Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с.158-159), мотивує тим, що в 2000 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. 05.06.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. За час спільного проживання ними у 2007 році було придбано двокімнатну квартиру загальною площею 62,4 кв.м, розташовану за адресою : [ADDRESS]. Право власності на квартиру було оформлено на [PERSON] . Просить розподілити сумісно набуте майно, визнавши за [PERSON] право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на ? частку двокімнатної квартири площею 62,4 кв.м., розташованої за адресою : [ADDRESS]. Сторони не зявились у судове засідання, про час місце розгляду справи сповіщені належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 05.06.2015 року , що підтверджується заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 05.06.2015 року по справі 3\~591/2790/15-ц (а.с. 6). Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Відповідно до кредитного договору № 503 від 28.09.2005 року, укладеного між Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжного житлового будівництва» та сім'єю, в особі [PERSON], надано прямий адресний (цільовий ) кредит у сумі 119383,00 гривні строком повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору. Згідно з п.1.2. кредит за цим договором надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 62.35 кв.м. згідно з проектом за адресою: [ADDRESS], на умовах державного молодіжного кредитування та сплачували внески під час перебування у шлюбі (а.с.32-34). В цей період згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради, на підставі Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.02.2007 року № 106 [PERSON] передана у приватну власність 2-х кімнатна квартира , загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., за адресою : м.Суми , вул. Інтернаціоналістів, буд.43. кв.34 (а.с.9). Відповідно до договору іпотеки квартири, збудованої за рахунок коштів пільгового довготермінового кредиту від 04.04.2007 року , для забезпечення своєчасного виконання зобовязань за кредитним договором, [PERSON] передав в іпотеку Сумському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжного житлового будівництва» квартиру № 34 , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] (а.с.35-39). Згідно довідки № 759 від 20.11.2015 року залишок несплаченого кредиту станом на 20.11.2015 року становить 13625, 05 грн. (а.с. 40). Відповідно\~\~до\~\~ч.\~\~1\~\~ст.\~\~60\~\~СК\~\~України,\~\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини\~( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Статтею\~\~63\~\~цього\~\~Кодексу\~\~передбачено,\~\~що\~\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. На підставі ч. 1 ст. 66 СК України подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Ч. 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України при поділі майна враховуються борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім'ї. В даному випадку кредитна угода №503 укладена саме в інтересах сім'ї, а тому [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками по зобовязаннях за кредитом в сумі 13625, 05 грн. Тому суд вважає, що в результаті придбання подружжям квартири в кредит, боргові зобовязання перед позикодавцем несуть як чоловік так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір. При цьому юридично важливою обставиною є те, що кредит, який надано державою на сім'ю є кредитом саме для забезпечення молодих сімей житлом і в цьому разі згода органу, який від імені держави надав кредит, на покладання обовязку його сплачувати на іншого з подружжя немає значення. Тому необхідно визнати [PERSON] та [PERSON] солідарними боржниками по сплаті кредитних зобовязань за кредитною угодою № 503 від 28 вересня 2005 року, укладеною між Сумським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] в сумі 13625, 05 грн..

Outcome: approved