Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що їй та третій особі по справі на праві спільної часткової власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Договір купівлі-продажу квартири від 09 червня 2021 року, посвідчений 09.06.2021 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також право власності [PERSON] та [PERSON] на зазначену квартиру підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 червня 2021 року. У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , колишній співвласник квартири, відповідач по справі. Відповідно до п.6 договору купівлі - продажу квартири від 09 червня 2021року, відповідач зобов`язувалась знятися з реєстраційного обліку з вказаної квартири строком до 11 червня 2021 року, але це зобов`язання станом на день подання даної позовної заяви не виконано. Фактично відповідач не проживає в квартирі з 2014 року, що підтверджується довідкою житлового органу від 18 червня 2021 року, добровільно звільнила квартиру, її особистих речей в квартирі немає, відповідач не приймає участі у витратах на сплату квартплати та комунальних платежів по квартирі. Таким чином, відповідач втратила право користування цим житловим приміщенням. Зараз відповідач проживає в Сполучених Штатах Америки, що підтверджується копією її паспорта. Відповідач була зареєстрована в квартирі як власник і мала право користування житловим приміщенням в цій квартирі та право проживання в ній лише на час, коли власником квартири була вона, оскільки її, відповідача, право користування житловим приміщенням в квартирі та право проживання в ній випливало з права власності на цю квартиру. І, відповідно, такі права відповідача припинилися з часу переходу права власності на квартиру повністю до іншого власника. [PERSON] не надавала згоди на державну реєстрацію відповідача в належній їй на праві власності квартирі. Припинення права власності на житло тягне за собою відповідно втрату особою і похідного права користування житловим приміщенням в цій квартирі. Проживаючи в квартирі, позивач здійснює оплату за користування квартирою та сплачує всі комунальні послуги. Реєстрація у квартирі відповідача - [PERSON] - перешкоджає [PERSON] користуватися своєю власністю, вона не може розпорядитись квартирою, добровільно відповідача виписати неможливо, що з`явилося приводом для звернення до суду. Таким чином, у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , відповідач не проживає з 2014 року, плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги не сплачує, її особистих речей в квартирі немає, претензій щодо проживання в квартирі відповідач не пред`являє. Позивач [PERSON] вважає, що відповідач втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстраційного обліку, оскільки право користування житловим приміщенням похідне від наявності у особи права власності на це приміщення, після переходу права власності до [PERSON] та третьої особи, відповідач втратила право користування цією квартирою. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 липня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки з іншими документами на зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до суду повернувся конверт з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ст. 130 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як вбачається зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2021, пос\-відченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Земенковою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №1536, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №260804348 від 09.06.2021, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №260804311 від 09.06.2021/а.с.9-13/. Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 06.07.2021 № 5271, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.18/. Відповідно до довідки директора ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» Байрактар Ю.Д. від 18.06.2021 за №2414, яка видана [PERSON] , в тому, що вона дійсно проживає зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі [PERSON] , [INFO] , не проживає з 2014 року. З цього часу за зазначеною адресою не з`являлася. Майна та особистих речей [PERSON] в квартирі немає, комунальні послуги не сплачує/а.с.14/. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як передбачено приписами ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, реєстрація відповідача в квартирі створює [PERSON] перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивач в позовній заяві не ставить питання щодо стягнення понесених судових витрат, суд вважає за можливе залишити їх за нею.

Outcome: approved