Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси із вказаним позовом, та посилаючись на те, що вона та її неповнолітній син [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], та разом з ними у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який там тривалий час фактично не проживає та не приймає жодної участі в утриманні вказаного житлового приміщення, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням зазначеної квартири, оскільки через його реєстрацію у квартирі власники обмежені у реалізації їх прав власності щодо такої квартири (права розпорядження) та вимушені нести додаткові видатки на утримання квартири та сплату комунальних послуг. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 2012 року №00589, що зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №20-589. Згідно довідки про склад родини, що була видана відокремленим підрозділом Будинкоуправління №1 19.03.2015 року (за №58), у вказаній квартирі зареєстроване місце проживання, зокрема, [PERSON]. Відповідно до аналізу зазначеної довідки, рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 червня 2012 року (№1512/5874/2012) та свідоцтва про народження [PERSON], 06.05.2005 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем (на теперішній час шлюб розірвано) та є батьком вказаної дитини. Відповідно до наданих позивачем пояснень, що підтверджуються актом про непроживання, який складено жильцями сусідніх квартир та посвідчено печаткою відокремленого підрозділу Будинкоуправлівння №1, відповідач з 13.09.2012 року у спірній квартирі не проживає, та його особистих речей у цій квартирі немає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з вказаних обставин, зважаючи на те, що відомостей про поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації місця проживання таким відповідачем суду не надано, інших відомостей про існування домовленостей між відповідачем та власником житлового приміщення суду не повідомлено, та наявності передбачених законом підстав для збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням спірної квартири за обставин що склались не встановлено, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved