Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відновлення межі, посилаючись на те, що вона проживає [INFO], та її земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідачів, які проживають [INFO]. У 2003 році відповідачі спорудили вигрібну яму, яка на 0,5 метрів розташована на її власній земельній ділянці та її стічні води мають сторонні запахи, служать осередком інфекції, а у 2008 році відповідачі приватизували свою земельну іку по фактичних ломаних межах, які не відповідають межам, зазначеним у технічному паспорті, тим самим порушили її право на користування належною їй земельною ділянкою. тросила зобовязати відповідачів ліквідувати вигрібну яму, відновити межу у відповідності з аними земельно-кадастрової документації, а також просила стягнути з відповідачів на свою користь судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, надали поясненя, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вигрібна яма насправді є антисептиком на їхній з відповідачем [PERSON] території, на облаштування якого у нього є дозвіл, згідно акту ніяких санітарних норм вони не порушували, а щодо меж земельної ділянки, то він приватизував її із дружиною у 2008 році, на той час ніякого спору не виникало, межі не порушені, вони не змінювались з часів попередніх власників, до яких у позивача претензій не було. На їх земельні ділянки неодноразово виходили комісії у різному складі, ніяких порушень виявлено не було. Просив задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно заяви просила зглядати справу за її відсутності, за участю її представника [PERSON] Представники третіх осіб, Гребінківської міської ради Полтавської області та ребінківської районної санітарно-епідеміологічної станції, в судове засідання не зявились, о заяви просили розглянути справу за відсутності представників. Заслухавши позивача, його представника, відповідача, свідків, перевіривши фактичні гавини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність овити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає [INFO] по . л.Леніна в м.Гребінка, згідно технічного паспорту на будинок площа земельної ділянки задає за нормою 700 кв.м за даними від 11 квітня 1955 року, на даний час земельна ділянка приватизована (а.с. 6-9). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають [INFO] по . л.Леніна в м.Гребінка (а.с. 75-77). За повідомленням Виконавчого комітету Гребінківської міської ради № 236 від 29 квітня 2004 року, комісія у складі заступника міського голови [PERSON] та землевпорядника [PERSON], в присутності позивача [PERSON] розглянула заяву про встановлення меж між присадибними земельними ділянками по вул.Леніна,28 та вул.Леніна,26 в м.Гребінка та прийшла до висновку, що ширини земельних ділянок відповідають технічним планам, ділянки використовуються з фактичною конфігурацією з 1955 року, крім того, земельна ділянка по вул.Леніна,30 в м.Гребінка приватизована з виготовленням держеного акту по фактичних (ломаних) межах, що не дає можливості внести зміни (а.с. 10). За повідомленням Виконавчого комітету Гребінківської міської ради № 714 від 9 листопада 2007 року, комісія у складі землевпорядника [PERSON] та лікаря загальної гігієни райсанепідемстанції [PERSON], в присутності позивача [PERSON] розглянула аналогічну заяву та, окрім вищевикладеного, була поставлена вимога ліквідувати вигрібну яму (а.с. 11). Однак суд приходить до висновку, що зазначена вимога стосувалась саме вигрібної ями, вимога в матеріалах справи відсутня, те, що мова йшла саме про антисептик, нічим, окрім слів позивача, не підтверджується. Відповідно до розяснень Головного управління земельних ресурсів у Полтавській області за № Ко-15 8\\1004-01 від 17 квітня 2008 року, звернення [PERSON] щодо встановлення меж земельних ділянок було розглянуто з виїздом на місце, при цьому встановлено, що межі земельної ділянки визначені на місцевості парканом, що був встановлений понад двадцять років (а.с. 15-17). Згідно ст. 107 Земельного Кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема, з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до Акту від 7 травня 2008 року, комісія, створена за розпорядженням міського голови [PERSON] за № 108 від 6 травня 2008 року (а.с. 34), у складі землевпорядника [PERSON], заступника начальника районного відділу земельних ресурсів [PERSON], начальника районного відділу ДП Полтавської регіональної філії Центр Державного земельного кадастру» [PERSON], депутата Гребінківської міської ради [PERSON], в присутності [PERSON] та [PERSON], на підставі того, що земельна ділянка по вул.Леніна,30 приватизована та проведені геодезичні роботи по приватизації земельної ділянки по вул.Леніна,26, була визначена площа земельної ділянки [PERSON] по вул.Леніна,28, яка становить 736 кв.м замість планових 700 кв.м, збільшившись таким чином на 36 кв.м, при цьому межою між земельними ділянками по зул.Леніна,26 та вул.Леніна,28 є паркан, встановлений за свідченням сторін понад 20 років тому (а.с. 32). Рішенням Виконавчого комітету Гребінківської міської ради № 299 від 27 травня 2008 току, було вирішено погодитись з висновками комісії, викладеними в акті від 7 травня 2008 року, та межу між земельними ділянками по вул.Леніна,28 та вул.Леніна,26 залишити без змін (а.с. 33). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що викопіювання з плану кварталу ;е є земельно-кадастровою документацією, відповідно до якої межі земельної ділянки по :. л.Леніна,28 не є прямими (а.с. 35-38, 82-83). Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку по вул.Леніна,26, вона ттиватизована у 2008 році (а.с. 39-40) Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що встановлення точних меж земельних ділянок не входить до їхніх функціональних обовязків, скільки вони вимірюють виключно розміри будинків для встановлення наприклад газового палення та схематично позначають розмір земельної ділянки, бо не мають спеціального є ладнання для здійснення точних вимірів. Що стосується фактичного використання земельних ділянок сторонами, то в судовому засіданні встановлено, та це підтвердила позивач у справі, що паркан між земельними ділянками встановлений більше двадцяти років тому, ще попереднім власником домогосподарства відповідачів, тоді як відповідачем [PERSON] будинок отриманий 22 січня 2004 року згідно договору дарування, та 1\\2 частина була передана [PERSON] за договором про розподіл майна подружжя від 3 березня 2006 року (а.с. 84, 90). При цьому паркан вже існував за фактичними межами користування земельними ділянками, та позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що ці фактично встановлені межі нею оспорювались. Відповідно до ст. 158 Земельного Кодексу України, земельні спори щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, вирішуються органами місцевого самоврядування. Відповідно до розяснень Головного управління земельних ресурсів у Полтавській області від 3 липня 2008 року, звернення [PERSON] щодо встановлення меж земельних ділянок було розглянуто з виїздом на місце, в її присутності та у присутності [PERSON], та позивачу було рекомендовано звернуться із заявою до землевпорядної організації Гребінківського районного відділу ПРФ «Центр ДЗК при Держкомземі України» для замовлення робіт по виготовленню технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 18). Як було встановлено в судовому засіданні, із заявою до вказаної організації позивач [PERSON] до цього часу не зверталась, та взагалі з часу надання їй земельної ділянки по вул.Леніна, 28 в м.Гребінка у користування, жодного разу розміри земельної ділянки нею не перевірялись, тому твердження про невідповідність меж, за її словами в судовому засіданні, вона визначає виключно візуально (а.с. 19). Що стосується ліквідації вигрібної ями, то, як встановлено в судовому засіданні, позивач має на увазі яму, розміщену між двома парканами домоволодінь сторін. Згідно повідомлення головного державного санітарного лікаря району [PERSON], 6 жовтня 2010 року, комісією у складі помічників лікаря гігієніста Гребінківської рай СЕС [PERSON] та [PERSON], а також завідуючої відділом захисту прав споживачів міськвиконкому м.Гребінки [PERSON], була розглянута заява [PERSON] та встановлено, що фільтруючий колодязь (це стічна яма, яка викладена цеглою, а дно вкрите піском та щебенем) розміщений між парканами сторін, відстань між парканами 1 м 10 см. У колодязь здійснюється стік води з кухні, відкачуванню він не підлягає, відстань від фільтруючого колодязя до побудов (житлового будинку, літньої кухні) [PERSON] дотримується згідно вимог Державше будівельних норм 360-92 «Планування та забудови місцевих та сільських населених пунктів» (а.с. 68-69). Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed