Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про стягнення коштів з [PERSON], посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримавши від неї в борг грошові кошти в розмірі 10 000 дол.США, зобов'язався повернути їх до 01 квітня 2014 року, однак станом на день подачі позову до суду кошти не повернув та усіляко ухиляється від виконання свого зобов'язання. В підтвердження існування боргу позивач представила суду письмову розписку відповідача на вказану суму, згідно якої відповідач мав повернути гроші до 01.04.2014 р. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь 116900 (сто шістнадцять тисяч дев'ятсот) гривень, відповідно до курсу гривні відносно долара США, та судові витрати понесені нею при подачі позову до суду. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, однак від позивача на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідач, в судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] отримав у позивача 14 січня 2014 року 10 000 доларів США та видав на вказану суму розписку, визначивши в ній термін повернення грошей. Виходячи з цього, суд знаходить, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини пов'язані з позикою грошей. Відповідно до цих правовідносин позивач передала відповідачу 10 000 доларів США. що за офіційним курсом Нацбанку України на вказану дату становить 116900 (сто шістнадцять тисяч дев'ятсот) гривень, а відповідач зобов'язався повернути вказані кошти. При цьому між сторонами було погоджено і термін повернення грошей, а саме до 01.04.2014 року, про що зазначалося в письмовій розписці (а.с.12). Відповідач позичивши гроші і видавши про це письмову розписку, свої зобов'язання до визначеного строку не виконав і борг не повернув про що свідчить наявна у позивача розписка. Борг, виходячи із довідки Державного Ощадного Банку України (а.с.14) складає 116900 грн. Згідно ст.202 ЦК України двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку саму кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина друга статті 1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином виходячи iз встановлених судом обставин та вiдповiдних їм правовiдносин та зважаючи на те, що позивачем на підтвердження укладення договору позики надано суду письмову розписку від 14.01.2014 року, а порушення зобов'язання сталося по винi вiдповiдача, який заперечень на позов не надав, а звертався до суду 13.11.2014 р. із заявою про відкладення розгляду справи для вирішення питання добровільного погашення боргу та вироблення умов мирової угоди щодо цього питання (а.с.32), суд знаходить, що позовнi вимоги являються обгрунтованими, доказаними i такими, що пiдлягають повному задоволенню.

Outcome: approved