Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою, посилаючись на те, що 14.12.2011 року відповідач позичив у неї 532 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 14.12.2014 року. Вказаний договір позики було укладено шляхом власноручного написання відповідачем розписки про отримання вказаної грошової суми. Проте, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розпискою від 14.12.2011 року у сумі 1 374 820,83 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК Українисуд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно розписки від 14.12.2011 року [PERSON] отримав у [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 532 000,00 грн в строк до 14.12.2014 року та станом на сьогоднішній день грошові кошти не повернуті. Відповідно до частини першоїстатті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. За правилами ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові суду від 11.11.2015 року №6-1967цс15 та №6-996-цс17 від 13.12.2017 року. Передана сума грошей складає 532 000,00 грн, період прострочення боргу на час пред'явлення уточненої позовної заяви становить 2193 днів індекс сумарний індекс інфляції за цей період дорівнює 746 929,65 грн, три відсотки річних за період прострочення складають 95 891,18 грн. Таким чином підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у розмірі 1 374 820,83 грн. Згідно зст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у сумі 8000,00 грн. у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved