overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2012 р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] [INFO] Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинено, примирення між ними неможливе. За час шлюбу в 2012 р. ними було придбано автомобіль Daewoo Nexia, вартість якого згідно звіту про визначення ринкової вартості КТЗ № 3250 становить 40 184,00 грн. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.02.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції в Київській області, актовий запис №49; Поділити майно, що є їхньою спільною сумісною власністю, виділивши [PERSON] автомобіль Daewoo Nexia вартістю 40 184,00 грн., визнавши ним право власності на вказане майно; Стягнути з [PERSON] на її користь 20 092,00 грн. в якості компенсації частки у спільному майні подружжя. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Оглянувши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2004 р. він зареєстрував з відповідачем шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] та донька [PERSON] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.09.2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м.Миколаєві, актовий запис № 340. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. В зв`язку з відсутністю сторін на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.08.2006 р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні стосунки, виховання дитини та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри. що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.08.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1055. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. В зв`язку з відсутністю сторін, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.1997 р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.04.1997 р. Відділом РАЦС адміністрації м. Мурманська Російської Федерації, актовий запис № 832. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. В зв'язку з відсутністю сторін на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.04.1997 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом РАЦС адміністрації м. Мурманська Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ДП № 649227 (а.с. 3). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Виходячи з того, що сторони є громадянами Російської Федерації (а.с. 4,5,17,18), дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу Російської Федерації (далі - СК РФ). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК РФ розірвання шлюбу проводиться в судовому порядку за наявності у подружжя спільних дітей, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 19 даного Кодексу або за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 22 СК РФ розірвання шлюбу в судовому порядку проводиться, якщо судом встановлено, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 25 СК РФ суд зобов'язаний протягом трьох днів з дня вступу в законну силу рішення суду про розірвання шлюбу направити виписку із цього рішення в орган запису актів цивільного стану по місцю державної реєстрації укладення шлюбу. Виходячи із встановлених обставин, та те що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і суперечать інтересам позивача, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS]. Мати на випадок смерті залишила заповіт від 19.02.1981 р., яким усе своє майно заповідала їй. Зазначає, що тривалий час проживає у Німеччині, тому, перебуваючи 23.05.2013 р. в Україні, у шестимісячний строк після смерті матері помилково звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не за місцем знаходження спадкового нерухомого майна. Через необізнаність чинного законодавства вважала що вчинила всі необхідні дії для прийняття спадщини, тому пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини до належної нотаріальної контори. У зв'язку з цим, просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, її представники підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач до суду направив лист, в якому позов визнав, просив слухати справу за відсутності представника. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] вона має двох синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Шлюб між сторонами розірвано, діти проживають з нею, знаходиться на її утриманні. Їх молодший син [PERSON] навчається в Київському авіаційному технікумі на 2 курсі денного відділення та потребує додаткових витрат на навчання. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов судом задоволено, суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] вона має сина: [PERSON] [INFO] який проживає разом із нею. Вказує, що на даний час із відповідачем мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з цим, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Суд стягує із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі, що просить позивач - 1 500,00 грн. Однак суд стягує аліменти до досягнення сином сторін 18 років. Оскільки син сторін не досяг 18 річного віку і не продовжує навчатися, відсутні підстави для стягнення аліментів, згідно ст. 199 СК України. В разі продовження сином навчання після досягнення 18 років, позивач матиме право на звернення до суду з окремим позовом. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов судом задоволено, суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] [INFO] Відповідач коштів на утримання сина не надає тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини заробітної плати щомісячно до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки не має можливості сплачувати аліменти, тому що має іншу сім'ю, малолітнього сина та поганий стан здоров'я. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач мають сина [PERSON] [INFO] (що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 2)), який проживає з позивачкою (а.с. 3) і перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина [PERSON] регулярно не надає, що не заперечував в судовому засіданні відповідач. Судом також встановлено, що відповідач має іншу сім'ю, та малолітнього сина [PERSON] [INFO], які знаходяться на його утриманні, про що свідчать свідоцтво про народження (а.с. 13) та довідка про склад сім'ї від 08.01.14 № 2 (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина [PERSON] [INFO], суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх сина. Визначаючи розмір таких аліментів, суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться його інший малолітній син [PERSON], тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 03.03.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він має незадовільний стан здоров'я, оскільки протокол МРТ, на який він при цьому посилається, виготовлено 21.06.2010 р. (а.с. 17) і не підтверджує стан його здоров'я на час розгляду справи. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов судом задоволено частково, то суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] Відповідач добровільно матеріально не допомагає утримувати дітей, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, вказувала, що діти проживають з відповідачем та його матір'ю, але відповідач не надає регулярно і в повній необхідності кошти на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що їх з позивачкою діти проживають разом з ним та його матір'ю і він надає допомогу на їх утримання в межах можливості. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що визнали в судовому засіданні сторони та підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 2, 3). Як визнали в судовому засіданні сторони, на даний час їх діти проживають з батьком та його матір'ю за адресою: [ADDRESS] і перебувають на їх утриманні. Позивачка проживає окремо від дітей в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 цього кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку, що позивач не має права ставити питання про стягнення на її користь аліментів на утримання їх з відповідачем дітей, оскільки діти не проживають з нею та не перебувають на її утриманні. Навпаки, судом встановлено, що діти проживають з відповідачем та його матір'ю і перебувають на їх утриманні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, коштів на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечувала щоб з нього суд стягнув аліменти в розмірі 300,00 грн., оскільки постійного заробітку не має і не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1 000,00 грн. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 25.12.2009 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с. 3), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не заперечував в судовому засіданні відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх доньки. Однак, суд не знаходить підстав для задоволення вимог про стягнення аліментів в розмірі 1 000,00 грн., оскільки, позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має дохід, який дозволить йому сплачувати аліменти в такому розмірі. Тому суд, враховуючи, що відповідач має мінливий дохід, стягує з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх доньки в розмірі 500,00 грн., що відповідає половині розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов судом задоволено частково, то суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2004 р. по 05.10.2010 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання доньки не надає, має мінливий дохід. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 400,00 грн., оскільки не має постійного доходу і перебуває на утриманні матері. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання доньки не надає. Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), довідкою КЖЕП «Ірпінь» від 22.11.13 № 1053 (а.с. 9), актом депутата Ірпінської міської ради від 26.11.2013 р. (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не надає допомоги по утриманню його доньки, офіційно ніде не працює, має нерегулярний дохід, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на утримання доньки у фіксованому розмірі. Однак, суд вважає, що розмір аліментів, на якому наполягає позивач, є безпідставно завищеним, тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно, що відповідає 30% від розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено частково, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved