Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2014 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, разом не проживають з квітня 2014 року. Позивачка повністю сама виховує та утримує дочку. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків щодо утримання дружини. Відповідач здорова, працездатна особа, працює в ПАТ «Калуське автотранспортне підприємство». Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на її утримання. Позивачка в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог та просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] 3-річного віку. Просить позов, із урахуванням зменшення розміру позовних вимог, задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що він проживає з батьками, які є пенсіонерами, хворіють і у зв'язку із цим потребують стороннього догляду. Тому відповідач не має можливості, окрім основної роботи, віднайти інший дохід. Відповідач наголосив, що його фактичний дохід не дозволяє сплачувати аліменти на дружину. Так, він отримує мінімальну заробітну плату. Крім того, згідно рішення Галицького районного суду від 20.03.2013 року з нього стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини заробітку. Також згідно рішення Калуського міськрайсуду від 13.01.2015 року вирішено стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно. Тому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2014 року (а.с.2). Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дочка проживає разом з матір'ю, про що свідчить КП «ЖЕО №1» від 26.11.2014 року (а.с.13). За змістом ст.ст. 75, 80, 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За рішенням суду кошти на утримання одному із подружжя присуджуються у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має стабільний дохід (а.с.14), тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач проживає з батьками (а.с.23), які потребують допомоги (а.с.20,21,22). Крім того, згідно рішення Галицького районного суду від 20.03.2013 року (а.с.25) з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також згідно рішення Калуського міськрайсуду від 13.01.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.39). Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. При таких обставинах, загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача при стягненні аліментів на неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] та аліментів на утримання дружини [PERSON] не може перевищувати 50%. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання дружини [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] - [INFO], трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved