Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Більшовик», розташовану на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Суми та яка вказане майно прийняла, але не оформила за життя, після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] в с. Манухівка Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті матері (спадкова справа 48/2020), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно, але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Витрати по справі позивач просила покласти на неї. У підготовче засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач також не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, позов визнав, про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом, що [INFO] в м. Суми померла [PERSON] , мати позивача, яка на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину шляхом спільного проживання на день смерті (спадкова справа № 48/2020 від 18.09.2020), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно. До спадкового майна також входить право на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Більшовик», розташовану на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Вказане спадкове майно належало [PERSON] , чоловіку [PERSON] (помер [INFO] та спадщину після смерті якого прийняла [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0122742 від 30.10.1996. При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючих документів на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 27.07.2021 № 467/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В той же час, з копії листа Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 13.07.2021 № 02-21/1300 та викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам КСП «Більшовик» вбачається, що за № 135 в ній значиться запис про те, що за [PERSON] рахується отриманий сертифікат серії СМ № 0122742 від 30.10.1996 на право на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Встановивши, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, тому визнання даного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved