Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 24.01.2008 року померла [PERSON]. За життя вона склала заповіт на користь позивача. Позивач спадщину прийняв, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області. Крім позивача, інших спадкоємців, які б прийняли та претендували на спадщину, немає. Він частково оформив спадщину, отримавши свідоцтва на три земельні ділянки. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, який розташований в с. Макарівка по вул. Гагаріна, 22 Іванківського району Київської області, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написав заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача (сільської ради) у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист, у якому позовні вимоги визнали, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (померла 24.01.2008 року, заповіт на користь позивача складено 08.01.2003 року), якій належав на праві власності жилий будинок в с. Макарівка по вул. Гагаріна,22 Іванківського району Київської області. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивач, як його спадкоємець, не може оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу від 10.10.2017 року зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме з цієї причини. За даними сільської ради згідно із записом в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № 174, жилий будинок, який знаходиться в с. Макарівка Іванківського району Київської області по вул. Гагаріна, 22, належить померлій [PERSON] (довідка сільської ради № 1231 від 11.10.2017 року). Згідно з даними технічного паспорту цей будинок збудований у 1960 році, решта господарських будівель до 1990 року. На три земельні ділянки, навколо будинку площею 0,25 га, 0,1790 га та 0,3537, позивач вже отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. На даний час ніхто, крім позивача, на це майно не претендує. Відповідач на спадкове майно не претендує, позовні вимоги визнали. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, частково оформивши спадкове майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved