Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 05.08.2016 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05.08.2016 року між сторонами укладено шлюб (а.с. 3) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7) При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст.180СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та на даний час з поважних і об`єктивних причин не може вносити свій вклад в утримання своїх дітей. Згідно ч.1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд встановив, що позивачка проживає разом з дитиною віком до трьох років, здійснює догляд за дитиною, доходів не має, тому безсумнівно є особою, що потребує матеріальної допомоги від батька дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач не надав жодних заперечень стосовно заявленого позивачкою розміру аліментів. При цьому, позивачкою у позові зазначено, що [PERSON] є платником аліментів на дітей, проте жодного доказу вказаного факту не надано, а тому суд вважає за можливе визначити розмір алміентів у виді 1/6 частки доходів відповідача на утримання дружини. На підставі п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial