Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] якій посилається на те, що між нею та відповідачем 24.04.2009 року було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народилось троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на утриманні позивача. В даний час сторони проживають окремо та відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Зазначає, що між сторонами не досягнуто згоди про сплату аліментів. Враховуючи викладене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 900 гривень та неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] по 715 гривень на кожного щомісячно до повноліття останніх а також аліменти на її утримання у розмірі 600 гривень до досягнення найменшою дитиною 3-х річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надіслала заяву про уточннення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1800 гривень щомісячно до повноліття останніх, оскільки вони досягли із відповідачем такої домовленості. Вважає також, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам, а тому просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судовому засіданні вказав, що між ним та позивачем існує усна домовленість, за якою він погодився виплачувати аліменти у загальному розмірі 1800 гривень, а тому позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.04.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 519. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сім'ю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2012 року у сторін по справі є спільна малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Окрім того відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.09.2015 року та серії [NUMBER] від 04.06.2013 року у сторін в період шлюбу народилося ще двоє спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, відсутність непрацездатних батьків, те, що відповідач, зі слів позивача, працює неофіційно та отримує мінливий дохід, бере до уваги обов'язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який становить з 01.05.2017 року 1286,00 гривень на місяць, а тому розмір аліментів на дитину відповідного віку не може складати менше ніж 888,00 гривень. Окрім того, Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» визначений прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який становить з 01.05.2017 року 1426,00 гривень на місяць, а тому розмір аліментів на дитину відповідного віку не може складати менше ніж 713,00 гривень. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, відсутність у відповідача постійного, регулярного доходу та інші обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі більшому ніж про це просить позивач. Крім того, згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких умов, вважаю за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 600,00 гривень до досягнення наймолодшою дитиною трирічного віку.

Outcome: partial