Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. В свідоцтвах про народження батьком дітей вказаний [PERSON] Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, зароблені гроші використовує на власний розсуд, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач у судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей 1/3 частку всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнен [PERSON] повноліття, а потім по ? частині на утримання [PERSON] щомісячно до досягнення повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Був допитаний Київським районним судом м. Полтави в порядку окремого судового доручення, де позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Просив справу розглядати в його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в матеріалах справи. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свої обов'язки щодо утримання дитини виконує не належним чином, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не у тому обсязі, якій є необхідним для її нормального утримання, в зв'язку з чим суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно, до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, а потім по ? частки всіх видів заробітку відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], а на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved