Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.11.1996 виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29; неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та проживає окремо, та дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладнались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки внаслідок безпідставних ревнощів з боку відповідача, а також через проблеми у веденні спільного господарства. Вже понад шість місяців кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач з відповідачем спільного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що примирення та збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем не можливе з підстав зазначених позивачкою. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позивачки, які бажають розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Позивачка в судове засідання не з`явилася. На електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги щодо розлучення підтримує. терміну для примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені по справі не з`явився, по час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 09.11.2020, через канцелярію суду, від відповідача поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Передбачених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 листопада 1996 року у Чортовецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 16.11.1996 Чортовецькою сільською радою Городенківського району. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги те, що суду не відомо яке прізвище бажає залишити собі позивачка після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення неповнолітньої дочки після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8 від 25.03.2014, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.03.2014 виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги думку позивачки, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, вважає за доцільне дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved