Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що сторони з 1996 по 28.01.2009 перебували у шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO].н. З часу розлучення, відповідач не допомагає позивачу в утриманні сина, не цікавиться його життям, вихованням та здоров'ям. За весь час після розлучення, відповідач дала синові всього лиш 500,00грн. Відповідача не цікавить за які кошти має існувати дитина, а доходів позивача з кожним роком не вистачає так як зростають відповідні витрати. З наведених підстав, [PERSON] просить стягувати аліменти на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO].н. у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ухвали про відкриття спрощеного провадження від 31.07.2018. Відповідно до ст. 178 ч. 7 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ст. 178 ч. 8 ЦПК України. Від позивача [PERSON] подана заява, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином в передбаченому законом порядку, а саме через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України (а.с. 17). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 31.08.1996 по 28.01.2009 перебували у шлюбі (а.с. 3), в якому народився син [PERSON], [INFO].н. (а.с. 4), який проживає з батьком (а.с. 5) з 28.01.2009. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан сторін, та те, що відповідач працює і тимчасово проживає в Чехії. Ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Виходячи з рівного обов'язку батьків брати обов'язкову участь в утриманні дитини та право дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO].н. у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 600,00 грн. - судових витрат на правничу допомогу (а.с. 8). На підставі викладеного,

Outcome: approved