Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

\~ \~ Позивач звернулась до суду\~ з позовом, яким просить розірвати договір довічного утримання від 02.11.2012 року, укладений з однієї сторони - [PERSON], з другої сторони - [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3121, повернувши сторони в первісний стан.\~ Позов обґрунтовує наступним. 02.11.2012 року між сторонами укладений договір довічного утримання. Згідно з п.1 договору позивач передала у власність відповідачів в рівних частках кожному, квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.3 договору відповідачі зобовязались довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати її продуктами харчування, одягом, піклуванням, необхідною допомогою та зберегти у її користуванні квартиру безкоштовно. Здійснювати оплату комунальних послуг за свій рахунок. Щомісячне утримання складає еквівалент 300,00 грн. Вони зобовязані забезпечити позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчуженій квартирі. У разі її смерті відповідачі зобовязані поховати мене та здійснити монтаж надмогильного памятника. Відповідно до п.8 договору, ст.334 ЦК України, відповідачі провели державну реєстрацію договору та набули у власність, в рівних частках, квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.746 ЦК України, якщо набувачами за договором довічного утримання є кілька фізичних осіб, їх обов'язок перед відчужувачем є солідарним. З 20.02.2014 року - початку тимчасової окупації території АР Крим, позивач втратила зв'язок з відповідачем [PERSON] який проживає на зазначеній території. Він перестав виконувати обовязки, визначені п.3 договору. Набувач [PERSON] також не виконує обовязки, встановлені п.3 договору. 15.06.2016 року позивач звернулась до Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з проханням відновити зв'язок з набувачем [PERSON] Перевірка за її повідомленням була припинена в зв'язку з неможливістю встановлення місцезнаходження [PERSON] через те, що територія АР Крим не підконтрольна Україні. Позивач самостійно утримує себе за рахунок своєї пенсії, самостійно оплачує житлово- комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.11.2012 року між сторонами укладений договір довічного утримання. Згідно з п.1 договору позивач передала у власність відповідачів в рівних частках кожному, квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.3 договору відповідачі зобовязались довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати її продуктами харчування, одягом, піклуванням, необхідною допомогою та зберегти у її користуванні квартиру безкоштовно. Здійснювати оплату комунальних послуг за свій рахунок. Щомісячне утримання складає еквівалент 300,00 грн. Вони зобовязані забезпечити позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчуженій квартирі. У разі її смерті відповідачі зобовязані поховати її та здійснити монтаж надмогильного памятника. Зазначені обставини підтверджуються копією договору. Відповідно до п.8 договору, ст.334 ЦК України, відповідачі провели державну реєстрацію договору та набули у власність, в рівних частках, квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 07.11.2012 №36150391. З 20.02.2014 року - початку тимчасової окупації території АР Крим, позивач втратила зв'язок з відповідачем [PERSON] який проживає на зазначеній території. 15.06.2016 року позивач звернулась до Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області з проханням відновити зв'язок з набувачем [PERSON] Перевірка за її повідомленням була припинена в зв'язку з неможливістю встановлення місцезнаходження [PERSON] через те, що територія АР Крим не підконтрольна Україні. Зазначені обставини підтверджуюються листом Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 21.06.2016 №5650/87/02-2016, висновком від 17.06.2016 року. Набувач [PERSON] також не виконує обовязки, встановлені п.3 договору, що вона визнала. Позивач самостійно утримує себе за рахунок своєї пенсії, самостійно оплачує житлово- комунальні послуги, що підтверджую квитанціями про сплату послуг. У суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення позивача в позовній заяві про невиконання відповідачами зобов'язань за договором довічного утримання. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що спірний договір укладений сторонами правомірно, на підставі глави 57 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.749 ЦК України у спірному договорі визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач мала забезпечувати відчужувача. Відповідно до ч.3 ст.746 ЦК України, якщо набувачами за договором довічного утримання є кілька фізичних осіб, їх обов'язок перед відчужувачем є солідарним. Відповідно до п.1 ч.1 ст.757 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Суд встановив, що відповідачі порушили свої обов'язки, визначені умовами спірного договору, а саме не зберегла право позивача на безкоштовне та безоплатне проживання у набутій ними квартирі, адже позивач самостійно, за власні кошти сплачує житлово-комунальні послуги, не утримують позивача. На підставі зазначеного спірний договір підлягає розірванню на вимогу позивача відчужувача за спірним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved