Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати наказ Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » від 12 квітня 2021 року № 224, стягнути з відповідача на її користь моральну (немайнову) шкоду у розмірі 15000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 10 жовтня 2019 року займає посаду директора Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради відповідно до умов контракту, укладеного з Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради. 5 квітня 2021 року у межах своєї компетенції нею було прийнято наказ від 5 квітня 2021 року № 19-к «Про звільнення [PERSON] » на підставі власноруч написаної заяви останньою про звільнення її з займаної посади вихователя з 5 квітня 2021 року за згодою двох сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). 8 квітня 2021 року Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради її було поставлено до відома щодо необхідності надати пояснення з приводу підстав та обставин винесення нею наказу від 5 квітня 2021 року № 19-к «Про звільнення [PERSON] », зокрема причин не видання належним чином оформленої трудової книжки та не проведення повного розрахунку [PERSON] у день звільнення 5 квітня 2021 року. 8 квітня 2021 року вона надала пояснювальну записку з додатками, з яких вбачається, що підставою для звільнення виховательки [PERSON] була письмова заява, власноруч написана останньою. Щодо причин не отримання [PERSON] належним чином оформленої трудової книжки та не проведення повного розрахунку Управлінню надавались письмові докази на підтвердження того, що [PERSON] у день звільнення самовільно залишила робоче місце до кінця зміни, не забравши трудову книжку. Окрім того, нею було вчинено і ряд інших дій з метою вручення трудової книжки [PERSON] після її звільнення. З актом комісії, якою проводилася службова перевірка за фактом звернення [PERSON] її ознайомлено не було. З письмовим зверненням [PERSON] управління її також не ознайомлювало. Оскаржуваний наказ вважає неправомірним, юридично необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства України. До пояснювальної записки від 8 квітня 2021 року нею було надано достатні, належні та допустимі письмові докази на підтвердження того, що при звільненні [PERSON] 5 квітня 2021 року було дотримано відповідних вимог чинного законодавства України у повному обсязі, а видати на руки у день звільнення належним чином оформлену трудову книжку [PERSON] не було можливості з огляду на незалежні від неї обставини, оскільки [PERSON] у день звільнення - у свій останній робочий день - самовільно без попередження покинула робоче місце, залишивши дітей без вихователя. Протягом 6 квітня 2021 року вона декілька разів намагалась зв`язатись з [PERSON] у телефонному режимі, однак дана спроба успішною не була. 7 квітня 2021 року на адресу, вказану в особовій справі, [PERSON] було направлено рекомендоване повідомлення за № 3300302621793 щодо необхідності терміново з`явитись та отримати трудову книжку. Рекомендований лист за № 3300302621793 [PERSON] було вручено 8 квітня 2021 року, що підтверджується повідомленням Укрпошти. Рекомендовані повідомлення [PERSON] аналогічного змісту щодо необхідності отримання трудової книжки направлялись у подальшому за № 42 від 12 квітня 2021 року за № 3300302625250 (було вручене 16 квітня 2021 року) та № 46 від 16 квітня 2021 року за № 3300302624776 (було вручене 21 квітня 2021 року).16 квітня 2021 року на адресу ЗДО № 4 від [PERSON] надійшла власноруч написана заява щодо надсилання належної їй трудової книжки поштою. Крім того, у день звільнення 5 квітня 2021 року з [PERSON] не було проведено відповідний розрахунок від незалежних від неї, як директора, обставин, а фактичне їх проведення не входить до її компетенції. ЗДО № 4 є неприбутковою організацією та відповідно фінансується з міського бюджету, а тому нарахування виплат (зокрема нарахування та виплата заробітної плати) працівникам закладу здійснюється виключно Державною казначейською службою м.Рівного. З дотриманням вимог ст.116 КЗпП України у п.2 наказу від 5 квітня 2021 року нею вказано щодо необхідності проведення головному бухгалтеру [PERSON] відповідних розрахунків згідно з чинним законодавством. У зв`язку з неможливістю виплатити розрахункові [PERSON] у день звільнення відповідно до специфіки обслуговування фінансовими установами комунальних закладів, 19 квітня 2021 року за №-31осн за підписом в. о. директора ЗДО № 4 було прийнято наказ «Про виплату розрахункових» з метою виплати середньоденного заробітку за три дні затримки розрахункових коштів. За весь період роботи на займаній посаді вона фактично жодного разу не перебувала на листку непрацездатності, проблем зі здоров`ям не мала. З часу прийняття відповідачем оскаржуваного наказу з огляду на постійні нервові переживання та стреси, психологічний тиск на неї, її стан здоров`я значно погіршився, тимчасово втратила працездатність з 12 квітня 2021 року по 22 квітня 2021 року. Після прийняття відповідачем оскаржуваного наказу вона не може ані їсти, ані спати, втратила душевний спокій, втратила 10 кілограм ваги. Вимушена була звертись за допомогою до невропатолога та психіатра, неодноразово до сімейного лікаря. Ухвалою від 19 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 8 червня 2021 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що 5 квітня 2021 року позивачем видано наказ № 19-к «Про звільнення [PERSON] », згідно якого працівника було звільнено за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України у термін, який просила працівник 5 квітня 2021 року. 8 квітня 2021 року відповідачем було виявлено, під час розгляду звернення [PERSON] , що при звільнені працівника позивачем порушено вимоги чинного законодавства: трудова книжка [PERSON] у день звільнення з роботи на руки керівником не видана, чим порушено права працівника відповідно до ст.47 КЗпП України. Позивач у своїй заяві виправдовує свої дії відсутністю працівника на роботі протягом останніх трьох годин (після ознайомлення із наказом про звільнення). Законодавством не передбачено конкретної години і хвилини, в яку має бути видана трудова книжка працівнику. Вказаний лише період - останній робочий день. Адміністрація мала достатньо часу, щоб підготувати та видати наказ, ознайомити з ним [PERSON] під підпис, тому видача трудової мала відбутись одразу безпосередньо після ознайомлення її з наказом про звільнення. Крім того, відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України якщо в останній день роботи працівник на роботі був відсутній, роботодавець надсилає йому поштове повідомлення про необхідність одержати трудову книжку, або надсилає поштою у випадку надання працівником письмової згоди на отримання трудової книжки через послуги поштового зв`язку. Станом на день звільнення письмова згода працівника на отримання трудової книжки через послуги поштового зв`язку відсутня. Лист-повідомлення про отримання трудової книжки [PERSON] відправлено пощтовим зв`язком лише 7 квітня 2021 року. [PERSON] , як керівник закладу освіти, знала про специфіку та порядок фінансування виплат заробітної плати через Державну казначейську службу м.Рівне, але легковажно не врахувала це при прийнятті управлінського рішення про звільнення [PERSON] в день подання заяви. Позивач не була обмежена у виборі дати звільнення з роботи [PERSON] , а легковажно не врахувала вимоги чинного законодавства щодо строків виплат заробітної плати при звільненні. Позивачем було прийняте необгрунтоване та поспішне управлінське рішення, що спричинило порушення прав найманого працівника [PERSON] . У зв`язку з відсутністю у позивача поважних причин для прийняття рішення про звільнення працівника в день подання заяви можна дійти висновку про наявність вини (необережності) в діях позивача. Мала місце недбалість в прийнятті управлінських рішень. Позивачем не надано належним та допустимих доказів вчинення відповідачем неправомірного рішення, що є підставою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. До лікарів позивач почала звертатися з 9 квітня 2021 року, хоча ознайомлення її з наказом про притягнення до дисциплінарного стягнення відбулося лише 26 квітня 2021 року. Позивачем не обґрунтовано яких саме душевних страждань вона зазнала та їх глибину. У відповіді на відзив, отриманій судом 15 червня 2021 року, позивач зазначила, що згідно відзиву відповідача 8 квітня 2021 року її було ознайомлено зі змістом звернення [PERSON] комісійно в ЗДО № 4, зміст звернення був зачитаний вголос. Однак, з відповіді Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради на запит адвоката слідує, що усне звернення вихователя ЗДО (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради [PERSON] було зафіксоване в Журналі реєстрації звернень громадян (пропозиції, заяви, скарги) Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 55/01-20/П/21 від 20 квітня 2021 року. За відсутності будь-якого офіційного звернення [PERSON] (фактично за відсутності належних на те правових підстав) станом на 6 квітня 2021 року відповідачем 6 квітня 2021 року було прийнято наказ № 112-осн. «Про створення комісії» неправомірно. В основу оскаржуваного наказу від 12 квітня 2021 року № 224 відповідачем покладено висновки акту з розгляду звернення [PERSON] від 12 квітня 2021 року, однак даний письмовий документ не відповідає вимогам належності та допустимості, оскільки є фактично похідним від наказу № 112-осн. «Про створення комісії», складеним комісією зі сумнівним складом, котра навіть станом на день подання свого висновку 12 квітня 2021 року не мала належних підстав для проведення відповідної перевірки за відсутності звернення [PERSON] та надання відповідного висновку згідно акту. При цьому їй на руки надали примірник вказаного наказу з мокрою печаткою, у якому серед членів комісії вказано [PERSON] . Натомість, у якості додатків до відповіді Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14 травня 2021 року на запит адвоката надано аналогічний наказ № 112-осн., однак такий член комісії як [PERSON] у даному примірнику наказу вже відсутній. Погіршення стану її здоров`я розпочалося саме після початку неправомірного, штучно створеного, упередженого службового розслідування за фактом звільнення [PERSON] , виклику її до управління з цього приводу. В запереченнях від 22 червня 2021 року представник відповідача зазначив, що усне звернення вихователя ЗДО № 4 [PERSON] щодо неправомірного звільнення зафіксоване в журналі реєстр рації особистого прийому громадян Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради за № 5 від 6 квітня 2021 року. Письмове звернення [PERSON] щодо скарги на директора зафіксоване в журналі реєстрації звернень громадян (пропозиції, заяви, скарги) за № 55/01-20/П/21 від 20 квітня 2021 року. На адвокатський запит № 77 від 29 квітня 2021 року посадовою особою управління освіти була помилково надана неточна інформація: зазначено, що усне звернення було від 20 квітня 2021 року. 6 квітня 2021 року під час підписання та реєстрації 3-х примірників наказу управління освіти № 112-осн. «Про створення комісії» помилково був прикріплений один примірник робочого варіанту наказу, де до складу комісії була включена [PERSON] , який був надісланий 7 квітня 2021 року на електронну пошту ЗДО № 4. Наступного дня при систематизації наказів була виявлена помилка в одному із екземплярі, про що 8 квітня 2021 року повідомлена директор ЗДО № 4 [PERSON] та на електронну пошту закладу було надіслано правильний примірник наказу № 112-осн. Із зазначенням про заміну наказу про комісію. В судовому засіданні позивач позов підтримала та, допитана як свідок, показала, що нею виданий наказ про звільнення [PERSON] за згодою сторін відповідно до поданої нею власноручно написаної заяви Підстав відмовити [PERSON] у звільненні з 5 квітня 2021 року не було. [PERSON] одна виховує дитину, тому пішла їй на поступки, оскільки звільнення за згодою сторін дозволяє відразу стати на біржу та отримувати допомогу. Після підписання наказу під час ознайомлення [PERSON] з ним діловод повідомила останню про те, що 5 квітня 2021 року є її останнім робочим днем. Однак, того ж дня о 15 год. 15 хв. вихователем-методистом під час перевірки груп було виявлено відсутність [PERSON] на робочому місці. Помічник вихователя повідомила, що [PERSON] забрала свої речі і пішла, залишивши дітей без нагляду. Про факт відсутності [PERSON] на роботі склали акт. Намагалися хв`язатися з [PERSON] по телефону, але вона на дзвінки не відповідала. Подзвонили в управління освіти та управління праці для отримання консультації щодо способів вручення працівнику трудової книжки за таких обставин. В управлінні праці роз`яснили, що вручити необхідно особисто в руки або поштою за наявності згоди працівника. Двічі направляли листи [PERSON] з проханням забрати трудову книжку. Після отримання її згоди на одержання трудової книжки поштою здійснили її відправку. Видати [PERSON] розрахункові в день звільнення не могла, оскільки розрахунки проводяться через казначейство. Процедура виплати через казначейство займає 3-4 дні. Надалі було видано наказ про виплату [PERSON] компенсації за час затримки розрахунку при звільненні. 8 квітня 2021 року в управлінні освіти їй видали наказ про проведення розслідування за зверненням [PERSON] . Комісія в ЗДО № 4 прийшла не в тому складі, який був зазначений в наказі, отриманому нею особисто на руки з мокрою печаткою. Член комісії [PERSON] була відсутня, замість неї прийшов якийсь чоловік. Розслідування було стресовим. Її змісили відповідати на питання, писати пояснення, які надалі сказали переписати, принижували, тиснули. Пояснення друкувала в стресовому стані під дією ліків. Близько 10 години їй стало зле, змушені були викликати «швидку допомогу». 12 квітня 2021 року звернулася до сімейного лікаря. Це її перший лікарняний лист за всі роки роботи. За час перебування на посаді жодного разу не притягувалася до дисциплінарної відповідальності. Навпаки, заклад постійно отримував нагороди. Неугодною стала з приходом нового начальника управління освіти. Стали проводити перевірки, цькувати в засобах масової інформації. З часу звільнення щодня переживає смуток і душевні страждання, оскільки жила однією родиною з колективом садочка та батьками. Представник позивача додатково пояснила, що [PERSON] зверталася в Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради виключно з питання неправомірного звільнення, жодних скарг щодо несвоєчасної видачі трудової книжки та виплати розрахункових не висловлювала. Звернення [PERSON] зареєстроване в журналі, який не відповідає правилам організації діловодства в органах місцевого самоврядування. Відповідачем видано два накази про створення комісії за тим самим номером і датою. Змін до первісного наказу не внесено. Складений комісією акт є нечинним, бо склад комісії не встановлений. 5 квітня 2021 року був останнім робочим днем [PERSON] , але вона залишила робоче місце, чим позбавила позивача можливості вручити трудову книжку. Разом з тим, позивач вживала всіх необхідних заходів для вручення трудової книжки звільненому працівнику. Жодної шкоди [PERSON] завдано не було, оскільки остання не мала наміру забирати трудову книжку. Заклад має певну специфіку фінансування, тому провести розрахунок в день звільнення було неможливо. Виплата розрахункових належить до повноважень головного бухгалтера, але і вона не могла цього зробити в той же день, бо є певна процедура. Позивач 12 років займала посаду директора закладу, не мала жодних зауважень до своєї роботи, а тому незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності завдало їй моральної шкоди. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала з викладених у відзиві підстав та пояснила, що позивач як керівник закладу повинна знати вимоги чинного трудового законодавства. Процедура звільнення працівника з роботи завершується видачею трудової книжки та розрахунком. У разі неможливості видачі трудової книжки в день звільнення поштове повідомлення працівнику мало бути надіслане в той же день. Позивачем лист [PERSON] направлено лише 7 квітня 2021 року. Позивачу було відомо про специфіку фінансування закладу та про те, що бухгалтер не зможе відразу здійснити виплату заробітної плати при звільненні, тим більше, що позивач як керівник не вперше звільняла працівника. Повинна була врахувати ризики своїх управлінських дій, погоджуючи звільнення в день написання заяви. При накладенні дисциплінарного стягнення було враховано характер проступку та обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема позитивну характеристику позивача та відсутність тяжких наслідків для працівника. Одночасно було враховано завдану закладу шкоду виплатою компенсації за невчасно проведений розрахунок з працівником та завдану [PERSON] моральну шкоду. 6 квітня 2021 року [PERSON] звернулася в управління освіти зі скаргою на незаконне звільнення, оскільки не неї чинився тиск зі сторони керівника закладу. Утворили комісію, яка під час розгляду скарги 8 квітня 2021 року виявила затримку видачі трудової книжки та виплати розрахункових. Відібрали пояснення у позивача та інших працівників. Догана оголошена 12 квітня 2021 року, але у зв`язку з відсутністю позивача на роботі ознайомили її з наказом 26 квітня 2021 року. Розгляд дисциплінарної справи відбувся в порядку та строки, передбачені трудовим законодавством, і з дотриманням процедури. Вимог щодо складу та кількості членів комісії закон не передбачає. Відбулася заміна члена комісії, про що позивача було повідомлено. Просить відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] показала, що працювала заступником директора по господарству ЗДО № 4 і в день звільнення [PERSON] перебувала в кабінеті директора. [PERSON] повідомила директора, що [PERSON] не допрацювала до кінця зміни і пішла з роботи. Директор спочатку зателефонувала до [PERSON] , яка не відповідала на дзвінки, а тоді зателефонувала у відділ освіти, де порадили скласти акт. Акт підготувала [PERSON] , а вона особисто набирала текст акту на комп`ютері. Діловод [PERSON] повідомляла [PERSON] , щоб по закінченні робочого дня зайшла до директора і забрала трудову книжку. Наступного дня [PERSON] в телефонному режимі сказала, що забирати трудову книжку не буде і щоб вони можуть її порвати. Надалі юрист порадив написати [PERSON] офіційний лист. Коли [PERSON] дала згоду отримати трудову книжку поштою, то направили їй. Ситуація зі звільненням [PERSON] вплинула негативно на весь колектив. В заклад з`явилася комісія, допитували працівників, директору теж сказали надати пояснення. Пізніше по телефону вимагали надати пояснення в друкованому вигляді, бо їх необхідно поправити. В [PERSON] почалася паніка, підвищився тиск, хоча зазвичай він низький. Вона викликала до директора «швидку допомогу». Свідок [PERSON] показала, що працює в ЗДО № 4, на момент звільнення [PERSON] перебувала на посаді вихователя-методиста. 5 квітня 2021 року [PERSON] написала заяву на звільнення в той же день у зв`язку із сімейними обставинами. Її повідомили, що 5 квітня 2021 року її останній робочий день і вона має відпрацювати свою зміну з 12 до 18 год. Проводячи оперативний контроль по групах, вона виявила о 15 год. відсутність [PERSON] у групі. Помічник вихователя самостійно піднімала 17 дітей. Склали акт про відсутність [PERSON] на робочому місці та неможливість вручити їй трудову книжку, бо вона покинула робоче місце. Телефонували того ж дня [PERSON] і керівник закладу, і діловод [PERSON] . Пізніше отримали дозвіл [PERSON] направити їй трудову книжку поштою і в той же день відіслали. Після цих подій стан здоров`я позивача погіршився. Під час роботи в закладі комісії до керівника викликали «швидку допомогу», лікарі наполягали на госпіталізації. До звільнення 5 квітня 2021 року [PERSON] двічі виявляла бажання писати заяву про звільнення через сімейні обставини, але керівник її відмовляла. Свідок [PERSON] показала, що працювала в ЗДО № 4 під керівництвом позивача. Директор завжди була привітна, справедлива, могла дати пораду, підтримувала порядок в закладі. [PERSON] ніколи не скаржилася на здоров`я, була весела. Після того, як приходили працівники управління освіти, їй стало погано, викликали «швидку», вона змінилася, схудла. [PERSON] ще восени 2020 року особисто їй казала, що хоче звільнитися, бо через сімейні обставини їй ця робота не підходить. Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що укладеним 10 жовтня 2019 року між Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради та [PERSON] контрактом продовжений термін роботи позивача на посаді директора Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради з 4 грудня 2019 року до 3 грудня 2024 року. Наказом Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради № 224 від 12 квітня 2021 року [PERSON] , директора Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради, притягнуто до дисциплінарного стягнення у виді догани за фактом порушення вимог ст.47, 116 КЗпП України, який був виявлений комісією, а саме: у день звільнення 5 квітня 2021 року [PERSON] не було видано на руки належним чином оформлену трудову книжку та не проведено розрахунок. Підставою оголошення догани позивачу стали: наказ «Про створення комісії» № 112-осн. від 6 квітня 2021 року, акт з розгляду звернення [PERSON] від 12 квітня 2021 року, пояснювальна записка [PERSON] , вих.. № 40 від 8 квітня 2021 року. Згідно з актом з розгляду звернення [PERSON] від 12 квітня 2021 року комісією, створеною відповідно до наказу Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради від 6 квітня 2021 року № 112-осн. «Про створення комісії», виявлено, що трудова книжка [PERSON] у день звільнення з роботи 5 квітня 2021 року на руки керівником не видана. Лист-повідомлення про отримання трудової книжки [PERSON] відправлено через послуги поштового зв`язку 7 квітня 2021 року (згідно фіскального чеку), але без зазначення, що лист рекомендований із повідомленням про отримання. Комісією встановлений факт порушення [PERSON] процедури звільнення з роботи [PERSON] . Директор дошкільного закладу порушила строки виплати працівниці належної суми розрахунку при звільненні та видачі їй трудової книжки. Статтею третьою Кодексу законів про працю України встановлено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності. Виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Загальні обов`язки працівників встановлені ст.139 КЗпП України, згідно з якою працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За положеннями ч.1 ст.147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладене на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 (провадження № 61-38286св18) зазначено, що дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 572/1644/17-ц). При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суд повинен з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до ст.47 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. Згідно з п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника (п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників). За вимогами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Пунктом 2.8 укладеного між сторонами контракту від 10 жовтня 2019 року передбачено, що керівник укладає трудові договори з працівниками закладу, відповідно до чинного законодавства, забезпечує ведення та зберігання трудових книжок всіх працівників закладу. Відповідно до п.6.3 статуту Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради, затвердженого Управлінням освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради наказом 17 вересня 2018 року, директор закладу освіти призначає на посаду та звільняє з посади працівників закладу освіти, визначає їх функціональні обов`язки; видає в межах своєї компетенції накази та розпорядження, контролює їх виконання. Правилами внутрішнього трудового розпорядку Закладу дошкільної освіти (ясел-садка) № 4 художньо-естетичного напрямку Рівненської міської ради, затвердженими директором ЗДО № 4 Н.Л.Карашевич, передбачено, що трудові книжки зберігаються в закладі як документи суворої звітності. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на директора (п.2.7); припинення трудового договору оформляється наказом директора (п.2.12); керівник закладу дошкільної освіти зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у відповідності з чинним законодавством. Днем звільнення вважається останній день роботи. Усне звернення [PERSON] з питань неправомірного звільнення зареєстровано 6 квітня 2021 року за № 5 в журналі реєстрації особистого прийому громадян Управління освіти Рівненського міського виконавчого комітету (01-25), оригінал якого оглянутий в судовому засіданні. Покликання представника позивача на відсутність у відповідача належних підстав для проведення перевірки суд до уваги не приймає, оскільки перевірка проведена з метою розгляду усного звернення вихователя ЗДО № 4 [PERSON] , запис про яке міститься в журналі реєстрації особистого прийому громадян Управління освіти Рівненського міського виконавчого комітету. Зі змісту акта з розгляду звернення [PERSON] встановлено, що директору ЗДО № 4 [PERSON] в присутності членів комісії було зачитано наказ № 112-осн. від 6 квітня 2021 року, а не письмове звернення [PERSON] . Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] звернулася в управління освіти зі скаргою на незаконне звільнення, оскільки не неї чинився тиск зі сторони керівника закладу. Скарги на несвоєчасну видачу трудової книжки та проведення розрахунку при звільненні [PERSON] не висловлювала, зазначені факти встановлені комісією під час ознайомлення з документами її особової справи. 6 квітня 2021 року наказом № 112-осн. Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про створення комісії» з метою розгляду фактів по суті, зазначених у зверненні вихователя ЗДО № 4 [PERSON] , створено комісію для проведення службового розслідування. Матеріали справи містять два накази за № 112-осн. від 6 квітня 2021 року «Про створення комісії», склад комісії в яких відрізняється. Позивач 7 квітня 2021 року отримала наказ № 112-осн. від 6 квітня 2021 року, де в складі комісії зазначений головний спеціаліст відділу дошкільної освіти [PERSON] 8 квітня 2021 року на електронну пошту ЗДО № 4 відповідачем надіслано наказ № 112-осн. від 6 квітня 2021 року, в якому [PERSON] в складі комісії відсутня, що підтверджується скриншотом електронної пошти канцелярії управління освіти. З показань позивача суд встановив, що 8 квітня 2021 року перевірку звернення [PERSON] проводила комісія в складі, який зазначено в наказі № 112-осн. від 6 квітня 2021 року «Про створення комісії», що був надісланий на електронну пошту закладу 8 квітня 2021 року, а тому суд не вбачає підстав для висновку про неправомірність складеного комісією акта з розгляду звернення [PERSON] від 12 квітня 2021 року. 8 квітня 2021 року комісія ознайомилася з документами особової справи [PERSON] та отримала пояснення від директора з додатками, в тому числі копію заяви [PERSON] про звільнення, наказ про звільнення № 19 від 5 квітня 2021 року, акт про відсутність на робочому місці. Відповідно до наказу № 19-к від 5 квітня 2021 року директора ЗДО № 4 Н.Карашевич [PERSON] звільнено з посади вихователя 5 квітня 2021 року за згодою двох сторін (п.1 ст.36 КЗпП України) на підставі заяви від 5 квітня 2021 року. З наказом [PERSON] ознайомлена 5 квітня 2021 року під підпис. Згідно з графіком роботи ЗДО № 4 в останній робочий день 5 квітня 2021 року зміна [PERSON] закінчувалася о 18 год., про що остання була повідомлена. [PERSON] також було повідомлено про необхідність після завершення зміни забрати трудову книжку, в яку діловодом після отримання наказу про звільнення буде внесено відповідний запис, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] 5 квітня 2021 року працівниками ЗДО № 4 складено акт про те, що 5 квітня 2021 року [PERSON] розрахувалася з посади вихователя за згодою двох сторін і, не допрацювавши до кінця зміни 3 год., залишила своє робоче місце і дітей без нагляду, пішла без дозволу, і нікого не попередивши, не забравши свою трудову книжку. Згідно з актом від 5 квітня 2021 року, складеним працівниками ЗДО № 4, вихователь [PERSON] самовільно без попередження 5 квітня 2021 року покинула робоче місце о 15:15 - 18:00 (залишила дітей без вихователя). Таким чином, оскільки працівник самовільно залишила робоче місце і вказана обставина не спростована відповідачем, позивач була позбавлена можливості видати [PERSON] трудову книжку в день звільнення, що виключає наявність її вини у не видачі на руки 5 квітня 2021 року належним чином оформленої трудової книжки. Крім того, 7 квітня 2021 року на адресу [PERSON] направлено повідомлення про необхідність терміново з`явитися у заклад дошкільної освіти і забрати свою трудову книжку, що підтверджується фіскальним чеком РД АТ «Укрпошта» від 7 квітня 2021 року та скриншотом про вручення відправлення 8 квітня 2021 року. 12 квітня 2021 року [PERSON] повторно направлено лист з проханням підійти і отримати трудову книжку або надати письмову згоду на отримання її через пошту, що підтверджується фіскальним чеком РД АТ «Укрпошта» від 12 квітня 2021 року та скриншотом про отримання відправлення 16 квітня 2021 року. 16 квітня 2021 року адміністрація ЗДО №4 отримала письмову заяву [PERSON] з проханням надіслати їй належним чином оформлену трудову книжку поштою на зазначену адресу. Листом №46 від 16 квітня 2021 року за підписом в.о.директора [PERSON] відправлено [PERSON] трудову книжку поштою, про що свідчить фіскальний чек РД АТ «Укрпошта» від 16 квітня 2021 року та скриншот про отримання відправлення 21 квітня 2021 року. В п.2 наказу директора ЗДО № 4 №19-к від 5 квітня 2021 року «Про звільнення [PERSON] » міститься розпорядження головному бухгалтеру [PERSON] провести відповідні розрахунки згідно з чинним законодавством. З листа Управління Держпраці у Рівненській області № 13-08/3966 від 20 липня 2021 року встановлено, що виплата всіх належних коштів [PERSON] проведена 9 квітня 2021 року відповідно до відомості розподілу виплат ЗДО № 4 від 9 квітня 2021 року № 210409СТ413375. Затримка виплати належних при звільненні коштів [PERSON] зумовлена специфікою фінансування ЗДО № 4 з міського бюджету та порядком виплати заробітної плати через Державну казначейську службу м.Рівне, що відповідачем не оспорюється. Покликання представника відповідача на прийняття позивачем поспішного та необґрунтованого управлінського рішення, що спричинило порушення прав працівника [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки комісією в акті з розгляду звернення [PERSON] встановлено, що заява про звільнення з роботи написана [PERSON] власноручно (за особистим підписом) із зазначенням дати написання заяви, підстави звільнення з роботи та дати. Оскільки працівниця виявила бажання звільнитися з роботи саме з 5 квітня 2021 року, у позивача не було підстав для відмови їй у винесенні наказу про звільнення 5 квітня 2021 року. 19 квітня 2021 року в.о.директора ЗДО № 4 [PERSON] видано наказ про виплату [PERSON] середньоденного заробітку за три дні затримки розрахункових коштів (6.04, 7.04, 8.04 2021 року). Докази завдання [PERSON] моральної шкоди в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України суду не надані. За таких обставин твердження представника відповідача про порушення прав [PERSON] суд вважає безпідставними. Разом з тим, покликання представника позивача про неправомірність накладення дисциплінарного стягнення під час тимчасової непрацездатності позивача, яка з 12 квітня 2021 року до 22 квітня 2021 року перебувала на лікарняному, суд до уваги не приймає, оскільки законодавством не передбачено заборони застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення під час перебування його на лікарняному (постанова Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 487/1002/17). Беручи до уваги, що відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення не враховані обставини, за яких у день звільнення 5 квітня 2021 року [PERSON] не було видано на руки належним чином оформлену трудову книжку та не проведено розрахунок, в судовому засіданні не доведено вини позивача як однієї з ознак порушення трудової дисципліни, позовна вимога про скасування наказу № 224 від 12 квітня 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » підлягає задоволенню. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Позивачем не надано доказів причинно-наслідкового зв`язку між накладенням дисциплінарного стягнення та погіршенням стану її здоров`я. Водночас, суд враховує показання позивача щодо душевних страждань, завданих незаконними діями відповідача, як підставу для відшкодування моральної шкоди, що повністю узгоджується з приписами ст. 237-1 КЗпП України та ст.23 ЦК України. Враховуючи, що зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження лише частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). За приписами ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України). На підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги до позовної заяви додано договір про надання правничої (правової) допомоги та здійснення (представництва) захисту від 7 травня 2021 року. Повноваження представника позивача адвоката Кисельової М.І. підтверджуються долученим до справи ордером серії РН-301 № 99 від 13 травня 2021 року. Відповідно до п.2 вказаного договору за надання правової (правничої) допомоги, передбаченої у п.1 цього договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар), розмір якого становить 14000 грн. Винагорода сплачується клієнтом на офіційний рахунок адвокатського бюро протягом трьох робочих днів з дня підписання договору. 7 травня 2021 року позивач сплатила на рахунок АБ «Мирослави Кисельової» 14000 грн за надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією Рівненського відділення АТ КБ «Приватбанк» № 0.02115318177.1 від 7 травня 2021 року. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір гонорару встановлений [PERSON] та адвокатом Кисельовою М.І., яка діє від імені адвокатського бюро Мирослави Кисельової, у фіксованому розмірі. Зазначені в договорі про надання правничої (правової) допомоги від 7 травня 2021 року доручення щодо здійснення представництва (захисту) прав, інтересів клієнта у Рівненському міському суді Рівненської області при підготовці та судового розгляді позовної заяви про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 224 від 12 квітня 2021 року та стягнення моральної шкоди були надані адвокатським бюро в особі адвоката Кисельової М.І., про що свідчать матеріали справи, а отже, підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі від 7 травня 2021 року у вигляді сталої суми, яка не залежить від витраченого адвокатом часу, відсутність детального погодинного опису робіт не впливає на визначення розміру витрат на правничу допомогу. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. З огляду на складність справи та значенням справи для позивача суд не вважає розмір здійснених останньою витрат на оплату послуг адвоката неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. За правилами ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обідві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4662 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial