Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 02 грудня 2015 року померла її мачуха [PERSON], з якою вона з 2008 року проживала однією сімєю. З померлою вони були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, взаємні права та обовязки, здійснювала догляд за нею, забезпечувала її необхідними ліками, обробляла город, підтримувала будинок та прибудинкову територію в належному стані, утримувала домашню птицю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщинана земельну ділянку площею 2,569 га, кадастровий номер 3222983300:05:010:0020, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 276835, який було виготовлено та видано [PERSON], втрачено, що перешкоджає оформити спадщину у встановленому законом порядку. Спадкоємець померлої за заповітом [PERSON] спадщину не прийняв. Являючись спадкоємицею померлої [PERSON] за законом, вона виявила бажання оформити спадкові права та звернулася із заявою до нотаріуса. Перевіривши наявність підстав для закликання до спадкування за законом, нотаріус повідомив, що факт проживання однією сімєю з померлою не менше пяти років до дня її смерті підлягає встановленню в судовому порядку. Просила встановити факт проживання з померлою [PERSON] однією сімєю з червня 2008 року до часу відкриття спадщинита визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на належну померлій земельну ділянку площею 2,569 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. [PERSON] із ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі та з опублікуванням оголошення про виклик вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не зявився до суду, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст.ст. 157, 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи Миронівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не зявився, повідомлений належно. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За частиною 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 352752, виданим 02 грудня 2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. [PERSON] ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом одержують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з червня 2008 року до дня смерті, тобто до 02 грудня 2015 року, проживала однією сімєю та вела спільне господарство з заяником [PERSON] До червня 2015 роки вони проживали в будинку позивачва по вулиці Самарка, 117 села Козин Миронівського району Київської області, з червня 2017 року по де6нь смерті [PERSON] в селі Ємчиха Миронівського району Київської облшасті по вулиці Миру, 21. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження від 27 лютого 2017 року складеним депутатом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області та довідкою [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 96 від 20 лютого 2017 року. Зазначений факт також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що знають померлу [PERSON] та заявницю, оскільки проживали з ними по-сусідству багато років, та підтвердили ті обставини, що заявниця після смерті батька [PERSON] стала проживати з [PERSON] в будинку, який успадкувала після смерті батька, доглядала її, у 2015 році забрала [PERSON] до будинку її сімї, що в селі Ємчиха. До дня смерті [PERSON] вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів доводять той факт, що заявник та померла [PERSON] більше восьми років проживали однією сімєю, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки. Позивач являється спадкоємцем померлої [PERSON] за законом четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сімєю їй необхідно для оформлення спадщини після його смерті відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України. Факт, за встановленням якого звернулася [PERSON], має юридичне значення. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Встановлено, що померлій [PERSON] на підставі розпорядження Миронівської районної державної адміністрації від 06 грудня 2004 року № 432 передано у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 2,569 га. В підтвердження права власності на вказану земельну ділянку було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 276835, копію якого додано до позовної заяви. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 09 лютого 2005 року за № 010504100127. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], їй стали відомі обставини щодо наявності заповіту, складеного померлою. За заповітом, посвідченим 02 лютого 2011 року секретарем Козинської сільської ради Миронівського району Київської області та зареєстрованим в реєстрі під номером 4, спадкоємцем померлої за заповітом є відповідач [PERSON] [PERSON] зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43363691 від 24 березня 2016 року, який зберігається в матеріалах спадкової справи, даний заповіт є чинним. З матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що її спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса не звертався, з померлою на день смерті не проживав. Дані обстави ни підтверджені довідкою [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 169 від 23 березня 2016 року. Позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав. [PERSON] з пунктами 4.12,4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи\~ міститься повідомлення нотаріуса від 16 лютого 2017 року №\~ 55/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій,\~ що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, є відсутність документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку, та документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем не менше пяти років до дня її смерті. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Спадкоємець не подав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно у виді земельної ділянки, право власності на яке підлягає державній реєстрації, оскільки оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 276835 втрачено. Дані обставини наведені позивачем, підтверджені оголошенням у газеті «Миронівський край» від 07 березня 2017 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Чинне законодавство України не передбачає можливості видачі спадкоємцю дублікату державного акту, який був оформлений на померлу. [PERSON] зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позовні вимоги є доведеними. Оскільки спадкоємець померлої [PERSON] не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, питання визначення належності права на майно має вирішуватись у судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1233, 1296, 1297 Цивільного кодексу України,\~\~

Outcome: approved