Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалася на те, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі з 18.11.1995р. по 26.01.2005р. від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. За рішенням суду відповідач в примусовому порядку сплачував аліменти на утримання дітей, проте нерегулярно, а самостійно забезпечити дітей вона не має можливості, так як її середньомісячний дохід складає 1270грн. Старший син на даний час є повнолітнім та є студентом Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу та навчається на третьому курсі стаціонарного відділення на бюджетній основі. У цьому вузі він навчатиметься по лютий 2015р. Крім цього обоє дітей хворіють, зокрема старший син потребує постійного лікування через хворобу ніг, а менший перебуває на диспансерному обліку з приводу алергічного захворювання. Відповідач відмовляється в добровільному порядку виконувати свій обов'язок по сплаті аліментів. Він є працездатним, інших дітей на утриманні у нього немає. Тому просила її позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила, покликаючись на викладені в заяві обставини, просила позов задоволити та змінити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 643грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у розмірі по 643грн. щомісячно до закінчення навчання чи досягнення ним 23-річного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, пояснив що він сплачує аліменти по мірі можливості, оскільки на даний час ніде не працює, крім цього він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою і йому також потрібні кошти для проживання. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано (а.с.7). В подружжя від шлюбу двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3,5), які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.06.2004р., присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з часу присудження аліментів, з врахуванням фактично виплачених аліментів і до досягнення дітьми повноліття (а.с.32). В судовому засіданні встановлено, що матеріальне становище позивача змінилось, а відповідач перестав офіційно працювати, у зв'язку з чим попередньо визначений судом розмір аліментів на дитину зменшився. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи те, що відповідач тимчасово не працює, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в ній обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім цього, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, дослідивши всі письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] слід задоволити частково, змінити розмір аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 600грн. до досягнення ним повноліття, а на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку - в розмірі по 500грн. щомісячно, починаючи з 04.07.2014р. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved