Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.09.2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис - 2474, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2018 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові. Подальше сумісне життя неможливе. На примирення вона не згодна. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того вказує, що на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, позбавлена можливості отримувати інші доходи. Вказує, що відповідач має постійний дохід, але добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. У зв`язку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.01.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково. При цьому позивач вказав, що на розірвання шлюбу згоден, збереження шлюбу неможливе. Також погоджується на стягнення аліментів, але у меншому розмірі - 2500 грн., оскільки він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, заявленому в позові, крім того, надав копію виконавчого листа, з якого вбачається, що з нього стягуються аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, 20.09.2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2474, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 3713 від 17.12.2020 року (а.с. 9). Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Враховуючи викладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] і [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідач допомогу на утримання дружини не надає. Згідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стан здоров`я відповідача задовільний, він працює, що ним було підтверджено у судовому засіданні, але пояснив, що в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 2500 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову - на суму 2500 грн. При цьому, суд виходить з того, що позивачем не доведена можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання в такому розмірі, який заявлено у позовній заяві. Водночас доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться хворий непрацездатний батько, не заслуговують на увагу, оскільки ця обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, але підлягає задоволенню частково - суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дружини в сумі 2500 грн. щомісяця до досягнення дитиною 3-річного віку з підстав, викладених вище. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial