Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому двічі уточнювала, в якому просить зобов»язати ПАТ «Дельта Банк» видати їй суму вкладу з поточного рахунку [NUMBER] в розмірі 6362,03 долари США та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн.. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що грошові кошти позивачці було повернуто, тобто перераховано з депозитного на поточний рахунок 23.09.2014 року у відповідності до умов договорів, вона має право розпоряджатись цими коштами, здійснюючи безготівкові операції або знімати кошти частинами та у національній валюті, тому стягненню з відповідача вказана грошова сума не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу /депозиту/ №003-07578-270314 «Конвертаційний». Сума вкладу за цим договором становила 5636 доларів США та була залучена строком до 23.09.2014 року. В п.1.6 вказаного договору передбачено, що Банк відкриває вкладнику вкладний /депозитний/ рахунок [NUMBER] /рахунок 1/. Відповідно до п.1.10 вказаного договору вклад повертається вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок. 23.09.2014 року вказані грошові кошти Банком було перераховано з депозитного на поточний рахунок [PERSON]. 27 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу /депозиту/ №004-07578-270314 «Конвертаційний». Сума вкладу за цим договором становила 1371 доларів США та була залучена строком до 23.09.2014 року. В п.1.6 вказаного договору передбачено, що Банк відкриває вкладнику вкладний /депозитний/ рахунок [NUMBER] /рахунок 2/. Відповідно до п.1.10 вказаного договору вклад повертається вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок. 23.09.2014 року вказані грошові кошти Банком було перераховано з депозитного на поточний рахунок [PERSON]. 28 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу /депозиту/ №004-07578-280314 «Найкращий з любов»ю». Сума вкладу за цим договором становила 700 доларів США та була залучена строком до 24.09.2014 року. В п.1.3 вказаного договору передбачено, що Банк відкриває вкладнику вкладний /депозитний/ рахунок [NUMBER] /рахунок 3/. Відповідно до п.1.10 вказаного договору вклад повертається вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок. 24.09.2014 року вказані грошові кошти Банком було перераховано з депозитного на поточний рахунок [PERSON]. 28.03.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №003-07578-280314, за умовами якого Банк відкрив позивачці поточний рахунок [NUMBER] в доларах США, видав платіжний засіб - картку та пін-код до неї. Саме на вказаний поточний рахунок [PERSON] Банк перерахував суми вкладів за трьома зазначеними депозитними договорами по закінченню строку їх дії. В жовтні а в листопаді 2014 року [PERSON] неодноразово зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з вимогою повернути їй грошові кошти - суми вкладів та відсотки - з валютного рахунку [NUMBER]. Своїми листами в жовтні та в листопаді 2014 року Банк повідомив позивачку, що вона має право користуватись коштами на вказаному рахунку в сумі 6362,03 доларів США за допомогою картки, термін дії якої спливає 30.11.2016 року. На даний час залишок коштів на вказаному валютному рахунку складає 6362,03 долари США. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона /банк/, що прийняла від іншої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти до неї на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку /глава 72 ЦК України/, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. В даному випадку встановлено, що умовами трьох договорів банківського вкладу, який позивач [PERSON] уклала з ПАТ «Дельта Банк» 27.03.2014 року та 28.03.2014 року, було передбачено, що вклад повертається вкладнику по закінченню строку залучення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок, який був відкритий позивачці відповідно до договору про відкриття банківського рахунку від 28.03.2014 року. Сторони по справі не оспорюють, що вони ознайомлені з усіма умовами укладених між ними договорів. Таким чином, в частині повернення вкладу позивачці шляхом перерахування коштів та відсотків на поточний рахунок Банк свої зобов»язання за договорами банківського вкладу виконав. Проте, відповідно до змісту ст.526 та ст.1058 ЦК України зобов»язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитись ним на свій розсуд /наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти або проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки/. У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання можливості використання цих коштів, зобов»язання банку з повернення вкладу не є виконаним. /Висновки Верховного Суду України, що викладені в постановах, які ухвалені за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України/. З аналізу зазначених норм вважається, що повернення банківського вкладу має відбутись таким чином, щоб вкладник мав реальну можливість отримати вклад. Саме вкладник має право визначатись з тим, яким саме чином він буде розпоряджатись своїми коштами. В даному випадку позивач [PERSON] визначилась з тим, що вона бажає отримати суму свого грошового вкладу, який перерахований банком на поточний рахунок згідно умов договорів про банківський вклад та про відкриття банківського рахунку, готівкою та в повному обсязі, разом з нарахованими процентами. Проте, на даний час Банк не надав позивачці реальну можливість отримати готівкою належні їй грошові кошти /вклад та проценти/ відповідно до умов ч.1 ст.1058 ЦК України. Враховуючи наведене, суд не може прийняти до уваги заперечення представника Банку про те, що свої зобов»язання перед позивачкою Банк виконав, перерахувавши кошти на поточний рахунок та видавши картку, за допомогою якої позивач може здійснювати безготівкові операції за банківським рахунком, оскільки можливість здійснювати тільки такі операції обмежує права позивачки, як вкладника, розпоряджатись своїми грошовими коштами на власний розсуд, що прямо заборонено ч.3 ст.1066 ЦК України. Таким чином, відповідача має бути зобов»язано видати позивачці суму банківського вкладу та процентів до нього в загальному розмірі 6362,03 долари США. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то у відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Можливість стягнення моральної шкоди передбачена, також з нормами Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, у відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов'язок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку позивач, обґрунтувавши свої вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. тим, що відмовами відповідача виплатити її кошти їй завдано моральної шкоди, яка полягала в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими, погіршенні здоров»я, необхідності позичати гроші у інших людей, що негативно позначилось на її діловій репутації та стосунках з оточуючими, не надала суду жодних доказів в обґрунтування таких доводів, тому її позовні вимоги в цій частині задоволені бути не можуть. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнутий належний розмір судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Оскільки курс НБУ станом на 16.12.2014 року складає 15,760382 грн. за один долар США, то сума стягнення в національній валюті еквівалентна до 100268,02 грн.., тому сума судового збору, що підлягає стягненню, складає 1002,68 грн..

Outcome: partial