Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 04 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №82. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Крім того, [PERSON] просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] з нею. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 липня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №82 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого 04 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 10). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім'я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім'ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. За ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач зазначає про своє бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]», то вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з позивачем по місцю її реєстрації, то вирішуючи даний спір, судом першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91. Згідно із вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. На даний час дитина проживає із матір'ю - позивачем у справі. Враховуючи, що позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO] із нею, а відповідач не заперечує проти даної позовної вимоги, визнання позову в цій частині також не суперечить правам та інтересам сторін, малолітньої дитини, третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1280,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved