Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь 45 302, 33 грн. страхового відшкодування, 12 858, 60 грн. пені та судовий збір. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 10 лютого 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль Тойота, д.н. [NUMBER]. ДТП сталася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте у визначений законодавством строк страхового відшкодування не отримав, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 10 лютого 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль Тойота, д.н. [NUMBER] (а.с.а.с. 8,12). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в згідно полісу №АІ/3687527 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (а.с. а.с. 9,10). З повідомлення АТ «УОСК» від 10 червня 2015 року про прийняте рішення по події, яка мала місце 10 лютого 2015 року, вбачається, що відповідач розглянув заяву [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування, у зв'язку з чим прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 45 302, 33 грн., розмір франшизи - 1000 грн. (а.с.10). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно ч.1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. 10 червня 2015 року АТ «УОСК» повідомила [PERSON] про прийняте рішення про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 45 302, 33 грн., однак страхового відшкодування не виплатило. Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача, у межах заявлених нею вимог, про стягнення з відповідача на його користь пені за безпідставне прострочення відповідачем виплати страхового відшкодування у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 191 днів, згідно з розрахунком позивача (а.с. 6), у розмірі 12 858, 60 грн. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 581, 61 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved