Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на навчання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбних відносинах. За час шлюбних відносин у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року по справі № 510/1805/16-ц були задоволені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] і сина [PERSON] до [INFO] . Згідно наказу № 141-КС від 01 серпня 2018 року начальника Одеського морехідного коледжу рибної промисловості імені Олексія Соляника , [PERSON] є курсантом денного відділення 2 курсу зазначеного навчального закладу, який навчається на контрактній основі з початком навчання 01 вересня 2018 року до закінчення навчання 07 липня 2022 року. Позивач згідно довідки № 08-10/01 від 08 жовтня 2019 року КП «Водоканал» Ренійської міської ради, працює у вказаному підприємстві та її загальна сума доходів за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року без врахування аліментів становить 37 975 грн. 02 коп. Зазначений дохід є недостатнім для забезпечення навчання сина [PERSON] [PERSON] не працює та не отримує дохід, проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає. Крім того існують інші витрати, а саме позивачем було сплачено за навчання [PERSON] 19186 грн. 45 коп. У зв`язку із навчанням, син [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька для нормального існування та продовження навчання, тому позивач була вимушена звернутись із відповідним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у шлюбних відносинах. За час шлюбних відносин у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 08 лютого 2017 року за рішенням суду (справа № 510/947/16-ц) шлюб між сторонами було розірвано. Також рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року ( справа № 510/1805/16-ц) були задоволені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] і сина [PERSON] до [INFO] . Після досягнення [PERSON] повноліття, стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинились. Згідно наказу № 141-КС від 01 сепрня 2018 року начальника Одеського морехідного коледжу рибної промисловості імені Олексія Соляника , [PERSON] є курсантом денного відділення 2 курсу зазначеного навчального закладу, який навчається на контрактній основі з початком навчання 01 вересня 2018 року до закінчення навчання 07 липня 2022 року. Позивач згідно довідки № 08-10/01 від 08 жовтня 2019 року КП «Водоканал» Ренійської міської ради, працює у вказаному підприємстві та її загальна сума доходів за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року без врахування аліментів становить 37 975 грн. 02 коп. Зазначений дохід є недостатнім для забезпечення навчання сина [PERSON] [PERSON] не працює та не отримує дохід, проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає, тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, тобто до 07 серпня 2022 року. Суд звертає увагу на те, що посилання про стягнення з відповідача щомісячно аліментів у визначеному розмірі, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суперечить положенням матеріального закону. Статтею 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даному випадку, суд розглядає справу в межах заявлених нею вимог, а саме в частині стягнення аліментів на навчання з дня звернення до суду і до закінчення навчання [PERSON] , тобто до 07 серпня 2022 року. Крім того позивач зазначає про існування інших витрат, а саме, позивачем було сплачено за навчання [PERSON] , проживання його в гуртожитку та харчування - 19186 грн. 45 коп. Тому відповідно до позовних вимог, позивач також просить стягнути з відповідача на її користь матеріальні витрати в розмірі 9593 грн. У зв`язку із навчанням, син [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька для нормального існування та продовження навчання, тому позивач була вимушена звернутись із відповідним позовом до суду. Стаття 199 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням наступних обставин: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Визнаючи розмір аліментів суд враховує як інтереси повнолітньої дитини, яка потребує матеріальної допомоги, так і інтереси батьків. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є курсантом денного відділення другого курсу Одеського морехідного коледжу рибної промисловості імені Олексія Соляника . Навчається на контрактній основі з початком навчання 01 вересня 2018 року до закінчення навчання 07 липня 2022 року. [PERSON] не працює та не отримує дохід, проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає. Надані докази свідчать, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги на період навчання у навчальному закладі. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням підлягають частковому задоволенню. Стосовно стягнення додаткових витрат на навчання дитини, суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України встановлено, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, додаткові витрати на дитину передбачають наявність особливих обставин, які не можуть бути віднесені до звичайних повсякденних витрат на утримання дитини, що покриваються при сплаті аліментів, як то витрати на розвиток здібностей дитини, витрати пов`язані з її хворобою, каліцтвом тощо. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина в період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені в цій частині заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо стягнення аліментів задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial