Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду в розмірі 2500 грн та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 серпня 2018 року відповідач порізав тюки та розкидав ячну солому, яка належала їй на праві приватної власності і була складена на земельній ділянці по [ADDRESS] , чим заподіяв майнову шкоду в розмірі 2500 грн. 00 коп. Окрім цього, неправомірними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в спричиненні нервового стресу та душевних страждань, яку вона оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просила позов задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача позицію довірителя підтримала, просила позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання на 15 год. 30 хв. 18 вересня 2019 року та повторно 09 год. 00 хв. 01 жовтня 2019 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав, відзив на позов не подав. Згідно вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Ознайомившись із позовною заявою, заслухавши вступне слово позивача та її представника, заслухавши показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Так, судом встановлено, що 03 серпня 2018 року [PERSON] за допомогою свого трактора, на земельній ділянці, що розташована по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , на прохання останньої зібрав 50 тюків ячної соломи з травою. За виконану роботу позивач заплатила [PERSON] 500 грн. 00 коп. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] 04 серпня 2018 року [PERSON] перебуваючи на земельній ділянці, що розташована по [ADDRESS] , вищевказані належні [PERSON] 50 тюків розрізав та розкидав солому, чим заподіяв останній майнову шкоду. Зазначене підтверджується показаннями свідка [PERSON] , письмовими поясненнями [PERSON] та листом ТВО начальника Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області № М-131 201/02-2018 від 12.08.2018 року. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає доведеною ту обставину, що неправомірними діями відповідача для позивача завдано майнову шкоду, однак не погоджується з її розміром, а саме 2500 грн. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи, що для з`ясування обставини, що має значення для справи, а саме розміру матеріальної шкоди необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, в силу вимог ст.103 ЦПК України дана обставина може бути встановити лише шляхом проведення судової товарознавчої експертизи. Приймаючи до уваги, що вищевказана експертиза за клопотанням [PERSON] була призначена, однак в подальшому вона від її проведення відмовилась, суд вважає, що розмір майнової шкоди позивачем доведений частково, а саме в розмірі 500 грн., тобто суми коштів оплачених останньою [PERSON] за проведення робіт по тюкуванню соломи. Інша частина майнової шкоди не знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами. При вирішенні позову в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд встановив наступне. Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до наведеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить з того, що очевидним є те, що відповідач неправомірними діями завдав позивачу моральної шкоди. Приймає суд до уваги й ту обставину, що позивач перенесла стрес, пригнічення, образу та обурення. При цьому, суд враховує також ступінь вини відповідача, у тому числі і те, що останній у вчиненому не розкаявся не вибачився перед позивачем. Виходячи з принципів розумності та справедливості, характеру протиправних дій, глибини душевних страждань позивача, вини особи, діями якої завдано моральну шкоду та інших обставин, що мають істотне значення, таких як ставлення відповідача до вчиненого, суд вважає, що розумним та справедливим є стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2500 гривень, в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved