Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 01.11.1998 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Жабелівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, актовий запис №2. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом 2019-2020 років їх сімейне життя погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин з серпня 2020 року. Сторони перестали розуміти один одного, у них різні характери, погляди на життя, шлюб та сім`ю. Через постійні конфлікти та суперечки життя стало нестерпним та їх сім`я розпалася остаточно. За таких обставин збереження сім`ї неможливе. Тому позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », понесені судові витрати стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що в наданий їм з відповідачем судом строк для примирення вони не помирилися та що відповідач не хоче змінювати свою поведінку та спосіб життя. На розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не бажає розривати шлюб, намагався зберегти сім`ю, однак змусити позивача бути у шлюбі не може. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01.11.1998, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Жабелівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 01.11.1998, про що зроблено актовий запис №2. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 11) . Згідно ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.07.2021 сторонам надано строк для примирення терміном два місяці (а.с. 29). За змістом ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, шлюбні відносини сторони не підтримують з серпня 2020 року. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак вони не привели до порозуміння між сторонами. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved