Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі будучи зареєстрованими за місцем проживання позивача більше одного року за вказаною адресою фактично не проживають, тим самим створюють власнику житла додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та утворюють перешкоди у вільному розпорядженні свої майном. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву представника позивача, повторну неявку відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов'язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 21 вересня 2005 року, є власником будинку № 2 по вулиці Журавлина, що знаходиться в селі Ватажкове Полтавського району Полтавської області. Також встановлено, що відповідачі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є зареєстрованими у [INFO], що знаходиться в селі Ватажкове Полтавського району Полтавської області, які з 2010 року за даною адресою у належному позивачеві будинку не проживають, їх речі у житловому приміщенні відсутні, витрати на комунальні та поточні роботи за вказаною адресою вони не здійснювали. [PERSON] про фактичне не проживання від 30.01.2018р., що затверджені головою Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області - [PERSON], встановлено, що [PERSON], [INFO], її дочка [PERSON], 15.07.2012р.н., та [PERSON], 20.12.1993р.н. дійсно в період з 2010 року по теперішній час зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: [INFO](а.с.13, 14). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». [PERSON] ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. [PERSON] змісту ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 1 статті 321 ЦК України, декларує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, ст. 391 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд вважає, що позивач як власник нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Ватажкове, вул. Журавлина, 2, позбавлений можливості захистити своє порушене право щодо вільного розпорядження своїм майно у поза судовому порядку. Отже, єдиним способом зняти відповідачів з реєстраційного обліку є визнання їх в судовому порядку таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Ватажкове, вул. Журавлина, 2. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, який постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. [PERSON] ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про-виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ст.ст. 71,72 ЖК України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких підстав, суд оцінивши у повному обємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що Відповідачі на час звернення позивача до суду із даним позовом, а саме: 20.03.2018р., - не проживають у [INFO], що знаходиться в селі Ватажкове Полтавського району Полтавської області з 2010 року тобто, понад рік, а тому відповідачі втратили право на користування жилим будинком, внаслідок їх відсутності за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial