Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра», [PERSON] про стягнення шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якій прохала: - стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 28153,73 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу, передбачену полісом А0/4567450 від 13.12.2019 року, у розмірі 500,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 тис. грн.; - стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у зв`язку із розглядом даної справи. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.03.2020 року о 14 год. 57 хв. по вул. Небесної Сотні, 19 в м. Полтава було скоєно дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу Рута 25А Нова, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобіль ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася з вини [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Рута 25А Нова, д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», що підтверджується копією Полісу № АО/4567450 від 13. 12.2019 року. З огляду на визнання [PERSON] своєї вини у вчиненні ДТП та відсутності заподіяної шкоди життю чи здоров`ю третіх осіб на місці ДТП було складено спільне повідомлення про ДТП (Європротокол) від 26.03.2020 року. В подальшому, у встановленому законом порядку було повідомлено СК «Саламандра» про настання страхового випадку, та 23.04.2020 року позивачем як потерпілою внаслідок вказаної ДТП на адресу страховика було направлено заяву про здійснення страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ТОВ «Автоарт ЛТД», яке займалося проведенням ремонту транспортного засобу ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] . ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» 20.05.2020 року відмовило у виплаті страхового відшкодування. Крім того, позивач внаслідок ДТП, яке сталося внаслідок винних дій водія [PERSON] , зазнала моральних страждань через те, що позивач тривалий час не могла використовувати за своїм цільовим призначенням належний їй транспортний засіб, який близько 2-х місяців ремонтувався. Характер трудової діяльності позивача передбачає необхідність відряджень у інші міста, зокрема м. Харків та Київ. Внаслідок даної ДТП, а також відсутність міжобласного транспортного сполучення, обумовленого карантинними заходами з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби, належне виконання покладених на позивача посадових обов`язків стало неможливим. У зв`язку з цим позивач змушена була відкладати на невизначений час зустрічі з контрагентами, що спричинило їй значні душевні хвилювання. Водночас сильних душевних хвилювань завдала і сама по собі ДТП та заподіяння механічних ушкоджень вартісному автомобілю. Ці обставини обумовили моральні страждання позивача. У зв`язку з цим, позивач звернулася до суду. Ухвалою від 19.10.2020 року відкрито провадження за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог повністю (а.с.83-91), зазначив, що [PERSON] всупереч вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не доводить своє право на отримання страхового відшкодування від імені власника пошкодженого транспортного засобу, оскільки відповідно до вказаної норми для отримання страхового відшкодування має потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля ВМW, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Враховуючи те, що позивач [PERSON] не надала страховику документів, що посвідчують її право на отримання страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Саламандра» повідомило про відсутність відстав для виплати страхового відшкодування. У зв`язку з цим, представник відповідача вказав, що суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому ЦПК України, оскільки рішення може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін. Водночас вказує, що позивач безпідставно просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» страхове відшкодування в розмірі, що перевищує реальні збитки. Так, позивач просить стягнути з відповідача 28153,73 грн. В той же час, відповідно до наданих доказів позивачем реальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт склала 20411,60 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № ТД-005773 від 23.04.2020 року та квитанцією про оплату до нього. Враховуючи те, що до умов Генерального договору № 1161.002091 від 13.12.2019 року франшиза складає 500 грн., розмір страхового відшкодування не може перевищувати 19911,60 грн. Позивач [PERSON] безпідставно просить стягнути моральну шкоду та витрати на проведення оцінки збитків. Як вбачається страховик відповідно до вимог Закону протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про ДТП направив свого представника (ст. 41 Закону) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Тільки в цьому випадку страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оскільки 27.03.2020 року [PERSON] повідомлено про ДТП, а 30.03.2020 представником ПрАТ «СК «Саламандра» оглянуто пошкоджений транспортний засіб ВМW, д.н.з. [NUMBER] , про що складено Акт огляду, який підписано [PERSON] 20.05.2020 року на замовлення ПрАТ «СК «Саламандра» складено Звіт з оцінки № 23/05/20, що свідчить про дотримання відповідачем строку огляду транспортного засобу. Оскільки відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральне відшкодування страховиком здійснюється потерпілому, який отримав шкоду здоров`ю. Оскільки [PERSON] не отримала ушкодження здоров`ю, то моральна шкода у спірних правовідносинах зі страховика не стягується. Позивач відповідно до ст. 179 ЦПК України надала відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 129-133). Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.1.3 ст. 1 вказаного Закону потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Виходячи з вказаних положень законодавства, позивач приходить до висновку, що потерпілими можуть визнаватися не тільки юридичні власники транспортних засобів, а й їх законні володільці, які користуються такими транспортними засобами відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з тим, що позивач є потерпілим, майну якого заподіяно шкоду внаслідок ДТП, вважає відмову ПрАТ «СК «Саламандра» у виплаті їй страхового відшкодування безпідставним. Моральна шкода, заподіяна позивачу протиправною поведінку ПрАТ «СК «Саламандра», яка пов`язана не з фактом ДТП, а з фактом невиплати страхового відшкодування, що зумовило тривалу неможливість користуватися транспортним засобом, що значним чином вплинуло на усталений спосіб життя позивача та його якість в бік погіршення. Відповідно до ст. 180 ЦПК України відповідач ПрАТ «СК «Саламадра» надав заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснення, міркувань та аргументів (а.