Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулась із позовом, в якому просить поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки спільно придбано нею під час шлюбу і складається з нерухомого, побутової техніки і меблів. У позові зазначає, що рішенням селищної ради відповідачу виділено в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку, на якій вони збудували будинок з господарським спорудами, право власності оформлено на відповідача. Просить провести реальний поділ будинку, виділивши їй таку частину будинку: сходи, коридор 1-1 площею 10,8 м.кв, ванну 1-8 площею 4,7 м.кв., коридор 1-3 площею 6,7 м.кв, кімнату 1-7 площею 11,8 м.кв, кімнату 1-6 площею 16,7 м.кв., літню кухню площею 30,6 м.кв., половину огорожі, а відповідачу іншу частину будинковолодіння. Погоджується виконати певні роботи для переобладнанню будинку в разі необхідності. Відповідачу просить виділити кухню 1-2 площею 7,4 кв.м., кімнату 1-4 площею 11,1 кв.м., кімнату площею 25,1 кв.м., господарський хлів та половину огорожі. Для реального розподілу в такому варіанті слід провести незначні роботи: закрити двері з коридора 1-1 в кухню 1-2 та з коридора 1-3 в кімнату 1-4, коридор 1-1 переобладнати під кухню. Вважає, що вартість кожної частини будинку буде майже однаковою, такий варіант поділу буде відповідати інтересам кожної сторони. В період шлюбу було придбано і інше майно, яке просить поділити таким чином: - виділити їй меблеву стінку вартістю 2000 грн., мяку частину до стінки вартістю 1300 грн., холодильник вартістю 3800 грн., машину пральну -3800 грн., паласи в кількості 2 шт. розміром 3х4м. вартістю 1500 грн., 2х2м. вартістю 500 грн., загальна вартість такого майна 12900 грн.; - відповідачу виділити кухонну стінку вартістю 1200 грн., шафу - 500 грн., ліжко двох спальне - 300 грн., холодильну камеру - 500 грн., паласи в кількості 2 шт., розміром 5х4 м. вартістю 2000 грн., 2х3м. вартістю 800грн., диван вартістю 300 грн., стіл гостинний вартістю 300 грн., телевізор вартістю 200 грн., велосипед вартістю 300 грн., газовий котел вартістю 8000 грн., колонка газова вартістю 2000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали покликаючись на вимоги ст.60 СК. Позивач дала показання по те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, змушена проживати в найманому будинку, оскільки відповідач не допускає її в будинок. Запропонований нею варіант поділу зокрема будинку обґрунтовує, тим, що позивачка є жінкою, і їй важко виконувати роботи по переобладнанню, за станом здоров'я вона не може виконувати важкі роботи, крім того, за такого поділу вказані роботи простіше буде виконати відповідачу. Крім того, з нею проживає дочка, коли приїжджає на вихідні з Києва. Відповідач у судовому засіданні не визнав позов, дав показання про те, що не згідний з варіантом розподілу майна, запропонованим позивачкою, оскільки такий суперечить будівельним нормам і технічно неможливий. Будинок позивачка не будувала, коштів в його будівництво не вкладала, перебувала у відпустці по догляду за дітьми, лише він заробляв кошти, крім того будували будинок за рахунок коштів його батьків, вважає, що за таких обставин вона не повинна претендувати на жодну частину будинку. З поділом меблів частково погодився. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, і визнають сторони, що під час шлюбу між сторонами був побудований житловий будинок, що знаходиться по вул.Карбишева, 22, в смт.Стара Вижівка, зареєстрований на праві власності за відповідачем згідно з свідоцтвом про право власності і який згідно зі ст.60 СК належить сторонам не на праві спільної сумісної власності подружжя. Сторони також визнають, що за час шлюбу придбали і інше майно речі домашнього вжитку, що вказані в позові. Згідно із ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи відповідача про те, що позивач не працювала і перебувала в відпустці по догляду за дітьми під час будівництва будинку, тому не вкладала своїх коштів в його будівництво, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам ст. 60 СК України. Доказів того, що майно побудоване за кошти інших осіб відповідач не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне будинковолодіння є спільною сумісною власністю подружжя, і частки подружжя в ньому є рівними. Як встановлено судом, домовленостей щодо розміру часток між подружжям немає, шлюбного договору не укладено, обставин, які є підставами відступити від засади рівності часток подружжя (ч.2 ст.70 СК України) не встановлено. Те, що дочка позивачки на вихідних приїздить і проживає в той час з нею не є підставою для збільшення частки позивачки в будинку. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У судовому засіданні сторони досягли згоди щодо вартості частини майна і визначили, що вартість кухонної стінки становитиме 1200 грн., шафи 1000 грн., ліжка двоспального 1000грн., меблевої стінки 15000 грн., мякої частини 15000 грн., холодильника - 9200 грн., холодильної камери 3500 грн. Крім того, щодо пральної машини позивач надала довідку, згідно з якою її вартість становить 3800 грн., а вартість килимів відповідно до довідки становить 2000 грн., 1500 грн., 800грн., 500грн. /а.с.89,91/. Відповідач, не надав доказів на спростування вартості майна, визначеної довідками. Доказів вартості спірного телевізора та велосипеда сторони не надали, клопотань про визначення його вартості шляхом призначення експертизи чи іншим чином не заявляли, тому суд не вирішує питання щодо їх поділу. До того, ж сторони не позбавлені можливості додатково вирішити це питання в порядку, встановленому законом. Виходячи з узгодженої сторонами вартості майна, суд вважає за доцільне здійснити поділ побутової техніки та меблів, виділивши кожній стороні речі приблизно однакової вартості і необхідності, а саме: позивачу виділити меблеву стінку вартістю 15\~000 грн., пральну машину вартістю 3800 грн., холодильну камеру вартістю 3500 грн., килим розміром 3х4 вартістю 1500 грн., килим 2х3 вартістю 800 грн., кухонну стінку вартістю 1200 грн., ліжко двох спальне вартістю 1000 грн., стіл гостинний вартістю 800 грн., котел вартістю 300 грн., газову колонку вартістю 100 грн. (загальною вартістю 28000 грн.); відповідачу виділити мяку частину вартістю 15000 грн., холодильник вартістю 9200 грн., килим розміром 5х4 вартістю 2000 грн., шафу вартістю 1000 грн., килим 2х2 вартістю 500 грн., диван вартістю 500 грн. (загальною вартістю 28200 грн.). Таким варіантом поділу майна частково задоволено позовні вимоги позивачки. За клопотанням позивача в справі призначена судова будівельно-технічна експертиза для визначення вартості будинку і можливих варіантів його поділу, за результатами якої надано відповідний висновок. Сторони частково не погодилися з висновком експертизи зокрема щодо поділу літньої кухні і хліва, проте, клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи не заявляли. Тому суд виходить з даного висновку експертизи, наявного у справі, сумнівів у правильності якого в суду не має. Згідно з висновком експертизи запропоновано три варіанти розподілу будинковолодіння. Згідно з варіантом №1 сторонам буде виділено відповідно 49%, вартістю 112576 грн., та 51% будинковолодіння, вартістю 118346 грн. Згідно з варіантом №2 сторонам буде виділено відповідно 49%, вартістю 113864 грн., та 51% будинковолодіння, вартістю 117058 грн. Згідно з варіантом №3 сторонам буде виділено відповідно 53%, вартістю 121481 грн., та 47% будинковолодіння, вартістю 109441 грн. /а.с.63-зворот/. Крім того із запропонованих висновком варіантів поділу будинковолодіння, сторони вважають найприйнятнішим варіант №3 поділу будинку, при цьому обоє просять виділити їм частину будинку позначену на схемі коричневим кольором, що становить 53 % будинковолодіння. Визначальним для виділу частки в житловому будинку в натурі, який перебуває в спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку і нежитлових приміщень, яка відповідає розміру і вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Оскільки, частки в спільному сумісному майні подружжя є рівними тому суд вважає за доцільне обрати варіант поділу будинковолодіння, за якого розмір часток буде найбільш наближеним до ідеальних і за якого буде найменша різниця вартості часток в будинковолодінні. Таким варіантом є запропонований висновком експертизи варіант №2. З огляду на наведене суд не погоджується із варіантом поділу будинковолодіння №3 на якому наполягають сторони, оскільки за такого варіанту поділу розмір часток сторін буде значно відрізнятись, чим порушуються права одного з подружжя. Враховуючи доводи позивачки, суд вважає за необхідне виділити їй із запропонованого варіанту №2 саме частину будинку позначену на схемі жовтим кольором, що становитиме 49% будинковолодіння, оскільки для переобладнання даної частини будинку необхідно виконати менший обсяг робіт. Також згідно з варіантом №2 розподілу будинку літня кухня виділяється відповідачу, хлів - позивачу, вбиральня та огорожа залишається у спільному користуванні. Враховуючи такий варіант поділу будинковолодіння частка позивачки в будинковолодінні становитиме - 49%, вартістю 113864 грн., відповідача 51% вартістю 117058 грн. Враховуючи вартість виділених частин будинковолодіння та меблів і побутової техніки, позивачу виділяється майна на загальну суму 141864 грн., відповідачу 145058 грн., різниця вартості часток в майні становитиме 3194 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Суд вважає, що зазначений варіант поділу спільного майна подружжя найбільш наближений до рівності часток за вартістю майна і відповідає нормам закону. Одночасно слід зобов'язати позивачку і відповідача провести роботи по переобладнанню виділених їм частин будинку для приведення у відповідність будівельним нормам відповідно до схеми поділу № 2 до висновку експертизи. В силу ст.355, ч. 3 ст.372 ЦК України після поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється, об'єкт належить сторонам вже на праві спільної часткової власності. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину понесених нею судових витрат, що складаються з судового збору і витрат за проведення експертизи.

Outcome: partial