Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що станом на 01.07.1990 року по вул. І.Франка, 30, в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області проживали її батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Батькові на день смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельна частка (пай) розміром 38,12 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, наділені на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року, у відповідності із сертифікатом на право за земельну чатку (пай) серії ІФ № 0072683 від 12.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.03.2004 року за № 105 на імя батька [PERSON] 18.08.1994 року померла [PERSON], а 02.07.1999 року помер [PERSON] (вступив в управління спадковим майном дружини, але за життя юридично не оформив своїх спадкових прав). Вона являється єдиною спадкоємницею майна після смерті батька і бажає оформити спадщину на своє імя. Ще за життя батько [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на дені смерті майно позивачу. Позивач вже частково оформила спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (паї), так як сертифікат на земельну частку (пай) серії № 0072683 від 12.03.2001 року був виданий після смерті спадкодавця. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що заперечень проти позову не має, в розгляді справи покладається на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги виконавчого комітету Олешівської сільської ради станом на 01.07.1990 року в житловому будинку особовий рахунок № 277 були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], - голова двору, та [PERSON], [INFO], - дружина (а.с. 8). [PERSON], згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0072683 від 12.03.2001 року, зареєстрованого 23.03.2004 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 105, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТЗТ «Олешів», що в с.\~Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 38,12 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 6). 18.08.1994 року померла [PERSON], а 02.07.1999 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 10, 11). Ще за життя [PERSON] посвідчив на імя [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 22.02.1996 року (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлого, плачувала страхові платежі, обробляла земельні ділянки, що підтверджується довідкою Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 740 від 04.12.2018 року (а.с. 7), а також частково оформила спадщину на своє імя, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.04.2004 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 13, 13 зворот). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 160/2004 від 16.04.2004 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 29-40), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 38,12 ум.кад.га згідно сертифікату серії ІФ №\~0072683 від 12.03.2001 року, в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON] В нотаріальному порядку [PERSON] (позивач) було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на земельну частку (пай) у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної конто Івано-Франківської області [PERSON] №\~677/02-31 від 07.11.2018 року (а.с. 12). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved