Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] Позивач працює та отримує заробітну плату в розмірі 1\~680 грн., що не дає їй можливості повністю забезпечувати фізичний, духовний розвиток дитини. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з 28 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня\~\~ 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з аналізу зазначеної норми права, суд приходить до висновку про те, що судом приймаються до уваги тільки ті зміни матеріального, сімейного стану або погіршення здоров'я, які сталися після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працює на посаді бухгалтера ТОВ «Мед-сервіс» та отримує заробітну плату в розмірі 1\~680 грн., та при цьому отримує аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. Розмір заробітної плати позивача та аліменти не дають їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що обставини визначені ст. 192 СК України позивачем доведені, а тому позовні вимоги про зміну розміру аліментів та стягнення їх у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, підлягають задоволенню, при цьому починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial