Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2013р. Під час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач залишив сім`ю та проживає окремо. На даний час сторони проживають окремо і вона сама займається вихованням дитини. Вона сама утримує дитину та займається її вихованням. Відповідач не має постійної роботи, однак має періодичний заробіток та має змогу надавати кошти на утримання дочки. Інших дітей та утриманців в нього немає. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З дослідженого свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач крім спільної дочки з позивачкою та інших утриманців немає. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує ч.2 ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що має нерегулярний, мінливий дохід, не визнаний інвалідом, не подав документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, має можливість працевлаштуватися, тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині, а враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved