Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові вказувала, що [INFO] року померла баба - [PERSON], що підтверджується реєстровим записом в Свідоцтві про смерть [NUMBER] від 28.05.2009 року, яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті в [ADDRESS] відкрилась спадщина. Ще, задовго до смерті, баба [PERSON], 25.06.1993 року в м. Вижниця в органі по приватизації Вижницької міської ради одержала свідоцтво про право власності на житло за адресою [ADDRESS], свідоцтво було видане згідно розпорядження № 4. 05.09.2003 року баба [PERSON] одержала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 2137469 на квартиру по [ADDRESS] 21 серпня 2015 року Вижницьким районним судом було винесено рішення про визначення додаткового строку її батькові [PERSON], але рішення суду він віддав у спадкову справу до нотаріуса, але спадщину не оформив, так як він громадянин іншої країни і у нього не було грошей для оформлення спадщини. [INFO] року батько - [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть . Однак вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і для цього були поважні причини. Зазначала, що з 06.08.2016 року виїхала до Польші на роботу і на момент смерті батька знаходилася там і не змогла приїхати додому, але батько помер в м. Оренбург, так як він громадянин Росії. 09.02.2017 року повернулася додому, про що свідчить відмітка у паспорті тільки для того щоб, звернутися з відповідною заявою в останні дні строку до нотаріальної контори. Посилалася на те, що 10.02.2017 року звернулася до нотаріуса м. Івано - Франківська, щоб засвідчити справжність підпису у заяві про прийняття спадщини після смерті батька, Крім того 10.02.2017 по 14.02.2017року. знаходилася на амбулаторному лікуванні з діагнозом - гіпертонічний криз. 14.02.2017 року відправила належно завірену заяву на адресу Вижницької державної нотаріальної контори, їй було відмовлено , оскільки основний шестимісячний термін та порядок його дотримання, які передбачені ст. ст. 1269,1270 ЦК України нотаріусом визнано, як такі, що нею порушені і пропущені, з вимогою про необхідність визначення в судовому порядку додаткового строку для прийняття цієї спадщини в нотаріальному порядку, посилаючись, що на конверті стоїть штамп 14.02.2017 року. Просила винести рішення, яким визначити їй [PERSON] додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася . В адресованій суду заяві позов [PERSON]. підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Представник Вижницької міської ради у суд не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, заявлений позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено [INFO] року померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується реєстровим записом в свідоцтві про смерть [NUMBER] від 28.05.2009 року, яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина в [ADDRESS] у вигляді квартири, яка згідно свідоцтва про право власності від 25.06.1993 року на житло належала їй на праві приватної власності. 21 серпня 2015 року Вижницьким районним судом було винесено рішення про визначення додаткового строку її батькові [PERSON], але рішення суду він віддав у спадкову справу до нотаріуса, але спадщину не встиг оформити. [INFO] року - [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть № [NUMBER] виданий управлінням ЗАГСу м. Оренбурга [INFO] року. Позивач [PERSON]. є єдиним спадкоємцем після смерті батька, що підтверджується довідкою Вижницької міської ради за №02-16/376 від 07.04.2017 року. Згідно відповіді від 17 лютого 2015 року, надісланого державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І., [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв»язку з тим, що протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно відмітки в закордонному паспорті позивача вона 06.08.2016 року по 09.02.2017 року перебувала за кордоном у республіці Польща. 10.02.2017 по 14.02.2017 року позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні у міській клінічній поліклініці №1 м. Івано-Франківськ з діагнозом - гіпертонічний криз, що підтверджується довідкою за №160. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved