Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути перешкоди у реалізації права на безоплатну приватизацію трикімнатної квартири [ADDRESS] , зобов`язати відповідача здійснити приватизацію за відсутності ордеру про надання жилої площі на підставі\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що трикімнатна квартира [ADDRESS] була надана для постійного мешкання родині [PERSON] на підставі ордеру №3171 від 03.07.1980 р. Відповідальним квартиронаймачем був визначений батько позивачки [PERSON] , з яким був укладений договір найму житла від 29.12.1999 року, а копія ордеру №3171 від 03.07.1980 року передана на постійне зберігання у житлово-експлуатаційній організації РЖЕУ-11, Шевченківського району, м. Запоріжжя. У зв`язку з реєстрацією шлюбу 31.05.1986 року (актовий запис №1075) позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) з 14.05.2020 року припинили (скасували) реєстрацію свого місця проживання в квартирі квартира [ADDRESS] . На теперішній час позивач по справі залишалась однією особою зареєстрованою та постійно проживаючою у вищевказаній квартирі . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач - Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району діє на підставі «Положення про районну\~адміністрацію Запорізької\~міської ради по Шевченківському\~району»,\~затвердженому Рішенням Запорізької міської ради від 30.09.2020, №33. Згідно з пунктом 4.23 «Положення» до повноважень районної адміністрації відноситься «приватизація житла». Також позивач зазначає, що вона звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їй було відмовлено, з огляду на те, що у неї відсутній оригінал ордеру на надання жилої площі. Ухвалою судді Шевченківського \~районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2021 року провадження по справі відкрито. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2021 року задоволено клопотання відповідача та витребувано відомості про усіх осіб, які зареєстровані в квартирі. Представник відповідача, після витребування письмових доказів, в підготовче судове засідання надала заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, справу розглядати без її участі. До судового засідання від представника позивача надійшла зава про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від представника позивача та представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній доказів. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, з урахуванням фактичного визнання позову представником відповідача прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання. Так, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Основним квартиронаймачем квартири трикімнатної квартири [ADDRESS] , був батько позивача -\~ [PERSON] , на ім`я якого був виданий ордер №3171 від 03.07.1980 р., та з яким було укладено договір найму від 29.12.1999 року квартири [ADDRESS] (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11). Ордер №3171 від 03.07.1980 року втрачений за невідомих обставин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ На теперішній час позивач по справі залишалась однією особою зареєстрованою та постійно проживаючою в квартирі, що підтверджується копією паспорта та відповіддю департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 02.06.2021 року № 01-12/02/1703, згідно якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.09.1982 року по теперішній час. 04.09.2020р. [PERSON] звернулась до департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської Ради з заявою про видачу копії ордеру виданого на ім`я її батька [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі копії ордеру №3171 від 03.07.1980р. у зв`язку зі знищенням архівних документів (а.с. 13 зворотній бік). Представник районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району у судовому засіданні, зазначив, що діє на підставі «Положення про районну\~адміністрацію Запорізької\~міської ради по Шевченківському\~району»,\~затвердженому Рішенням Запорізької міської ради від 30.09.2020, №33. Згідно з пунктом 4.23 «Положення» до повноважень районної адміністрації відноситься: «приватизація житла». У відділі приватизації позивачці було повідомлено про те, що для здійснення приватизації за відсутності ордеру на надання житлової площі необхідно відповідне рішення суду. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Нормативне обґрунтування. Згідно із статтею 41\~Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.\~9\~ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду»(далі Закон № 2482-XXII). Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань жилого комунального господарства України за № 396 від 16.12.2009 року встановлений перелік документів, які подаються до органу приватизації, зокрема копія ордеру про надання жилої площі. Відповідно до ч. 10\~ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Такі випадки визначені в ч. 2\~ст. 2 цього Закону, відповідно до якої не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що Перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, отже відмова у приватизації через відсутність копії ордеру на вселення є незаконною. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права викладених в постановах Верховного Суду. Предметом вказаного спору є речове право на об`єкт нерухомого майна, тобто спір не є публічно-правовим, оскільки безпосередньо пов`язаний із захистом цивільного права. (правовий висновок Великої палати Верховного суду, постанова від 15.05.2019р., справа №522/7636/14-ц). Аналізуючи перелічені норми матеріального права, пояснення представника позивача, представника відповідача, докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повивача до районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання права на приватизацію за відсутністю ордеру на квартиру є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, на підставі ст.\~141, ч.1 ст. 142 ЦПК України з урахуванням визнання позову представником відповідача до початку розгляду справи по суті суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків (%) судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків (%) судового збору, сплаченого ним при поданні позову в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Outcome: approved