Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, в якому зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року з [PERSON] на корить позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що дитина потребує більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та інших побутових аспектах. Вказувала на те, що на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, 1000 грн. становила близько 125 доларів США, а на момент звернення до суду сума аліментів в долах США становить 37 доларів. Таким чином, розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, фактично не задовольняє природних потреб дитини пов'язаних з її розвитком, нормальним харчуванням та відпочинком. Враховуючи той факт, що позивач не має змоги задовольнити потреби дитини, просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 3000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач має достатній рівень доходу, який приховує та є засновником ТОВ «Космомед», що також свідчить про його платоспроможність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі та пояснив, що відповідач проживає разом із батьками пенсійного віку яких повинен утримувати, веде з ними спільне господарство та має спільний сімейний бюджет, значна частина якого витрачається на лікування батька відповідача [PERSON] у зв'язку із онкологічним захворюванням останнього. Крім того вказує, що відповідач внаслідок перенесеної хвороби (інфільтративний туберкульоз верхньої долі лівої легені) має необхідність постійно підтримувати свою фізичну форму. Також пояснив, що діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Космомед», засновником якого є [PERSON], не здійснює, прибутків не отримує. Середньомісячний дохід відповідача становить близько 3800 грн., тому задоволення позовних вимог поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Таким чином, зважаючи на стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, він не має змоги сплачувати кошти у розмірі, більшому за розмір призначених аліментів, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року з відповідача на корить позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13-15). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.10.2012 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року було залишено без змін (а.с. 16-19). Позивач посилається на те, що дитина потребує більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та інших побутових аспектах. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача економічна ситуація в країні значно змінилась у зв'язку із девальвацією національної валюти та приведенням вартості усіх послуг, товарів та ресурсів до економічно обґрунтованих. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем. Відповідач зареєстрований разом із своїми батьками пенсійного віку [PERSON] та [PERSON]. Із наданих суду доказів убачається, що середньомісячний дохід відповідача становить 3818,18 грн., що підтверджується довідкою №0112/2017 від 01.12.2017 року. Разом із цим, стороною позивача було надано відомості з інтернет - ресурсу http://www.work.ua з розміщеним резюме відповідача з якого убачається, що відповідач шукає роботу з бажаним розміром заробітної плати у 15 000 грн.. Даний доказ стороною відповідача не спростовано. Згідно відомостей з Головного управління статистики у м. Києві середня номінальна заробітна плата за видами економічної діяльності у 2017 році, за видом діяльності відповідача становить більше 10000 грн.. З наданих стороною позивача відомостей убачається, що відповідач приймає активну участь у змаганнях у складі гандбольної команди «Легіон 21», в тому числі які відбуваються за кордоном. Є засновником ТОВ «Космомед» яке хоча і не здійснює господарської діяльності, однак потребує коштів на своє утримання. Має задовільний стан здоров'я, інших осіб на утриманні не має. Відомостей щодо наявності інших грошових зобов'язань, матеріали справи не містять. Посилання відповідача на те, що фактично його батьки перебувають у нього на утриманні, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено та фактично спростовуються, оскільки пенсія батька відповідача становить 5902,18 грн. на місяць, а пенсія його матері [PERSON] - 9562,80 грн., що на думку суду забезпечує їм нормальний рівень життя та узгоджується з нормами чинного законодавства України. Жодних доказів того, що відповідач позбавлений можливості отримувати дохід у відповідності до рівня його кваліфікації та навиків, з урахуванням бажаного розміру доходу та розміру середньої заробітної плати по м. Києву, матеріали справи не містять. Встановлений принцип відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини, забезпечення належних умов життя дитини, необхідних для її нормального розвитку включає в себе і обов'язок батьків докладати усіх можливих зусиль для отримання доходу в тому розмірі, який би міг забезпечити належне виконання їх обов'язків. Тобто сама обставина того, що один з батьків отримує заробітну плату у розмірі нижчому ніж середній розмір заробітної плати по регіону з урахування його професійних здібностей, не може бути єдиною безумовною підставою для погіршення рівня життя його дитини, обмеження у розвитку здібностей та ігнорування її найкращих інтересів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Та обставина, що відповідач внаслідок перенесеної у 1997 році хвороби (інфільтративний туберкульоз верхньої долі лівої легені) має необхідність постійно підтримувати свою фізичну форму та обмежений у можливості отримувати великий розмір доходів, належними та допустимими доказами не підтверджено, оскільки надані стороною відповідача докази не містять таких даних. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість, забезпечувати належний рівень життя його дитини, чого не робить. В той же час, надані стороною позивача докази про понесені ним витрати та наданий розрахунок рекомендованого раціону харчування дитини свідчить про те, що позивач намагається забезпечувати належний рівень життя дитини, що пов'язане з розвитком її здібностей, підтримання здоров'я, належного харчування та навчання, що свідчить про відповідність дій позивача принципам Конвенції про захист прав дитини, положенням Сімейного кодексу України та спрямованості таких дій на створення необхідних та достатніх умов для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат підтверджують те, що середньомісячний мінімальний розмір коштів для забезпечення належних умов життя дитини, духовного та фізичного її розвитку, медичного обслуговування тощо складає близько 6000 грн. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» становить 1777 грн., що визначає лише мінімально допустимий рівень умов життя дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, ніж можливі періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року до 1700,00 грн. щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією починаючи з 26.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково. Разом із цим, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів до 3000 грн. можуть поставити відповідача в скрутне матеріальне становище, що не допускається. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial