Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у якому зареєстрований відповідач, який є її племінником, та який з 2006 року не проживає у даному будинку. Повідомила, що наявність реєстрації відповідача в належному їй будинку перешкоджає в оформленні житлової субсидії. У зв'язку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житловим будинком. У судове засідання учасники справи не з'явились. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує стосовно заочного розгляду справи (а.с. 24). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 20, 26-27). Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с. 19). З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-10), в якому згідно довідки Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1296 від 09 липня 2018 року зареєстрований її племінник [PERSON] (а.с. 4). 11 липня 2018 року кімісією в складі сільського голови Кузовкової Л. О., секретаря Іванівської сільської ради Цимбалюк О. В. та депутата сільської ради Савчук А. Ю. за присутності свідків [PERSON] та [PERSON] було проведено обстеження помешкання за адресою: [ADDRESS], під час якого встановлено, що відповідач зареєстрований за даною адресою, але фактично не проживає з 2006 року без поважних причин (а.с. 5). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 41 Конституції України та статтях 319, 321 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. За приписами частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1 ст. 405 ЦК України). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). З огляду на наведене, беручи до уваги тривале непроживання відповідача без поважних причин понад один рік, для усунення перешкод у здійсненні позивачем її права користування та розпорядження належним їй майном, суд дійшов висновку що відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування належним позивачу житловим будинком.

Outcome: approved