Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 10000,00 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої залиттям квартири (а.с. 38-40). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.03.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача по справі, [PERSON] (а.с. 43). Позовні вимоги змінювались (вх. № 26437 від 06.08.2015 року; вх. № 32338 від 02.10.2015 року) та остаточно викладені наступним чином: стягнути з [PERSON] 2691,00 грн. матеріальної шкоди та 2500,00 грн. моральної шкоди, а також стягнути з [PERSON] 2691,00 грн. матеріальної шкоди та 2500,00 грн. моральної шкоди на користь [PERSON] (а.с. 98-100, 114). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Відповідач, [PERSON] також проживає в будинку [NUMBER] поверхом вище. Протягом довгого часу відповідач внаслідок недбалого користування системою водопостачання постійно заливає водою квартиру позивача, проте позивач сама проводила ремонт. В зв'язку з черговим залиттям квартири позивача з 13.12.2014 року на 14.12.2014 року [PERSON] змушена була звернутися з заявою до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання № 4». Комісією комунального підприємства встановлено, що залиття квартири виникло по вині власника, тобто відповідача. В результаті затоплення квартири позивач зазнала моральної шкоди , оскільки погіршився її стан здоров'я. Крім того, в квартирі з'явилися незручності внаслідок затоплення. Позивач в судовому засіданні 10.03.2015 року, 18.03.2015 року, 08.04.2015 року, 09.07.2015 року та 14.08.2015 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 05.10.2015 року позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 113). Причини неявки суду не повідомила. Адвокат позивача 05.10.2015 року позовні вимоги підтримав. Відповідачі та адвокат [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечили та просили відмовити в їх задоволенні. [PERSON] надала до суду письмові заперечення (вх. № 7397 від 03.03.2015 року), в яких зазначено, що позов є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідач зазначила, що дійсно, разом із своїм сином, [PERSON] є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На даний час в квартирі проживають квартиронаймачі, які не заперечують факт залиття квартири [PERSON], проте заперечують об'єми завданої шкоди (а.с. 27-28). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх адвокатів, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить реєстраційне посвідчення від 27.06.2000 року, видане Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації (а.с. 7). Про що свідчить також договір купівлі-продажу квартири від 13.06.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Письменною Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1596 (а.с. 8). Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до начальника комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 4» з заявою про сприяння в вирішенні ситуації, яка склалася, а саме: залиття мешканцями квартири [NUMBER] по [ADDRESS] мешканцями квартири [NUMBER], що знаходиться поверхом вище (а.с. 9). Згідно акта обстеження залиття квартири [NUMBER] від 22.12.2014 року, затвердженого начальником комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 4», комісією встановлено, що кухня: стеля, шпалери на стінах, лінолеум на підлозі від вологи стали непридатними. На стінах утворилися чорні плями. Туалет: стеля, стіни - мокрі, шпалери відстали, в кутках чорні плями, з'явилася цвіль. Вхідні двері набрякли та деформувалися від вологи. Ванна кімната: шпалери відклеїлись, з'явилися плями, фальш-стеля пожовтіла. Коридор: на стелі з'явилися тріщини. На площадці поверху з боку квартири [NUMBER] стіна мокра. Господарки квартири [NUMBER] вдома не виявилось. Комісія вважає, що затоплення квартири [NUMBER] сталося з вини [PERSON] (а.с. 10). Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 4» Кіровоградської міської ради повідомлено [PERSON], що залиття квартири виникло через халатне відношення мешканців верхнього поверху до сантехнічного обладнання. Для вирішення питання щодо нанесення матеріальної шкоди рекомендовано звернутися до суду (а.с. 11). Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, в пункті 2 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.2008 року, виданого Кіровоградською міською радою згідно з розпорядженням (наказом) від 23.05.2008 року № 46502, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 30). Про що свідчить також Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 29.05.2008 року (а.с. 31). Для встановлення обставин справи, а саме: завдання шкоди квартирі [NUMBER] по [ADDRESS], шляхом її залиття та визначення розміру її відшкодування, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2015 року за клопотанням позивача призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 58-59). До суду надійшло клопотання експерта (вх. № 13727 від 21.04.2015 року, а.с. 66) про оплату вартості експертизи. З вищевказаним клопотанням експерта позивач, на яку покладено обов'язок по оплаті експертизи, ознайомлена 08.05.2015 року, про що свідчить її особистий підпис. Разом з тим, матеріали цивільної справи 404/628/15-ц повернуто на адресу суду (вх. № 20616 від 18.06.2015 року) без виконання призначеної експертизи у зв'язку з відсутністю попередньої оплати за її проведення згідно рахунку № 20 від 20.04.2015 року (ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2015 року, а.с. 88). За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, судом встановлено, що факт залиття квартири відповідачами не заперечується, водночас заперечується розмір заподіяної шкоди. На підтвердження залиття квартири позивач посилається лише на акт обстеження комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 4». Щодо розміру завданої шкоди, що є предметом даного розгляду позивач посилається на показання свідків, які є суперечливими, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів у відповідності до вимог чинного законодавства. Інших належних та допустимих доказів суду не надано. Частина 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не доведено належним чином, а судом при розгляді справи не встановлено наявність підстав для задоволення розміру матеріальної шкоди, заявленої позивачем, оскільки докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог в цій частині ґрунтуються на припущеннях. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки дана вимога є похідною, що унеможливлює оцінити розмір моральних страждань у відповідності до статтей 23, 1167 Цивільного кодексу України. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. Щодо стягнення з позивача 3200,00 грн. витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах» № 4191-VI, від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На сьогоднішній день, ця сума становить 551,20 грн. Згідно даних журналу судового засідання адвокат відповідача, [PERSON] перебував у судовому засіданні 4 години 55 хвилин, тому заявлені вимоги, щодо відшкодування витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в розмірі 2710,25 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved