overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 жовтня 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 26 лютого 2011 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.11). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2011 року у виконавчому комітеті Новомалинівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 жовтня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 18 травня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем на даний час фактично припинені, з 2012 року стосунки між ними погіршилися і вони з сином виїхали до м. Києва, де на той час вона вступила до університету. Згодом повернувшись, їм з відповідачем не вдалося налагодити сімейні стосунки в звязку з непорозуміннями, що виникли між ними, суперечностями та зайвим вживанням алкоголю відповідачем. В останні роки їх спілкування стало нестерпним, на сьогодні відповідач має стосунки з іншою жінкою, вона теж перебуває в інших стосунках та проживає разом з сином в м. Черкаси за станом здоровя сина. Тому позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена та просить розірвати шлюб (а.с.2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 травня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 168 (а.с. 4 копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 жовтня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 23 липня 2011 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені більше чотирьох років назад, з цього часу вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Причиною розірвання шлюбних стосунків є відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги, між ними часто виникають непорозуміння, сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, оскільки вона має другу сім'ю, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 липня 2011 року у виконкомі Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 03 (а.с.6 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 липня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 20 вересня 2013 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною, тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та у встановленому законом способу і порядку, про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 486 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку та отримує відповідну соціальну допомогу (а.с. 7 - копія повідомлення). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 лютого 2017 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 16 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем остаточні розірвані з серпня 2013 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних стосунків стали розбіжність у поглядах на сімейне життя, його планування. Крім того такий юридичний факт поширює на набуте нею майно режим спільної сумісної власності для спростування якого потрібно звертатися до суду з метою визнання за нею права особистої власності в звязку з окремим проживанням. Питання майнового характеру вирішено з відповідачем в досудовому порядку, дитина за їх згодою буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу вона бажає взяти дошлюбне прізвище «Попова». Оскільки подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивач просить розірвати шлюб (а.с.2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2010 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 270 (а.с.4 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 лютого 2017 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 18 січня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, діаметрально-протилежні погляди, психологічну несумісність, що призводило до постійних безпричинних сварок та скандалів, стосунки між нею з відповідачем втратили сімейний сенс та почали суперечити її інтересам, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки між собою та почали проживати окремо з 31 грудня 2016 року. Їх сім'я розпалася остаточно, шлюб носить виключно формальний характер. Тому оскільки подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивач просить розірвати шлюб, змінити її прізвище на дошлюбне та стягнути з відповідача судові витрати (а.с.2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 січня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 15 (а.с.5 копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн., сплаченої нею при поданні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 серпня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 21 вересня 2013 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано між ними 13.05.2014 р. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2013 року, який 13 травня 2014 року між ним розірваний (а.с.8, 9 - копії свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 10 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір, обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

позивач звернулася до суду 07 червня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 12 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з квітня 2016 року, причиною цього стали різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові, поваги один до одного, вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена, просить розірвати шлюб ті стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 квітня 2014 року (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 580 грн., в той час як ставка судового збору за подання відповідного позову згідно Закону України «Про судовий збір» складає 551,20 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду 08.07.2021 року з позовом\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2017 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім`ї та просить шлюб розірвати. Відповідно до ухвали суду від 13.07.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06 лютого 2017 року виконавчим комітетом Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 01. З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, відповідач не надав заперечень на позов, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення прав на вільний вибір. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908\~\~грн. На підставі наведеного та ст. ст.\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved