Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинок з надвірними забудовами, розташований в селі Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області. В обґрунтування позову вказує, що у 1997 році, правління КСП «Нижньобурлуцьке» Шевченківського району Харківської області, надало їй і її сім'ї будинок з надвірними будівлями для проживання, так як вона працювала дояркою в даному КСП. Коли у 1999 році КСП почало продавати будинки, які перебували на їх балансі, позивач звернулася із заявою щодо купівлі будинку, у якому вона проживала зі своєю родиною. Дану заяву було розглянуто на Загальних Зборах членів КСП «Нижньобурлуцьке» та винесено Рішення про продаж зазначеного будинку позивачеві. Сплатив до каси господарства КСП «Нижньобурлуцьке» повну вартість будинку та НДС, позивач так і не отримала правовстановлюючих документів на даний будинок, оскільки ніякого Договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі оформлено не було, а в подальшому КСП реформувалося в інше підприємство. Так, сім'я позивача проживає у [ADDRESS] ще з 1997 року і по сьогоднішній день, проте належно оформити права на свій будинок не мають змоги, у зв'язку із чим позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі ТОВ СП «Шевченківське» правонаступник КСП за дорученням - Сухля Антоніна Миколаївна в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, але зазначила вони хоч і є правонаступниками КСП, але даний будинок на балансі у них на підприємстві не стоїть. Свідок по справі - [PERSON] працівник Нижньобурлуцької сільради в судовому засіданні пояснила, що позивачка дійсно разом з сімєю з 1996 року по даний час проживає в спірному будинку. Даний будинок також на балансі не перебуває. Свідок по справі - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачці на загальних зборах членів КСП «Нижньобурлуцьке» дійсно був виділений будинок в якому вона проживає і зараз. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача по справі, представника відповідача, свідків, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Восени 1996 року позивач працювала дояркою в КСП «Нижньобурлуцьке» Шевченківського району Харківської області. На той час сім'я позивача складалася з трьох чоловік: позивач, її чоловік - [PERSON] та дитина, які проживали у сім'ї батьків позивача по справі. Сім'я позивача потребувала житло, тому вона звернулася до членів КСП «Нижньобурлуцьке» з проханням надати їм житло, на що у 1997 році КСП «Нижньобурлуцьке» надало будинок з надвірними будівлями, розташований по вулиці Радянській, 9 в селі Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області. В 1999 році КСП «Нижньобурлуцьке» почало продавати будинки, які перебували на їхньому балансі, членам КСП. Так, позивач звернулася із заявою щодо купівлі будинку, в якому проживала разом зі своє сім'єю, яку 18 березня 1999 року було розглянуто на Загальних Зборах членів КСП «Нижньобурлуцьке» та винесено Рішення про продаж зазначеного будинку з надвірними будівлями за 100% остаточної вартості будинку, яка становила на той час 1 421,09 гривень згідно довідки, виданої правлінням КСП «Нижньобурлуцьке» Шевченківського району Харківської області. Дане Рішення підтверджується випискою з протоколу № 3 Загальних Зборів членів КСП «Нижньобурлуцьке» від 18.03.1999 року (а.с.9). Вищевказана вартість будинку разом з НДС, яке становило від балансової вартості 20% - 284,22 гривень, позивачем була внесена в касу господарства КСП «Нижньобурлуцьке», що підтверджується накладною за № 146 (а.с.14) та довідкою, виданою правлінням КСП «Нижньобурлуцьке» Шевченківського району Харківської області від 20.02.2000 року (а.с.12). Сплатив повну вартість будинку, а також НДС 20%, що загальній сумі становить 1 705,31 гривень, правовстановлюючих документів на будинок позивач так і не отримала, оскільки договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі оформлено не було. На час купівлі зазначеного будинку позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.05.1994 року (а.с.8), який 15 квітня 2000 року помер згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Шипуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області (а.с.6). 23 лютого 2002 року позивач одружилася з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Нижньобурлуцькою сільською радою Шевченківського району Харківською області, з яким мешкає до цього часу (а.с.7). Оскільки на зазначений будинок відсутній правовстановлюючий документ позивач не має змоги зареєструвати за нею в Єдиному Державному реєстрі про право власності будинок. За заявою позивача до Шевченківського БТІ було виготовлено технічний паспорт разом із планом на будинок, який вона викупила ще в 2000 році (а.с.17-21), вартість якого згідно довідки БТІ за № 50 від 31.03.2014 становить 130527 гривень (а.с.15). Згідно довідки № 51 від 12.03.2014 року, виданої Нижньобурлуцькою сільською радою Шевченківського району Харківської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі по господарської книги № 1 знаходиться у володінні позивача по справі, а отже безперечно та виключно на законних правах належить їй (а.с.13). Згідно довідки реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 19.03.2014 року за № 70/02-30, КСП «Нижньобурлуцьке» 14 листопада 2000 року було ліквідоване шляхом приєднання до ТОВ СП «Шевченківське», що є правонаступником КСП «Нижньобурлуцьке». 29 березня 2002 року ТОВ СП «Шевченківське» було перейменоване в ЗАТ СП «Шевченківське», яке 04 вересня 2012 року перетворилося знову в ТОВ СП «Шевченківське», яке являється відповідачем по справі (а.с.16). У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК України право власності - це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити та відповідно визнати за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області.

Outcome: approved