Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 304. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, і на даний час вони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Окрім того, вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів немає, в зв'язку з чим не взмозі забезпечити дитині та собі належний рівень проживання. Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях суду зіслалась на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), однак заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки йому буде недостатньо коштів для свого забезпечення і він має кредитні зобов'язання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення повністю, а на утримання дружини підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 304, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕГ № 102388. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Як вбачається з довідки ІРЦ Північно-західного РУ Приватбанк № 3705 від 28.08.2017 року, дитина зареєстрована разом з матірю та перебуває на її утриманні. Довідкою Володимир-Волинського районного будинку школяра № 5 від 27.09.2017 року стверджується, що позивач дійсно працює керівником гуртків районного будинку школяра. На даний час, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.09.2017 року по 08.06.2020 року (а.с. 8). З довідки ТОВ «Новомонтаж» № 68 від 30.08.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON]. дійсно працює на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Його сукупний дохід за 6 місяців з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року становить 20524, 62 грн (а. с. 7). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, тому кошти на утримання дитини (аліменти) присуджує суд. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює та має стабільний дохід, стан його здоров'я, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~дружина має право на утримання\~від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.\~\~Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач працює, має стабільний дохід. Крім присуджених судом аліментів на дитину за даним рішенням, з розміром якого відповідач погодився, інших утриманців немає. Пояснення відповідача щодо сплати ним кредитних зобов'язань належними доказами не підтверджено. Окрім того, позивач ствердила про передачу відповідачу коштів на сплату кредиту. Суд вважає, що враховуючи спроможність відповідача надавати утримання дружині, та із врахуванням суми, яка залишається відповідачу після сплати аліментів на дитину, він має можливість надавати утримання дружині до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 500 гривень. З врахуванням коштів, стягнутих за даним рішенням, відповідачу буде забезпечено необхідний розмір прожиткового мінімуму. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial