSON] . Останніми роками життя брата позивач опікувалася ним, так як за станом здоров`я він перебував у важкому фізичному стані, матеріально його забезпечувала, купувала для нього ліки та продукти, забезпечувала його лікування у медичних закладах за місцем свого проживання. При цьому брат постійно проживав у будинку позивача, вони спілкувалися, радилися, вітали один одного зі святами, проводили разом дозвілля. Також позивач здійснювала над ним опіку, сплачувала комунальні послуги, забезпечувала його одягом, взуттям, іншими особистими речами. Посилаючись на ці обставини, а також що рідний син спадкодавця [PERSON] (відповідач) ухилився від піклування про батька, не надав йому матеріальної допомоги, не відвідував, не вітав зі святами, на підставі ст. ст. 1258, 1259, 1261, 1262 ЦК України, просила позов задовольнити. 14.06.2019 р. представник позивача [PERSON] надав суду уточнену позовну заяву, в якій посилаючись на ці ж обставини, просив змінити черговість одержання права на спадкування за законом, визнавши за позивачем право на спадкування за законом із спадкоємцем першої черги [PERSON] . В судове засідання позивач, її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням (вх.№5550 від 28.12.2020р.) про проведення розгляду справи у відсутність позивача та його представника, в якій позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. В судове засідання відповідач, його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням (вх.№5051 від 28.12.2020р.) про проведення розгляду справи у відсутність відповідача та його представника, в якій позовні вимоги визнають повністю, просять позов задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - [INFO] у віці 56 років помер спадкодавець [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 03.01.2018р.); -за життя [PERSON] була встановлена Ш група інвалідності, безстроково з приводу відсутності правого ока, та рекомендовані такі види праці, як підсобні роботи. Та він же з 05.02.2003р. перебував на обліку в УСЗН як інвалід війни Ш групи та в Кривоозерському ОУ ПФУ Миколаївської області як отримувач пенсій по інвалідності ІІІ групи відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», розмір пенсії складав 3267 грн. (справка серії Д-70 № 886290, свідоцтво про хворобу №50 від 27.05.1983 р., довідка №4176/03 від 05.12.2018р., довідка №3064 від 07.12.2018р.); -спадкодавець [PERSON] у 2004 році набув право власності на будинок по [ADDRESS] та проживав за вказаною адресою (довідка селищної ради №648/2-13 від 18.12.2018р., договір купівлі- продажу від 25.11.2004р.); -позивач [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця (свідоцтво про народження [NUMBER] , свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ); -приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т. М. відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] №1/2018 заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися син спадкодавця [PERSON] та рідна сестра спадкодавця [PERSON] . Інші спадкоємці передбачені ст. ст. 1261, 1262 ЦК України, із заявами про прийняття спадщини та/або відмови від спадкування не звертались (інформація із спадкової справи №786/01-16 від 24.10.2019р.); -03.12.2015р. між ТОВ «Релаксмедіка» в особі [PERSON] діючі на підставі доручення від 02.01.2016 року з однієї сторони (клініка) та [PERSON] (пацієнт) та [PERSON] (платником) з другої сторони було укладено договір ВСМ/031215 про надання медичних послуг в приміщенні клініки м. Санк-Петербург (договір ВСМ/03122015); -в період з 03.12.2016р. по 24.12.2016р. [PERSON] знаходився на лікуванні в клініці ТОВ «МЦ» «Релаксмедіа» з приводу артрозу голенеступневого суглобу, комбінованого плоскостопія обох ступней, в зв`язку з чим проводилося лікування ударно хвильова терапія №9, ультрафонофорез №9, лазеротерпаія №9, грязелікування №9. За результатами лікування був виписаний в задовільному стані, з позитивною динамікою. Поліпшення. Рекомендовано траумель С на ніч, носіння ортопедичних стілок. (виписаний епікриз); -за калькуляцією медичних послуг до договору ВСМ/03122016 на суму 50544 руб., замовником (пацієнтом) значиться [PERSON] та в ній же зазначено, що оплата медичних послуг по вказаному договору проводиться пацієнтом (калькуляція медичних послуг до договору ВСМ/03122016); -в період з 05.12.2016р. по 22.12.2016р. [PERSON] знаходився в ендокринологічному відділенні ГБУЗ «Олександрівська лікарня» м. Санк-Петербург з діагнозом «Цукровий діабет ІІ типу», з огляду на що йому було проведено лабораторні дослідження та призначено лікування: дієта, інсулінотерапія, гіпотензивна, гепатопротектори, ФТЛ . А також рекомендовано дієту №9, контроль цукру в крові, контроль глікірованого гемоглобіну, контроль креатініна, загального аналізу крові та мочі, приймання цукрознижуючих припаратів, котроль АСТ, АЛТ , холестерина, ліпідного профілю, та з кардіопротективною метою постійне приймання таблетованих ліків, а також призначено лікування діабетичної полінейропатії та нефропатії (виписка з епікризу №27962 ) -позивач [PERSON] з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. перебувала на території України 37 днів: з 20.04.2016р. (в`їзд) по 24.04.2016р. (виїзд), з 27.08.2016р. (в`їзд) по 11.09.2016р. (виїзд) та з 26.08.2017р. (в`їзд) по 11.09.2017р. (виїзд) (довідка державної прикордонної служби України №0.184-4160/0/15-20-вих від 05.02.2020 р.); Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини зі спадкування, - зміни черговості спадкування за законом. При прийнятті рішення суд керується положеннями ст.1216, ст.1217, ч.