Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця [PERSON] , в якому просить розірвати Договір №0146/2019 від 25 травня 2019 року укладений між сторонами. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 6 000,00 грн., як передоплату за договором та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] моральну шкоду та пеню у розмірі 5000,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 25 травня 2019 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено Договір №0146/2019 про виготовлення та монтаж меблів на замовлення. Відповідачем було зроблено необхідні заміри за адресою позивача, а саме: [ADDRESS] . 25 травня 2019 року позивачем на виконання умов п. 2.3. Договору сплачено передоплату по замовленню на момент підписання договору у сумі 6 000, 00 грн.. Відповідно до умов Договору замовлення мало бути виготовленим до 01 липня 2019 року. Однак, в обумовлені строки відповідачем замовлення не виготовлено. 19 серпня 2019 року з метою досудового врегулювання спору, засобами электронного зв'язку, відповідачу було направлено претензію - вимогу про розірвання Договору та повернення попередньої оплати товару у сумі 6 000,00 грн. Однак вказана претензія відповідачем проігнорована. А тому, позивач просить розірвати укладений між сторонами договір та стягнути з відповідача сплачені в якості передплати грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. Посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів», позивач також просить стягнути на її користь із відповідача пеню. Крім того, позивач вказує, що у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань, їй було завдано і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях з приводу не встановлення та не виготовлення меблів. Розмір завданої моральної шкоди та пені позивачем оцінено у 5000,00 грн. З огляду на означене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення суми завданої матеріальної і моральної шкоди та пені. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа призначена до судового засідання. ( а.с. 29). Відповідачу роз`яснено його право протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали надати суду відзив на позов. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 25 травня 2019 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір №0146/2019 на виготовлення (та монтаж) меблів на замовлення. ( а.с. 4). Відповідно до умов п. 1.1. Договору виконавець зобов'язується поставити замовнику меблі (виріб) у зібраному вигляді протягом 24 робочих днів після проведення передоплати згідно з додатком 1. Згідно п. 2.2., 2.3. сума договору складає 8800,00 грн., а передоплата становить 6000,00 грн. Як убачається з Договору, позивач сплатив передоплату у сумі 6000,00 грн. у день підписання Договору, а саме 25 травня 2019 року, а тому відповідно до п. 1.1.Договору замовлення мало бути виготовленим до 01 липня 2019 року включно. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за укладеним між сторонами договором, 19 липня 2019 року [PERSON] на адресу відповідача була направлена претензія-вимога з вимогою повернути сплачені кошти у сумі 6000,00 грн. ( а.с. 8-9). Факт відправлення підтверджується описом вкладень та фіскальним чеком. ( а.с. 10). Однак вказана претензія відповідачем проігнорована. Згідно зі частинами 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. За положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. За нормою ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Після укладення Договору №0146/2019 від 25.05.2019 на виготовлення (та монтаж) меблів на замовлення позивач належним чином виконала умови договору та здійснила передоплату сплативши грошові кошти на виконання умов правочину розмірі 6000,00 грн. Однак відповідач у встановлений термін не виготовив та не здійснив встановлення виробу згідно додатку 1. Відповідно до ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору №0146/2019 від 25.05.2019 на виготовлення (та монтаж) меблів на замовлення та стягнення із відповідача на користь позивача сплачені нею на виконання умов договору грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, суд виходить з наступного. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 5 000,00 грн. моральної шкоди і пені. При цьому не наводить розрахунку пені і не визначає окремо суми моральної шкоди. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1- 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону № 3261-IV від 22.12.2005\ 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Надані докази і фактичні обставини справи дають підстави вважати суду, що позивачці [PERSON] було завдано моральної шкоди, що полягає у тривалому невиконанні відповідачем її законних вимог по поверненню грошових коштів, що призвело до необхідності звернення до суду та правоохоронних органів. При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань [PERSON] яких вона зазнала в результаті невиконання умов договору з вини відповідача, характеру немайнових втрат. Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода підлягає частковому задоволенню, яку суд оцінює у 1 000,00 грн. що підлягає стягненню з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] . Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог у розмірі 4000,00 грн. Ні підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з фізичної особи-підприємця [PERSON] в дохід Держави підлягає стягненню сума у розмірі 1536,80 грн. (768,40 грн. за вимогою майнового та 768,40 грн. за вимогою немайнового характеру). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved