Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 28 травня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/2742/20 від 11 січня 2021 року, шлюб між ними розірвано. Після укладення шлюбу, 19 вересня 2005 року, [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0,0884 га, яка розташована у [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №036958. У 2006 році вони спільно з відповідачем почали будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці та у 2008 році перейшли проживати до новозбудованого житлового будинку. 21 жовтня 2011 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, за спільні кошти ними придбано та оформлено на [PERSON] , транспортний засіб марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , вартість якого станом на 12 квітня 2021 року, становить 131 177,00 грн. (1 долар США - 27,91 грн.). Вказує, що відповідно до чинного законодавства, вона має право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,\~ на 1/2 частину земельної ділянки та на 1/2 вартості автомобіля марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Враховуючи викладене, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, та на 1/2 вартості автомобіля марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , що становить\~ 65588 гривень 50 коп. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З рішення про розірвання шлюбу від 11.01.2021 року встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2004 року у Золотолинській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що 28 травня 2004 року зроблено запис за №2 (а.с.6). Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області № 564/2742/20 від 11.01.2021 року, шлюб\~ між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №036958, виданого на підставі рішення Костопільської міської ради від 5 квітня 2005 року №447 і договору дарування від 14 грудня 2004 року №4285, 19 вересня 2005 року [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0,0884 га, яка розташована у [ADDRESS] (а.с. 8). На вищевказаній земельній ділянці сторони побудували будинок. Згідно технічного паспорту КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради» від 06.04.2011 року, вбачається, що право власності на вказаний будинок було оформлено на [PERSON] (11-13). 21 жовтня 2011 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] \~ (а.с.9) Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка на якій розташоване вищезазначене нерухоме майно були\~ набуті відповідачем\~ під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частина 1 ст. 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної\~ власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Частиною другою вказано статті передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивач має право на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку, будівель та споруд, які належать на праві власності [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на які розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частиною четвертою вищезазначеної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Вищенаведені норми статті 120 ЗК України та ст.377 ЦК України дають підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі на відчуження нерухомості. Отже, до позивача, як співвласника частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, відповідно до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України перейшло право власності на земельну ділянку у розмірі належній йому частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Враховуючи вищенаведене, позовна вимога про визнання за [PERSON] \~ права власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] підлягає до задоволення. Крім того, судом встановлено, що за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] було придбано та оформлено на [PERSON] , транспортний засіб марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Згідно інформації наявної в мережі Інтернет вартість аналогічного транспортного засобу марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску становить 4 700,00 доларів США, що по курсу Національного банку України, станом на 12 квітня 2021 року, становить 131 177,00 грн. (1 долар США - 27,91 грн.) (а.с.17). Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Враховуючи, що\~ транспортний засіб марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] є неподільною річчю, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача грошова компенсація за 1/2 вартості спірного авто, ринкова вартість якого 131 177,00 грн. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 65588 гривень 50 копійок грошової компенсації за 1/2 вартості транспортного засобу марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Окрім того, позивач також просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 2364 грн. та 454 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених\~ позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133\~ ЦПК України передбачено що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція також висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2016 року. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат на оплату правничої допомоги було надано: договір-доручення про надання правової допомоги від 08.04.2021 року (а.с.21), акт приймання-передачі послуг по наданню професійної (правничої) допомоги\~ від 21.04.2021 року (а.с.23); квитанція №55505114 від 21.04.2021 року про оплату юридичних послуг на у розмірі 5000 грн. (а.с.24). Відповідно до зазначених вище документів позивачем було понесено 5000 грн. 00 коп.\~ витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір за подачу до суду позовних вимог в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та стягнення з відповідача на її користь 1/2 вартості автомобіля у розмірі 2364 грн. Також, до подання позовної заяви позивачем подавалась заява про забезпечення позову, а саме накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot Partner», 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , за подання якої сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2818 грн. Ухвалою Костопільського районного суду від 26.04.2021 року №564/971/21 позивачу відстрочено сплату судового збору за подачу позовної заяви в частині визнання права власності на земельну ділянку, до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави, судовий збір за подання позовної заяви в частині пред`явлення позовної вимоги про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у розмірі 908 грн. Крім того, згідно вимог ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved