Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку зазначивши, що 23.11.1999 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.01.1981 року, та якому на праві приватної власності належить земельна ділянка № 5, площею 0,0529 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території садівницького товариства «Восход» Кіровоградської міської ради. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. З урахуванням зазначених обставин позивач з даним позовом звернулася до суду. Представник позивача та позивач у судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглянути справу без його участі. Представником відповідача до суду надано заяву, згідно з якою розгляд справи представник просив здійснити без його участі, проти позову не заперечував. З урахуванням вказаних вище обставин, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії КР 00006334, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 9 жовтня 1996 року № 667 передано у приватну власність земельну ділянку № 5, площею 0.0529 гектарів в межах згідно з планом. 23.11.1999 року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії I- ОЛ від 24.11.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Згідно з довідкою № 839 від 31.03.2016 року, виданою КП «ЖЕО №1 КМР» [PERSON] з 25.08.1970 року до дня смерті - 23.11.1999 року проживав разом з позивачкою однією сімєю за адресою: [ADDRESS]. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.10.2014 року, земельній ділянці площею 0.0529 га, належній на праві власності [PERSON], розташованій за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, садова ділянка СТ «Восход-1», присвоєно кадастровий номер 3510100000:15:095:0074. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], 26 травня 2000 року позивач звернулася до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, інші особи до нотаріуса за заявою про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.06.2015 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, оскільки не було видано правовстановлюючий документ про належність земельної ділянки спадкодавцю для оформлення спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, зясувавши обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на законі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved