Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON] , який був укладений 21.12.2002 року та був розірваний 11.12.2017 року. За період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2018 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] , які відповідач не сплачує, за ним рахується заборгованість в сумі 44315,00 грн. Крім несплати аліментів відповідач з травня 2014 року жодного разу не зустрічався та, навіть, не намагався зустрітися з дітьми і ніяким чином не цікавився проблемами їх здоров`я, виховання, навчання, тощо. Будь яким способом, в тому числі і матеріально, участі в житті дітей [PERSON] не приймав і не приймає. [INFO] донька позивачки померла. Діти проживають з позивачкою, яка приходиться їм бабусею, яка займається їх вихованням, намагається надати дітям належні умови виховання, у зв`язку з чим позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав, призначити її опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Осієвська І.В. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судового засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада». Відзив та заяв до суду не подавав. Представник третьої особи Романівської районної державної адміністрації Житомирської області в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 24.02.2021 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.36). [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Батьком дітей записаний [PERSON] (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до довідки про склад сім`ї від 03.08.2020 року виданої виконавчим комітетом Романівської селищної ради Житомирської області Романівського району до складу сім`ї [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] входять чоловік [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] та онучка [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно акту обстеження житлово-побутових від 09.09.2020 року встановлено, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та онуками [PERSON] та [PERSON] проживають у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . Сім`я забезпечена побутовою технікою, меблями, постільною білизною, предметами гігієни, продуктами харчування. [PERSON] разом з чоловіком доглядають та виховують онуків. Діти забезпечені одягом, взуттям, іграшками та всим необхідним для повноцінного розвитку (а.с. 46). З висновку Служби у справах дітей Романівської районної державної адміністрації Житомирської області від 10.09.2020 року за №1738/02-88 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.39-40). Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання малолітніх дітей, оскільки він життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не створює умов для спільного проживання з дітьми, матеріально не забезпечує, не виконує інші обов`язки, тобто малолітні діти [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківського піклування. Вказані обставини доведені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. За таких обставин, винної поведінки відповідача [PERSON] та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси малолітніх дітей, які на даний час проживають з бабусею [PERSON] , суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормами ч.2,4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. З висновку Служби у справах дітей Романівської районної державної адміністрації Житомирської області від 09.09.2020 року за №714 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити громадянки [PERSON] ,1963 року народження опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] та малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.38). Враховуючи вищенаведені обставини та норми права суд приходить до висновку щодо можливості призначення опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] та малолітньою [PERSON] , [INFO] , їх бабусі - [PERSON] , в сім`ї якої на даний час проживають діти. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за розгляд даної справи, яка містить дві вимоги немайнового характеру, в розмірі 1681 гривень 60 копійок, підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved