Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №59. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що, починаючи з 10.09.2008 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої морально психологічної атмосфери, через що між ними часто виникають сварки, що негативно впливає на моральне здоровя дитини. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинене. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Спір про майно подружжя відсутній. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що, починаючи з 10.09.2008, сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 074928, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 59. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №134236, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №94. Спору щодо місця проживання дитини та щодо майна подружжя не має. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти задоволення позову, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved