Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14.06.2003 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу сторони спільних дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб та відновити позивачу дошлюбне прізвище. Ухвалою суду від 20.01.2021 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив суду що дійсно близько 6 місяців не підтримують сімейних стосунків із позивачем, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Зазначив, що намагався налагодити стосунки із позивачем, однак безрезультатно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 14.06.2003 у Київському міському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №903 (а.с. 3). Від зареєстрованого шлюбу сторони мають спільних дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Із пояснень відповідача вбачається, що примирення сторін протягом 6 місяців не відбулось. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Окрім цього, позивач просить відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved