Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилалась на те, що у шлюбі з відповідачем перебувають з 30 квітня 2011 року. Через відсутність порозуміння між позивачем та відповідачем щодо побудови сімейних стосунків просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Також, в позовній заяві позивач посилалась на те, що в березні 2013 року вона виїхала в Ізраїль, де знайшла житло і влаштувалась на роботу. Чоловік позивача також приїхав до Ізраїлю, у зв'язку з чим позивач сподівалась на те, що шлюб вдасться зберегти, але між ними порозуміння не було досягнуто, проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. 05 березня 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська відкрито провадження у даній цивільній справі. 30 квітня 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська провадження у вказаній цивільній справі було зупинено, сторонам надано строк для примирення. 01 липня 2014 року заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська позов задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 13 серпня 2014 року представником позивача подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська заяву про виправлення описки в рішенні суду в частині дати виїзду позивача за кордон. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено в зв'язку з її необгрунтованістю. 20 серпня 2014 року представником позивача повторно подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська заяву про виправлення описки в рішенні суду в частині дати виїзду позивача за кордон. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено в зв'язку з її необгрунтованістю. 23 вересня 2014 року представником позивача втретє подано до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська заяву про виправлення описки в рішенні суду в частині дати виїзду позивача за кордон. Судом у задоволенні і вказаної заяви було відмовлено, оскільки твердження представника позивача про те, що позивач [PERSON] виїхала до Ізраїлю влітку 2011 року не знайшло свого підтвердження в ході розгляду заяви. Крім того, з копії закордонного паспорту, виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що влітку 2011 року вона дійсно виїжджала до Ізраїлю, як зазначено в заяві про виправлення описки, проте в даному паспорті також містяться інші відмітки про більш пізніше перетинання кордону [PERSON]. 15 жовтня 2014 року представником відповідача до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська подано заяву про перегляд заочного рішення у даній цивільній справі. Заяву було задоволено, справу призначено до розгляду в загальному порядку. 22 листопада 2014 року представником позивача до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська подано уточнення до позову, в якому зазначено що [PERSON] після укладення шлюбу переїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. В судовому засіданні 09.12.2014 року представник позивача позов підтримала та пояснила, що починаючи з 2013 року стосунки між сторонами погіршилися і налагодити їх не вдається. З липня 2013 року сторони припинили спільне проживання. В судовому засіданні 09.12.2014 року представник відповідача позов визнала. Обидва представники пояснили, що сторони проживають за кордоном і не мають можливості взяти участь особисто в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за участю представників сторін, без особистої присутності позивача та відповідача. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб за актовим записом №24 відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Внаслідок непорозумінь, що виникали в цій сім'ї сімейні стосунки припинено. Судом надавався сторонам строк для примирення, але за наданий судом строк сторони не примирилися, сімейні стосунки не поновлено. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, представник позивача наполягає на розірванні шлюбу, представник відповідача позов визнала, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved