Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 2/3 частки зазначеної квартири належить відповідачам. Вона є спадкоємицею після померлого за заповітом. У нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право власності їй було відмовлено, оскільки частка квартири перебуває у спільній власності. Просила визначити частки у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлому батьку [PERSON] на день його смерті [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва [NUMBER] від 17.11.1995 року про право власності на житло, виданого Службою приватизації приватизації державного житлового фонду п-о «Селидіввугілля» та зареєстрованого в Селидівському БТІ 20.11.1995 року під № 3394, на праві спільної власності, визначивши, що кожному належить 1/3 частка зазначеної квартири. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно із заповітом, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом своїй донці - [PERSON].(а.с.5). Як вбачається з роз'яснення нотаріуса, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в якій частки співвласників не визначені. Тому відсутні законні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.6). про це також свідчить довідка БТІ та свідоцтво про право власності на житло(а.с.7, 8). [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визначення часток у спільному майні, які є рівними. Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно заповіту від 09.04.2014 року спадкодавець [PERSON] все свое майно, з чого б воно не складалося, заповів [PERSON] На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що оскільки позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті батька, звернулася до нотаріальної контори у встановлені законом строки, але у видачі свідоцтва про спадщину було відмовлено через те, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], перебуває у спільній сумісній власності, частки співвласників не визначені, позов слід задовольнити і визнати за співвласниками право власності на 1/3 частку зазначеної квартири кожному. На підставі ч. 2 ст. 370, 1217, 1222, 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved