Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Фурманівської сільської радита просила суд встановити факт належності та визнати право власності на спадщину за нею. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , та після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 3,827 га. [INFO] помер син позивача - [PERSON] , та після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 3,62 га. Позивач є спадкоємцем першої черги за ст. 1261 ЦК України після смерті спадкодавців. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла фактично, оскільки проживала з ним разом до дня його смерті. Позивач, після смерті [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа отримано свідоцтво на спадщину за законом. Позивач, після смерті [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Зважаючи на зазначене, у позивача виникла необхідність вирішувати зазначену проблему шляхом визнання права власності на спадкове майно шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Позивач надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області надавзаяву, за якою просить розглянути справу без його участі з позовом згоден. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.09.1981 Фурманівським сільбюро ЗАГС Кілійського району, запис акта про народження № 21 - рос. « [PERSON] » та рос. « [PERSON] » є батьками: рос. « [PERSON] », [INFO] Шлюб між рос. « [PERSON] » та « [PERSON] » був укладений 18.06.1973 року, що підтверджується виданимФурманівським сільбюро ЗАГС Кілійського району свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 18.06.1973 року, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.10.2010 р., Виконавчим комітетом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 27, [PERSON] , помер [INFO] . Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.01.2013 р., Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 41, [PERSON] , помер [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 062208 від 05.03.2001 р., виданого на підставі рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Фурманівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області № 98 від 16.11.2000 р. вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,827 гектарів, розташовану на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, мас.10, діл. [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 489643 від 22.01.2002 р., виданого на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Фурманівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області № 116 від 08.09.2001 р. вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,62 гектарів, розташовану на території Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 239 від 16.07.2019 р., на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] за адресою: [ADDRESS] проживали його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 240 від 16.07.2019 р., на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] проживала його мати - [PERSON] . Як вбачається з інформаційного листа від 24.07.2019 р. № 325/02-14, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 59410255 від 13.02.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація відносно [PERSON] відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 59410276 від 13.02.2020 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація відносно [PERSON] відсутня. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 3,62 га [PERSON] , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу. Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved