Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають сина [PERSON] [INFO]. На даний час, син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, вона здійснює догляд за дитиною. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони домовились, що відповідач у добровільному порядку буде сплачувати кошти на утримання сина у розмірі 3000 грн. Декілька місяців він виконував домовленість, але поступово він самостійно зменшував розмір аліментів, а останній місяць зовсім не надав грошової допомоги. Просить стягнути на утримання сина аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подання позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає суму аліментів у розмірі 3000 грн., значно завищеною. У судовому засіданні надав довідку про заробітну плату, відповідно до якої його оклад згідно штатного розкладу складає 4200 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. [PERSON], з 18.10.2008 року перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем [PERSON]. 21.06.2018 року рішенням Ленінського районного суду шлюб було розірвано (а.с.7). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні малолітній син сторін проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги у достатньому розмірі на утримання сина не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років 2027 гривень. Суд вважає, що аліменти у розмірі 1015 грн., щомісяця на дитину є достатніми, не є завищеним та не будуть порушувати майнові права дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial