Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки працює в Шосткинський виправній колонії-66. Позивач отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для задоволення потреб дитини, бо крім витрат на харчування та одяг, позивач постійно сплачує кошти в фонд школи та класу, де навчається син. Крім того дитина часто хворіє, що потребує витрат на лікування, додаткове вітамінізоване харчування, оздоровлення. До того ж відповідач не дозволяє позивачці та сину проживати в квартирі, що належить його батькам, а тому позивачка змушена підшукувати інше житло, за яке необхідно буде сплачувати орендну плату. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання до суду даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач визнав позов частково, погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, мотивуючи тим, що на даний час його заробітна плата дійсно більша ніж у позивачки, але це тимчасово, бо він працює за сумісництвом, поки не найдуть іншого працівника; з моменту припинення ним роботи за сумісництвом, він отримуватиме значно менший заробіток і стягнення 1/3 частини поставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того, вказує, що щомісяця купує продукти, які вони споживають разом, сплачує більшу частину комунальних послуг за житло. До того ж сплачує кошти за кредитом, який він брав для погашення заборгованості за комунальні послуги, придбання одягу для себе і сина, на інші побутові витрати для потреб сім'ї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, розмір якої визначається судом (ч.1 ст. 183). При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, посилаючись на те, що всі витрати на утримання сина - придбання одягу, харчування - несе лише вона, разом з тим належних доказів на підтвердження вказаного суду не надала (квитанцій, розписок, тощо). Не надано доказів і на підтвердження витрат, пов'язаних з навчанням сина - сплати внесків у фонд школи та класу. З досліджених довідок про доходи сторін вбачається, що заробіток відповідача по справі дійсно перевищує дохід позивачки, але не в значній мірі, крім того відповідач має боргові зобов'язання, що підтверджується кредитним договором № 349RNPA123130001 від 08 листопада 2012 року. Також позивач підтвердила пояснення відповідача, що необхідні продукти харчування закуповує він. Посилання позивача на те, що їй необхідно підшуковувати інше житло, за яке доведеться сплачувати орендну плату, судом не враховуються, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони на даний час проживають разом, тобто додаткових витрат позивачка не несе. Крім того, у разі виникнення відповідних обставин, що призведуть до погіршення матеріального стану позивачки, остання не позбавлена можливості звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів. З наданих позивачкою виписок з медичної карти [PERSON], довідки лікаря, вбачається, що дитина дійсно часто хворіє, разом з тим, відповідно до ст. 185 СК України наявність додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), не пов'язана зі сплатою аліментів, а тому позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, оцінивши надані сторонами докази, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, з урахуванням майнового становища позивача та відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття [PERSON], починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial