Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2001 р.н., у зв`язку із продовженням ним навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, а саме до 30.12.2024. Вимоги мотивує тим, що сторони мають повнолітнього сина. Відповідач за рішенням суду сплачував на утримання сина аліменти до досягнення ним повноліття. Наразі син сторін досяг повноліття та навчається на четвертому курсі денного відділення Політехнічного коледжу Кременчуцького національного університету ім.Михайла Остроградського, що потребує матеріальних витрат. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Разом з тим, надіслала клопотання про уточнення позовних вимог, в яких прохала стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2001 р.н., в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) з 01.02.2020 до припинення ним навчання, а саме до 30.06.2020, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов [PERSON] з урахуванням уточнень, визнав у повному обсязі, викладені обставини у позовній заяві не заперечував. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог та заяви відповідача про повне визнання позову, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком третьої особи [PERSON] , [INFO] , є відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26.09.2005 розірвано, про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2002 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів на кожну дитину, починаючи з 27.02.2002 і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується виданим, на підставі даного рішення суду, виконавчим листом №2-297/2002 (а.с.11-12). На даний час син сторін по справі [PERSON] , 2001 р.н., досяг повнолітня та навчається у Політехнічному коледжі Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського на четвертому курсі денного відділення, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а.с.8). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. З норми ст.141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, з урахуванням наданих сторонами доказів, відсутні підстави для відмови у задоволенні позову, але у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано нормами СК України. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При винесенні рішення суд враховує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров`я повнолітньої дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, наявності у платника аліментів іншої дитини та виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), що відповідає об`єктивним можливостям відповідача та задовольняє правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень ст.ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved