Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про відшкодування матеріальний та моральних збитків за шкоду завдану здоров`ю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.03.2020 року близько 13 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , вчинила конфлікт з [PERSON] , [INFO] , в ході якого з хуліганських мотивів облила її розчином хлору через що вона отримала травму очей. В результаті отриманих тілесних ушкоджень вона пройшла курс амбулаторного лікування. Діагноз [PERSON] згідно довідки № 462 від 09.03.2020 року виданої КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської області» хімічний опік рогівки і кон`юктиви легкого ступеня обох очей, хімічний опік обличчя, шиї I-II ступеня. Загальна сума документально підтверджених матеріальних збитків, які вона понесених на лікування, складає 465 грн. 30 коп. Крім того, діями відповідача їй також завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір заподіяної їй моральної шкоди оцінює у 10 000 грн. 00 коп. З огляду на наведені обставини, просила стягнути із [PERSON] на її користь майнову (матеріальну) шкоду в розмірі 465 грн. 30 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та понесені нею судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року у справі №344/4259 [PERSON] , [INFO] визнано винною, у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст. 173 КУпАП. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені конфлікту з [PERSON] , [INFO] , в ході якого з хуліганських мотивів облила її розчином хлору через що вона отримала травму очей є встановленою та не підлягає доведенню. У відповідності ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутності Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2020 року у справі №344/4259 [PERSON] , [INFO] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст. 173 КУпАП (а.с. 6). Вказаною постановою суду встановлено, що 09.03.2020 року близько 13 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , вчинила конфлікт з [PERSON] , [INFO] , в ході якого з хуліганських мотивів облила її розчином хлору через що вона отримала травму очей. Позивач проходила лікування, що підтверджується копією листка непрацездатності серія АДФ № 0172205 (а.с.7). Діагноз [PERSON] згідно довідки №462 від 09.03.2020 року виданої КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської області» хімічний опік рогівки і кон`юктиви легкого ступеня обох очей, хімічний опік обличчя, шиї I-II ступеня (а.с.8). Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно дост.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ч.2 ст.77 ЦПК України обумовлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За правилами частин 1, 5 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження понесених на лікування витрат позивачкою надано копії фіскальних чеків за період з 10.03.2020 року по 16.03.2020 року щодо придбання ліків та медичних препаратів на загальну суму 465 грн. 30 коп. (а.с.9-10). З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в цій частині. Разом із цим, звертаючись із позовом в суд, позивачка мотивувала свої позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди тією обставиною, що неправомірними діями відповідача їй було завдано немайнових втрат. Спричинених моральними, фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін в її житті. При цьому позивачка зазначила, що в момент протиправних дій відповідача та після цих подій вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страхом за своє здоров`я та життя. Після отриманих тілесних ушкоджень вона вимушена була проходити амбулаторне лікування у закладі охорони здоров`я, що призвело до її пригніченого стану. Ураховуючи викладене, оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстава для стягнення із відповідача на користь позивачки завданої їй моральної шкоди в обумовленому розмірі та з наведених у позові підстав, суд виходить із наступного. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Норми частин 2 та 3ст.23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснено в пунктах 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавпозивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги наведені в позові доводи щодо підстав та розміру заподіяної [PERSON] моральної шкоди, зважаючи на характер та обставини вчинення відносно неї протиправних дій [PERSON] , глибину, тривалість та істотність фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала шкоди, та ураховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що на користь позивачки підлягає стягненню із відповідача завдана їй моральна шкода в розмірі 8000 (вісім тисяч гривень 00 копійок) Відтак, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із банківською квитанцією від 24.07.2020 року позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Ціна позову становить 10 465 грн. 30 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь позивачки 8465 грн. 30 коп. (465 грн. 30 коп. матеріальної шкоди та 8000 грн. моральної шкоди), що становить 78,20 відсотка від ціни позову. Таким чином, із відповідача підлягає стягненню на користь позивачки пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 657 грн. 50 коп., що становить 78,20 відсотка від сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial