Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд із даним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 1,07 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката серії ЛВ №072429. Стверджує, що з приводу спадкування після смерті матері вона звернулася до нотконтори, де відкрито спадкову справу № 135/2020 і їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), яка належала померлому з роз`ясненням, що йому видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та роз`яснено, що для спадкування необхідно подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку». Вказує, що з приводу обміну сертифіката встановленого зразка вона звернулася до Жовківської РДА, однак там їй відмовлено в такому та усно роз`яснено, що сертифікат не може бути наданий у зв`язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ним втрачено цивільну правоздатність та вказано на право на звернення до суду. У звязку із вищенаведеним просить захистити її право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] а в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка витребовувалася судом із Рава-Руської державної нотаріальної контори. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Гійче, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 15.03.2005 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 09.08.1980 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] вона змінила внаслідок укладення шлюбу 09.08.1980 року із [PERSON] , про що в книзі реєстраців актів про укладення шлюбу Гійченської сільської ради було зроблено запис за № 29. Тобто, судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача є [PERSON] . Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , дублікат якого видано 27.02.2020 року. [PERSON] на підставі рішення сесії Гійченської сільської ради № 4 від 29.10.1993 року було передано у приватну власність по уточнених даних земельну ділянку площею 1,07 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області. Землю було передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Наведене підтверджується копією сертифіката на право власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], який виданий Гійченської сільською радою 22.12.1995 року, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 595. Мати позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Гійченською сільською радою Жовківського району Львівської області 11.10.1996 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії довідки № 463, яка видана виконкомом Гійченською сільською радою Жовківського району Львівської області 04.06.2020 року, вбачається, що від імені [PERSON] , померлої [INFO] , заповіт у Гійченській сільській раді не посвідчувався. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому суд приходить до висновку, що спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому позивач [PERSON] як дитина померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Внаслідок звернення [PERSON] у Рава-Руську державну нотаріальну контору, як спадкоємця за законом першої черги, було зареєстровано спадкову справу № 135/2020, що підтверджується листом № 505/01-16, яка видана Рава-Руською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 18.11.2020 року. Однак, Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вищезгаданим листом фактично відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Викладене підтверджується листом Рава-Руської ДНК № 505/01-16 від 18.11.2020 року. Батько позивача, а відповідно чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , про що 04.03.1994 року було складено відповідний актовий запис № 15 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським РВ ДРАЦС ЗМУ МЮ (м.Львів) 27.02.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті матері, ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. Із копії довідок № 461, 462, що видані виконкомом Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області 04.06.2020 року вбачається, що померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] і вели спільне господарство. Факт реєстрації позивача за даною адресою ще з 22.01.1976 року підтверджується копією сторінки № 11 її паспорта громадянина України. Так як позивач проживала разом із матірю, на день її смерті, протягом шестимісячного строку з дня смерті матері не зверталася із заявою про відмову від прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норми ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я її матір. З листа Жовківської РДА Львівської області № 02-36/1306 від 03.11.2020 року вбачається, що Жовківська РДА Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою цивільної правоздатності фізичної особи, надати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація не може та рекомендовано їй для визнання права на земельну частку (пай) після смерті померлої [PERSON] звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки проживала разом із нею на час смерті та не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,07 умовних кадастрових гектара, яке належало померлій [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 22.12.1995 року старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки [PERSON] втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved