Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 09.02.2011 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 36. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, після народження спільної дитини чоловік став проявляти неповагу до позивачки вчиняв сварки, застосовував до неї фізичну силу на очах малолітньої доньки, що причиняло моральну шкоду та впливало на психічний стан дівчинки. Відповідач обмежував [PERSON] в прояві своїх здібностей, заперечував щодо права здобуття нею освіти, перешкоджав створенню умов для праці та відпочинку. Надавати матеріальну допомогу на утримання доньки добровільно відповідач не намагається. Способи зберегти шлюбні відносини були не одноразові, але вони ніяких результатів не дали, сторони проживають окремо. З жовтня 2013 року шлюбні відносини взагалі припинились. Просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. А також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище: «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції у Дніпропетровської області про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 36 від 09.02.2011 року, копією свідоцтва про народження доньки - [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 09.03.2011 року, з якого вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]; та копією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обгрунтовані та підтверджені документально. На підставі викладеного та ст.ст. 110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed