Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини. Зазначає, що 14 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 14 серпня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №712. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки та на її утримання не надає, що постає з пояснень позивача та вказана обставина визнається відповідачем. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утриманні дитини підлягають задоволенню в розмірі, запропонованому позивачем. На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, а також, враховуючи те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини, суд вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв`язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачем. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved