Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, про визнання особистою приватною власністю майна одного з подружжя, в позовній заяві вказавши, що з 24.10.1970 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від подружнього проживання мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з позивачкою та піклується про неї. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.03.2001р. шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, однак [PERSON] не зверталася до відділу РАЦС Сокальського РУЮ з метою реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС та видачі Свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки не надавала цьому значення. Реєстрація розірвання шлюбу в відділі РАЦС Сокальського РУЮ Львівської області вчинено 26.10.2006 р. за актовим записом № 241 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], а згідно до ст. 115 СК України, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 1 липня 2010 р. (тобто на час розірвання шлюбу), передбачала, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є Свідоцтво про розірвання шлюбу видане органами ДРАЦС. З цього слідує, що розірвання шлюбу між сторонами відбулося в 2006р. Вказує, що хоча шлюб між сторонами розірвано в 2006р., однак подружні відносини між ними припинились ще в 1999 р. коли відповідач залишив сім'ю і перейшов проживати до своїх батьків, знявши з власної ініціативи 12.03.1999р. свою реєстрацію за місцем постійного проживання у спірному будинку в [ADDRESS]. З цього часу сторони не проживають разом, не пов'язані спільним побутом та не мають спільних прав та обов'язків, що належать подружжю, а тому шлюб з 1999р. по 2006р. існував лише формально. Зазначає, що під час перебування у шлюбі в 1973р. сторони побудували житловий будинок [ADDRESS]. до вказаного будинку належать господарські будівлі з гаражем. Загальна вартість будинку з господарськими будівля станом на 25.10.2013р. становить 203513, 00 грн. Хоча будинок будувався під час шлюбу [PERSON] та [PERSON], однак участь у його будівництві брала лише позивачка, оскільки відповідач постійно зловживав спиртними напоями і ні грошима, ні власною працею не брав участі у його будівництві. Також відповідач не ніс витрат по його утриманню, не здійснював поточних ремонтів, не дбав про житловий будинок та не утримував його в належному стані. Всю роботу по утриманню будинку здійснювала та здійснює по даний час позивачка зі своїм сином. Рішенням виконкому Переспівської сільської ради № 8 від 12.03.1998р. надано дозвіл на оформлення права власності на вищевказаний житловий будинок, на підставі якого [PERSON] оформила право власності на житловий будинок [ADDRESS] на своє ім'я та отримала Свідоцтво про право власності на будівлі видане Переспівською сільською радою від 01 лютого1999р. зареєстроване в ЛОР ДКП «Червоноградське МБТІ» за реєстром № 161 від 01.02.1999р. На даний час у позивачки виникла необхідність відчужити житловий будинок на користь свого сина [PERSON], однак вона не може цього зробити, позаяк згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя для відчуження якого необхідна згода відповідача. Через неприязні стосунки з відповідачем [PERSON] в добровільному порядку не може отримати від нього таку згоду, хоча позивачка вважає, що відповідач не має своєї частки в спільному майні подружжя, а житловий будинок належить лише їй. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, зменшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, подав заяву у якій вказує, що зменшені позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом установлено, що з 24.10.1970р. по 26.10.2006р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про право власності на будівлі виданого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 01.02.1999 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення виконкому Переспівської сільської ради №8 від 12.03.1998р. про оформлення права власності на будинок вцілому. Як убачається із записів у будинковій книзі [PERSON] з власної ініціативи 12.03.1999р. знявся з реєстрації за місцем постійного проживання в [ADDRESS]. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає із моменту державної реєстрації. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). На підставі п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В судовому засіданні установлено, що [PERSON] в 1999 р. залишив сім'ю і перейшов проживати до своїх батьків та з власної ініціативи 12.03.1999р. знявся із реєстраційного обліку за місцем постійного проживання в будинку [ADDRESS]. Також, установлено, що вказаний будинок будувався під час шлюбу [PERSON] та [PERSON], однак участь у його будівництві брала лише позивачка, оскільки відповідач ні грошима, ні власною працею не брав участі у його будівництві. Відповідач не ніс витрат по утриманню будинку, не здійснював поточних ремонтів, не дбав про житловий будинок та не утримував його в належному стані. Всю роботу по утриманню будинку здійснювала та здійснює по даний час позивачка зі своїм сином. Таким чином, позовна заява [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] підлягає до задоволення.

Outcome: approved