Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 73580,81 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 1996 року по 28.04.2016 року працювала на ВАТ «Житомирводбуд» на посаді головного бухгалтера. За період її роботи станом на 28.04.2016 року утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 62311,79 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.18). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимогу визнав частково в сумі 42760,75 грн. (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.06.1996 року по 28.04.2016 року працювала на ВАТ «Житомирводбуд» на посаді головного бухгалтера (а.с.5-6).\~ Зі змісту довідки виданої головою правління ВАТ «Житомирводбуд» 09.03.2017 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] з 01.05.2015 року по 28.04.2016 року складає 62311,79 грн. (а.с.7). Відповідно до розрахунку компенсації за затримку заробітної плати з 01.05.2015 року по 28.04.2016 року складає 73580,81 грн. (а.с. 8-9). Право на працю передбачено статтею 43 Конституції України, яка визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею , право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно \~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки відповідач не сплатив заробітну плату [PERSON] у строки передбачені чинним законодавством, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно з ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, викладене, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 7359,81 коп.

Outcome: approved