с. 151-155), в яких просив у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що позивачем не було надано страховику документів, що посвідчують її право на отримання страхового відшкодування, тому ПрАТ «СК «Саламадра» повідомило про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. Крім того, відповідно до положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода з ПрАТ «СК «Саламадра» стягненню не підлягає (а.с.151-155). Ухвалою суду від 07.04.2021 року задоволено клопотання представника відповідача про залучення [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача до розгляду у справі № 554/8405/20 за позовом [PERSON] про стягнення шкоди, завданої дорожньо - транспортною пригодою. У судовому засіданні представник позивача адвокат Сидоренко І.О. подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 28153,73 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача франшизу у розмірі 500, 00 грн.; стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Саламандра» та [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 тис. грн. по 5000 грн. з кожного; стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 1681,60 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Терзі О.С. заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та інших заявах по суті позову. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду заяв, клопотань до суду не надавали, тому суд ухвалив проводити розгляд справи у їх відсутність за наявними у матеріалах справи доказами. Заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив таке. Вирішуючи позов по суті, суд здійснює цивільне судочинство відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 26.03.2020 року о 14 год. 57 хв. по вул. Небесної Сотні, 19 в м. Полтава було скоєно дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу Рута 25А Нова, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. [PERSON] визнано вину у вчиненні ДТП, про що на місці ДТП було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 26.03.2020 року (а.с. 13). Вказані обставини не оспорюються сторонами. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Рута 25А Нова, д.н.з. [NUMBER] , а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіотранс» застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра», що підтверджується копією Полісу № АО/4567450 від 13.12.2019 року (а.с. 14) та Генеральним договором № 1161.0020917 від 13.12.2019 року (а.с. 119). 27.03.2020 року [PERSON] повідомила ПрАТ «Страхову компанію «Саламандра» про настання страхового випадку (а.с. 104). 30.03.2020 року транспортний засіб ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , оглянуто спеціалістом Швацьким В.Н. за участю [PERSON] , що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (а.с. 105-106). Відповідно до Звіту про вартість матеріального збитку, проведеного на замовлення [PERSON] 21.04.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , складає 28153,73 грн. (а.с.18-46). 23.04.2020 року позивач [PERSON] звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» про здійснення страхового відшкодування на розрахунковий рахунок ТОВ «Автоарт ЛТД», яке проводить ремонт транспортного засобу ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 15,16). ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» 20.05.2020 року відмовило у виплаті страхового відшкодування (а.с. 47-48). Згідно зі Звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 23/05/20 від 20.05.2020 року, проведеного на замовлення СК «Саламандра» вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , становить 27374,47 грн (а.с. 107). Відповідно до Акту виконаних робіт № ТД-005773 від 23.04.2020 року та квитанції [PERSON] сплачено за ремонт автомобіля ВМW 523і, д.н.з. [NUMBER] , ТОВ «АВТОАРТ ЛТД» 20411,60 грн. Відповідно до норм ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.1.3 ст. 1 вказаного Закону потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Нормами ст. ст. 395, 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно (зокрема, право володіння), має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст. ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст. ст. 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закон України «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених, у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Стаття 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд, проаналізувавши норми чинного законодавства, приходить до висновку про безпідставність відмови страхової кампанії у виплаті страхового відшкодування та задоволення позовної вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування з відповідача ПрАТ «СК «Саламадра» у розмірі реально понесених витрат на ремонт автомобіля, зменшеним на суму франшизи у розмірі 500, 00 грн., що становить 19 911,60 грн., оскільки відновлювальний ремонт становив менше вартості цього ремонту, встановленого у Звіті про вартість матеріального збитку. Суд виходить з того, що закон зобов`язує вимагати документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину) у тому випадку, коли заявник не є потерпілим або його законним представником. Оскільки позивач на законних підставах мала право на користуванням транспортним засобом, яке згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] , та є потерпілою у даній дорожньо-транспортній пригоді, то [PERSON] є потерпілою від цієї ДТП. Водночас, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди зі страхової кампанії слід відмовити, оскільки ні умовами Полісу, ні нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена відповідальність за моральну шкоду, завдану несвоєчасною виплатою страхового відшкодування у повному обсязі, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.04.2019 року у справі № 553/3281/14-ц. Як встановлено під час судового розгляду власником транспортного засобу є Рута 25А Нова, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , є юридична особа ТОВ «КІАТРАНС», то позовні вимоги про стягнення франшизи та моральної шкоди безпосередньо до водія не підлягають задоволенню з огляду на те, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що вказаний водій є належним відповідачем у даній справі. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, том суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до водія [PERSON] , який керував транспортним засобом, належним юридичній особі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим, з відповідача ПрАТ «СК «Саламандра» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1190,30 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial