Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 02.09.2006 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який у листопаді 2018 року було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає періодично, інколи і незначними сумами. Відповідач працює отримує стабільний заробіток, інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з відповідача не провадиться. З цих підстав, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що він працює в ТОВ «МС-АГРО» на посаді тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, щомісячний його дохід складає 5 152 гривень. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно.Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 вересня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] народився син - [PERSON] , батьками якого є позивач та відповідач по справі (а.с.4). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 25 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, інших дітей на утриманні немає суд вирішує задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісячно починаючи з 22.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до досягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial