Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Зазначає, що 06 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року. Просить шлюб розірвати, місце проживання сина визначити з матір'ю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 06 жовтня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1032. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання сина сторін - [PERSON] з матір'ю, суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки останній проживає з матір'ю та спір щодо цього відсутній. Суд враховує, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На підставі викладеного,

Outcome: partial