Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з даним цивільним позовом у якому просить розірвати спадковий договір, укладений 23.12.2004 року між нею та відповідачами, посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 2822. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є людиною похилого віку, яка не має можливості сама себе забезпечувати та обслуговувати належним чином, а тому нею 23.12.2004 року укладено спадковий договір з набувачами майна (відповідачами), якими є її син [PERSON], та її невістка [PERSON]. Водночас відповідачами з часу укладення вказаного договору його умови належним чином не виконуються, добровільно розірвати вказаний договір відповідачі не бажають, а тому слід це зробити у судовому порядку. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, до суду не зявилась. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі нотаріальної довіреності від 19.01.2018 року, у підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги, а також вказала, що будь-які клопотання до початку розгляду справи відсутні, а [PERSON] повідомлено про всі відомі обставини справи та надано суду всі наявні у неї докази щодо них. Представник позивача також вказала, що [PERSON] здійснено спробу досудового врегулювання даного спору, зокрема 11.01.2018 року надіслано на адресу [PERSON] та [PERSON] лист-вимогу про добровільне розірвання спадкового договору, укладеного 23.12.2004 року. Однак жодних дій для врегулювання спору у досудовому порядку відповідачі не вжили. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилися. Відповідно до надісланих до суду заяв [PERSON] та [PERSON] вказали, що проти розірвання спадкового договору не заперечують, просять справу розглянути за їх відсутності через неможливість прибути у судове засідання. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, до суду не зявилась. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження, в порядку, встановленому ст. 207 ЦПК України. Згідно вимог ст. 264 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно, зясувавши всі фактичні обставини справи, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] 23.12.2004 року укладено спадковий договір (далі по справі договір), посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON], що зареєстрований у реєстрі під № 2822. Відповідно до умов даного договору [PERSON] (відчужувач) передає після її смерті у власність відповідачів належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул.\~Кірова,\~66, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, натомість на [PERSON] та [PERSON] (набувачі майна), за їх згодою, покладаються обовязки: щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця надавати відчужувачу грошову винагороду в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходу громадян; один раз на рік, але не пізніше 1 грудня забезпечити відчужувача у відпочинку в санаторії або будинку відпочинку, при цьому вартість путівки у сумі має бути не меншою пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; забезпечення згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; у разі смерті відчужувача (позивача), поховати її на кладовищі в м.\~Корсунь-Шевченківський Черкаської області. Згідно п. 10 договору передбачено, що у разі невиконання набувачами майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувачів майна у разі неможливості виконання ними розпоряджень відчужувача. Відповідно до ст.ст. 4, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, що виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно змісту ч. 1 ст. 610, п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання, що може мати має наслідком припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Положеннями ч. 1 ст. 1302 ЦК України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1308 ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. З урахуванням наведеного, оскільки згідно із ст.ст. 1302, 1305 ЦК України та умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обовязків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобовязань за договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідачами не заперечувався факт не виконання умов п. 6 спадкового договору від 23.12.2004 року, що свідчить про порушення ними умов взятого на себе зобовязання по утриманню позивача. Крім того, відповідачі відповідно до їх письмових заяв не заперечують проти розірвання судом вказаного договору, що суд розцінює як визнання ними позовних вимог. Відповідно до ст. 81 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання спадкового договору є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а спадковий договір, укладений 23.12.2004 року між нею та [PERSON], [PERSON] підлягає розірванню. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачами визнано даний позов, суд, задовольняючи позов, відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України стягує із відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого останньою при поданні даного позову, в сумі 352 грн. 40 коп. та повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved