Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 березня 2005 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на шлюб і сімю, а також зловживання відповідачем спиртними напоями, наслідком чого є постійні сварки. Оскільки на даний час спільним сімейним життям не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їх дітей, зароблені кошти витрачає на власні потреби, тому просить шлюб між ними розірвати та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити та строк для примирення не надавати, оскільки дане питання нею давно обдумане. Крім цього, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 08 березня 2005 року у виконкомі Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне - Дуркота) Маряною Іванівною, [INFO], актовий запис № 01. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 9-10). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб та сімю. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки та сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial