Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем 31.10.2014 року було укладено договір позики грошей. Відповідно до умов якого відповідач прийняв у власність грошові кошти в розмірі 1340000 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 100000,00 доларів США та зобов'язався повернути таку саму ж суму грошових коштів до 09 квітня 2015 року. З урахуванням того, що відповідач свої зобов'язання не виконав і борг не повернув, позивач вважає, що згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті , сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Оскільки станом на 18.06.2015 року, тобто на момент подачу позову до суду, згідно офіційного курсу НБУ складає 100 доларів США складає -2115 грн., тому позивач вважає, що, відповідачем підлягає до сплати позивачу 2215000 грн., що на момент подачі позову до суду еквівалентно 100000 доларів США, які і просить стягнути з відповідача. Як зазначає позивач на даний час відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не повернув грошові кошти зазначені вище. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду для стягнення грошових коштів. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував та просив відмовити у задоволенні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що познайомив позивача з відповідачем з метою отримання останнім грошей у борг та був присутній при підписанні сторонами договору позики та передачі грошей. Свідок [PERSON] показала, що перебуває з позивачем у трудових відносинах та була присутня при підписанні сторонами договору позики та передачі грошей. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, оголосивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. 31.10.2014 року між сторонами укладено договір безпроцентної позики відповідно до якого позивач надав в позику відповідачу суму грошових коштів в розмірі 1340000 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 100000 доларів США, натомість відповідач зобов'язався повернути дану суму до 09 квітня 2015 року. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надав останньому грошові кошти в розмірі 1340000 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 100000 доларів США, що підтверджується договором підписаними відповідачем (а.с.11). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі , що передбачено ст.1047 ЦК України. Статею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором . У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , що передбачено ст. ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу до 09.04.2015року. Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання, зокрема: з повернення у визначений договором строк суми позики відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 134 000, 00 (один мільйон триста сорок тисяч гривень нуль копійок) , що на момент укладення договору було еквівалентно 100000,00 доларів США . Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України , якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно довідки (а.с.14) офіційний курс долара США станом на 18.06.2015 року згідно офіційного курсу НБУ складав 100 доларів США -2115 грн. Таким чином, відповідачем підлягає до сплати позивачу 2215000 грн., що на момент подачі позову до суду еквівалентно 100000 доларам США Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав, то суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved