Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що з 18.03.2017 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому в Металургійному районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній. Просить шлюб розірвати. У підготовче судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 березня 2017 року в в Металургійному районному у місті [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбносімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть. Відсутність взаєморозуміння призвела до розпаду сімї. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, позивач та відповідач спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Клименко». Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, у звязку з визнанням відповідачем позовних вимог, а також оскільки позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., та стягненню на її користь з відповідача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved