Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, який було уточнено під час розгляду справи, в якому просить\~ розділити між нею\~ та відповідачем будинок № 144 розташований по вул. Кунашівська в\~ м. Ніжині з тих підстав, що їй на праві часткової власності належить 7/80 частини будинку, а відповідачу 73/80 частина будинку і між ними виник спір, щодо порядку користування спірним будинком та земельною ділянкою розташованою біля будинку, тому просила виділити їй в натурі 7/80 частин даного будинку та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 3180 м2, розташованою під будинком та біля нього. Розподіл будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою просила провести по першому варіанту, запропонованому експертом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] на праві власності належить 7/80 частин житлового будинку № 144 розташованого по вул. Кунашівська в\~ м. Ніжині на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 28 жовтня 2013 року, 73/80 частина належить відповідачу. Так як сторонам належить 7/80 та 73/80 частки відповідно в спільній частковій власності та між ними виникли непорозуміння з приводу користування будинком та господарськими будівлями розташованими біля будинку, просить позов задовольнити і виділити позивачу в натурі 7/80 частини будинку по першому варіанту розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № С-161 від 17.10.2016 року. Просить стягнути на користь позивача, понесені нею витрати по сплаті судового збору та оплаті послуг експерта. Відповідач позовні вимоги не визнала пояснивши, що вона є співвласником спірного домоволодіння та земельної ділянки на якій воно розташоване на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2013 року в розмірі 73/80 частини. Позивачу належить на праві власності 7/80 частин даного домоволодіння з відповідною часткою надвірних будівель. На даний час між ними виник спір з приводу поділу нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, у звязку з чим можливість врегулювання вказаного питання шляхом досягнення спільної домовленості втрачена. Представник відповідача адвокат [PERSON] задоволення позову заперечив, пославшись на відсутність згоди відповідача на виділ частки позивача, яка є незначною в будинку. Відступ від ідеальної частки не влаштовує [PERSON] так як за будь-яким із запропонованих експертом варіантів позивач має здійснити прибудову, площа якої значно перевищує площу частки належну їй в будинку, тобто фактично збудувати собі нове житло з привязкою до належної незначної частки. Вона заперечує цьому. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 319 ЦК України закріплено право власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, тобто усі власники мають рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до приписів ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. \~За правилом ч.1\~ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, коли це можливо без втрати її цільового призначення. За визначенням п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~(з наступними змінами), у спорах про поділ житлового будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи, що між сторонами виникли суперечки з приводу користування спірним житловим будинком з надвірними будівлями, між сторонами учасниками спільної часткової власності немає домовленості з приводу реального поділу будинку, відповідно до їх часток у праві власності то відповідно до положень матеріального закону вони мають право на їх виділ в натурі із спільної часткової власності. З наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла 05.01.2013 року (а.с. 13), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14) вбачається, що 28.10.2013 року [PERSON] стала власником 7/80 частин будинку № 144 по вул. Кунашівська в м. Ніжині Чернігівської області. Це підтверджується й інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11-12), в якій зазначено, що [PERSON] володіє іншою частиною зазначеного будинку в розмірі 73/80 частини. Вартість будинку в розмірі 123292 гривень та його можливі варіанти розподілу визначено судовою будівельно-технічною експертизою № С-161 від 17.10.2016 року (а.с. 43-66), яка погоджена рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 335 від 04.11.2016 року (а.с. 74). Вказаний висновок передбачає два варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами розташованими по вул. Кунашівська,144 в м. Ніжині Чернігівської області. При цьому варіанти поділу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами близькі до ідеальних часток співвласників з варіантами переобладнання та перебудови. Так за першим варіантом поділу розмір компенсації, яку необхідно сплатити позивачем на користь [PERSON] становить 3\~495 гривень, а за другим варіантом 13\~594 гривень. Враховуючи думку сторін, за якою позивач просить затвердити перший варіант розподілу домоволодіння із запропонованих експертом, а відповідач взагалі заперечує можливість поділу як такого, суд враховуючи, що обидві сторони будучи співвласниками будинку не можуть прийти до згоди з приводу користування належним їм майном, що перебуває у спільній власності, беручи до уваги, що перший варіант поділу передбачає меншу компенсацію за переотриману площу та найбільш приближений до ідеальних часток, частини будинку, після здійснення переобладнань, будуть відокремленими одна від одної та матимуть самостійні виходи та становитимуть окремі обєкти нерухомого майна в розумінні\~ст. 181 ЦК України, суд приходить до висновку, що розподіл слід здійснити по варіанту № 1, який передбачає сплату позивачем компенсації на користь відповідача в мінімальному розмірі 3\~495 гривні. Стосовно проведення переобладнання та перебудови, то відповідно до обох варіантів співвласнику 7/80 часток необхідно провести приблизно однакові роботи, що потребуватимуть рівнозначних матеріальних затрат. Отже суд вважає необхідним виділити сторонам частки спірного будинку в натурі по варіанту № 1 та схеми розподілу згідно додатку № 1 визначеному висновком судової будівельно-технічної експертизи № С-161 від 17.10.2016 року. Такий розподіл є доцільним, оскільки між сторонами склалися неприязні стосунки і користування спільним житловим будинком і спільними господарськими будівлями та спорудами ускладнить стосунки між ними. Крім того за обраним варіантом розподілу з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошову компенсацію в розмірі 3\~495 гривні. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є не обґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради №335 від 24.11.2016 року (а.с. 74) погоджено висновок будівельно-технічної експертизи щодо виділу частки з майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Кунашівська, 144 в м. Ніжині. Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами. Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 551,20 гривень, що підтверджено квитанцією № 30 (а.с.4) та в сумі 275 гривень, що підтверджено квитанцією № 31 (а.с.3), під час розгляду справи сплатила вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3060 гривень, що підтверджено квитанцією від 05.08.2016 (а.с. 84) та сплатила вартість виклику експерта в судове засідання в сумі 1056 гривень. Зазначені витрати позивача положеннями\~ст. 79 ЦПК України\~віднесено до судових витрат, які відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~мають бути присудженими їй з другої сторони, якщо на її користь судом було ухвалено судове рішення.

Outcome: approved