Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка все своє заповіла їй, позивачці, [PERSON] На праві приватної власності на землю [PERSON] мала земельну ділянку загальною площею 4,62 га на території Орлівської сільської ради, що підтверджено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна, тобто інших спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину, немає. Позивач вважала, що прийняла спадщину фактично, так як користується зазначеною земельною ділянкою, має в наявності оригінал документу на земельну ділянку, однак своєчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з'явились, представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі. Куликівська селищна рада надала заяву за підписом селищного голови Халімон Н.М., відповідно до якої не має заперечень проти задоволення позовних вимог [PERSON], справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Позовна заява надійшла до суду 18.09.2018 року. Після усунення позивачем виявлених у позовній заяві недоліків провадження у справі було відкрито 10.10.208 року. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] помер [INFO] (а.с.13) Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) Згідно з заповітами, посвідченими 23 жовтня 2000 року секретарем виконкому Орлівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті заповіли все своє майно дочці [PERSON] (а.с.15,16). Таким чином, позивачка дійсно є спадкоємцем майна [PERSON] як за законом так і за заповітом. З довідки виконкому Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 96 від 10.03.2017 року вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.14). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 16.10.2018 року заповіт [PERSON] від 23.10.2000 року є чинним (а.с. 33-34). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.10.2018 року спадкові справи після смерті [PERSON] не зареєстровані, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам , свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Оскільки власники земельних ділянок отримують орендну плату від агропромислових підприємств і заінтересовані у додаткових грошових надходженнях, несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини підтверджує той факт, що позивач дійсно добросовісно помилялась щодо наявності у неї спадкових прав та щодо способу їх реалізації. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON]

Outcome: approved