ч.1, 2 ст.1220, ст.1258, ст.1261, ст.1262, ч.1 ст.1265, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1259 ЦК України передбачено зміна черговості одержання права на спадкування. Так частиною 2 цієї статті встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2020 року в рамках справи № 755/14155/16-ц, провадження № 61-23350св19. Згідно роз`яснень, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно положень ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надано договір ВСМ/031215 про надання медичних послуг пацієнту [PERSON] укладений між клінікою та позивачем, як платником за договором, у розділі 2 якого сторонами було визначено, що додатки являються додатковою домовленістю до вказаного договору і є його невід`ємною частиною та що строк надання медичних послуг, їх вартість визначається сторонами в додатках до договору, які є його невід`ємною частиною. Дані про вид медичних послуг наданих пацієнту, їх вартість та тривалість умови договору не місять, додатки які є його обов`язковою складовою відсутні. До того ж сам договір містить розбіжності, оскільки він був укладений між сторонами 03.12.2015р., тоді як від імені клініки діяла [PERSON] , на підставі довіреності виданої наступним роком - 02.01.2016 року, про що зазначено у вступній частині самого договору при визначенні його сторін. При цьому сам по собі вказаний договір свідчать лише про те, що позивачка являлася стороною у вищевказаному договорі ВСМ/031215 про надання медичних послуг пацієнту [PERSON] , в якому була зазначена як платник. Однак доказів оплати надання медичних послуг за цим договором позивачем надані не були. Спадкодавець [PERSON] був замовником за договором про надання медичних послуг ВСМ/031216, про що позивачем до матеріалів справи надано калькуляцію медичних послуг, в якій зазначено що оплата медичних послуг по вказаному договору проводиться пацієнтом. Він же являвся інвалідом ІІІ групи та отримував пенсію. Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що вона протягом тривалого часу матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу [PERSON] , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. До того ж суд не бере до уваги доводи сторони позивача як на підставу задоволення позову про проживання спадкодавця у будинку позивача, оскільки із договору купівлі - продажу та довідки селищної ради №648/2-13 вбачається що [PERSON] проживав по [ADDRESS] у житловому будинку. власником якого являвся. Крім того суд критично оцінює довідку селищної ради №648/2-13 у якій зазначено про те, що [PERSON] за станом здоров`я перебував у важкому фізичному стані, та що [PERSON] постійно матеріально його забезпечувала, купувала для нього одяг, взуття, ліки, продукти харчування, лікувала як в Україні так і за кордоном, та здійснювала його поховання за власний рахунок, оскільки за даними прикордонної служби з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. позивач перебувала на території України лише 37 днів, при цьому останнього разу здійснювала в`їзд на територію України у вересні 2017р., тоді як спадкодавець помер у грудні 2017р . До того ж безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона самостійно не може забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан повинен бути підтверджений відповідними записами в медичних документах. Таке тлумачення міститься в постанові Верховного Суду від 30.05.19 року у справі №346/1178/17. Водночас з з виписки з акту освідування вбачається, що спадкодавцю при визначенні інвалідності ІІІ групи було визначено вид робіт, які він здатний виконувати - підсобні роботи, та з виписного епікризу, - що йому було призначено таблетоване лікування з кардіопротективною метою, а також для лікування діабетичної полінейропатії та нефропатії, а також дієта №9 та консультації лікарів, з визначеною періодичністю. Інші докази на підтвердження безпорадного стану спадкодавця, під час якого він був неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби, та потербував стороннього догляду, допомоги та піклування позивачкою надано не було. До того ж, суд вважає доцільним звернути увагу на те. що відповідно до ч.1 ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. А тому, з огляду на визнання позову про зміну черговості спадкування відповідачем, який є спадкоємцем першої черги (відсутність спору), у суду також відсуні підстави для задоволення позову, оскільки сторони не позбавлені права змінити черговість одержання права на спадкування в нотаріальному порядку як визначено законом. За такого, суд приходить до висновку, що безпосередньо позивачкою доказів, на підтвердження факту надання допомоги спадкодавцю, з урахування сукупності п`яти складових ст.1259 ЦК України, надано не було, а тому у позові слід відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому на підставі ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed