Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 16 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2552. Позовні вимоги мотивуючи тим, що їх спільне життя не склалось, останні півтора року стосунки поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На час звернення з позовною заявою до суду ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому звернулась з позовом до суду. Ухвалою суду від 09 липня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене проведення підготовчого засідання. На підставі ухвали суду від 10 вересня 2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутністю, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », судові витати зі сплати судового збору залишити за її рахунок , а також повідомила, що сімейно - шлюбні відносини між ними припиненні з лютого 2019 року, проти надання строку на примирення заперечує, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2552, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності із частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини припинені з лютого 2019 року, сім`я існує формально, спору між сторонами щодо майна подружжя не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON]

Outcome: approved