Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1.0 частку від земельної ділянки у спільній власності площею 52.76 га., що розташована на території Томаринської сільської ради та належить її матері [PERSON], котра померла 16.04.2015р.. Дане мотивовано тим, що позивач, як дочка померлої матері за законом має право спадкувати майно останньої як єдиний спадкоємець. Однак нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим вона вимушена звернутися до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно після померлої матері [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник сільської ради в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутність представника. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого Томаринською сільською радою, [PERSON] померла 16.04.2015р.. [PERSON] державного Акту на право власності на земельну ділянку сер. ХС № 080377, виданого згідно розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 07.07.2004р. № 512, що знаходиться на території Томаринської сільської ради померла [PERSON] є власником 1.0 частки земельної ділянки від земельної ділянки загальною площею 52.76 га.. [PERSON] свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою померлої матері [PERSON] та дівоче прізвище якої [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу змінене на [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.1270 ЦК України подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері у зв,язку з чим приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа № 62/2015 до майна померлої 16.04.2015 року, матері [PERSON]. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). З огляду на те, що право на спадщину у складі якої є нерухоме майно підлягає державній реєстрації, то з моменту проведення такої у спадкоємця виникає право власності на нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу перешкоджає та обставина, що здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником не можливо у зв,язку з його смертю. [PERSON] 10 ч.4, пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, щодо вимог до документів, що подаються для вчинення нотаріальних дій, не приймаються документи, які не відповідають вимогам закону. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості, оскільки на даний час здійснити реєстрацію права власності на власника нерухомого майна з виділом реальної долі [PERSON] не можливо у зв,язку з її смертю. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки [PERSON], як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання про визнання права власності на спадщину після смерті матері має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. За таких умов, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на земельну частку, розташовану на території Томаринської сільської ради, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON]. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved