Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що 07.11.2016 року померла [PERSON]П, за якою здійснювала догляд [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 05.02.2016 року було складено заповіт, за яким все належне спадкодавцю майно, а саме вказану квартиру вона заповіла [PERSON] Дізнавшись про існування заповіту позивач звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. У звязку з наведеним просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 07.11.2016 року, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просив проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 01.10.2003 року, виданого Фондом комунального майна м. Херсона, [PERSON] належить квартира № 60, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 64, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1787604 від 22.10.2003 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №225378 виданого Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] померла 07.11.2016 року, про що зроблений актовий запис №795. За життя [PERSON] 05.02.1016 року склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла все належне їй майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS], [PERSON]. Відповідно до листа від 15.06.2017 року за вих. № 206/01-16 приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було розяснено про необхідність звернутися до суду з заявою про поновлення строку для прийняття спадщини. Як вбачається з відповіді КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» від 08.06.2017 року [PERSON] у 2017 році знаходилася на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні лікарні з 17.05.2017 року по 27.05.2017 року. З 30.05.2017 року знаходиться на лікуванні в денному стаціонарі поліклініки № 1 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» з діагнозом: церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст., наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (травень 2016 року) з мовними порушеннями. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивачка, яка проживала окремо від спадкодавця не вчинила дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. Згідно з розясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначила, що не звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, через те, що їй не було відомо про існування заповіту та у звязку з хворобою, отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними труднощами для вчинення нею цих дій. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved