Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, зазначаючи, що з січня 2014 року по липень 2016 року вона з відповідачем спільно проживали, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], батьком якої відповідно до ст. 126 СК України зареєстрований відповідач. В даний час після остаточного припинення фактичних шлюбних стосунків з липня 2016 року дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, а також не виконує зобов'язань щодо утримання жінки, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, хоча відповідач працездатний і може надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, зазначивши, що з моменту припинення спільного проживання, тобто з липня 2016 року відповідач дійсно добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини та на її утримання не надавав, хоча спроможний це робити, оскільки проблем із здоров'ям не має, працює в поліції і має достойний рівень доходів. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги заявлені до нього визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, погодившись із підставами для їх задоволення, які навела в позовній заяві та підтвердила в судовому засіданні позивач, вказавши, що він працює інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві та отримує грошове утримання в розмірі 9300 грн.. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з січня 2014 року по липень 2016 року спільно проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], батьком якої відповідно до ст. 126 СК України зареєстрований відповідач. В даний час після остаточного припинення фактичних шлюбних стосунків з липня 2016 року дитина проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує зобов'язань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, а також не виконує зобов'язань щодо утримання жінки, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, хоча відповідач працездатний і може надавати таку допомогу, оскільки він працює інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві та отримує грошове утримання в розмірі 9300 грн.. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частин 2-4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а в судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач спроможний надавати таку допомогу. На підставі задоволення позову, суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved