Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 111 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Декабристів. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона [PERSON] ( до шлюбу - Музико), є власником житлового будинку, розташованого за адресою: місто Мелітополь, вулиця Декабристів, будинок 111. Проживаючи в будинку, вона здійснюю оплату за користування будинком та сплачує всі комунальні послуги. В її будинку зареєстрована відповідач, її невістка [PERSON] , яка не проживає в будинку з квітня 2016 року. Де проживає відповідач в теперішній час їй невідомо. Відповідач не проживає в будинку понад 6 місяців без поважних причин. На теперішній час в належному позивачці житловому будинку особистих речей відповідача не має. Ніякого домашнього господарства відповідач за зазначеною адресою не веде. Домовленостей щодо збереження права на користування житлом між ними не було. На даний час наявність зареєстрованого відповідача, створює їй відповідне додаткове фінансове навантаження у вигляді сплати податків та комунальних послуг. Весь цей час позивачка самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню житлового будинку. Цей факт, призводить до порушення прав позивачці, як власника даного будинку. Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги викладені у позові підтримує у повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутністю від неї не надходило. Представник третьої особи: голова квартального комітету № 13 Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON] не зявилася, але на адресу суду від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що\~\~позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~\~\~\~суд розглядає цивільні справи не інакше\~\~ як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона зобов'язана\~\~ довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] ( до шлюбу - Музико), є власником житлового будинку, розташованого за адресою: місто Мелітополь, вулиця Декабристів, будинок 111, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину від 09 липня 1983 року, посвідчене державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] та зареєстроване за № 1-4478, (а.с.7,8). В будинку № 111 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Декабристів, позивача по справі [PERSON] зареєстрована відповідач її колишня невістка [PERSON], [INFO], яка не проживає в будинку з квітня 2016 року, про що свідчить довідка голови квартального комітету №13, (а.с.10). На теперішній час, місце знаходження відповідача невідомо, відповідач з житлового будинку добровільно так і не виписалася. Реєстрація відповідача, приводить до порушення прав позивача, комунальні послуги за проживання в частині будинку нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в будинку, і вона повинна сплачувати їх за свій рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Конституції України кожний мас право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності може бути придбано у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності непорушно. Відповідаю до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного мешкання, мешкання членів родини, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Той факт, що відповідач майже півроку не проживає за вказаною вище адресою підтверджується доданою до позову довідкою квартальної. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, відповідач по справі [PERSON], [INFO], не проживає за місцем реєстрації вже понад тривалого часу без поважних причин, плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], прописана, але не проживає у житлового будинку № 111 по вул. Декабристів яв місті Мелітополі, Запорізької області. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи: голови квартального комітету № 13 Мелітопольської міської ради Запорізької області [PERSON] про втрату права користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved