Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, смт. Комишуваха, вул. Первомайська, 3. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [PERSON] разом виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації у 2014 року. У судове засідання позивач не зявився. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про причину неявки суду не повідомили. Представник опіки та піклування [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилалася в позові, оскільки вони були визнані відповідачами. Відповідно до частин 1, 2, 7 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідност.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право на користування житловим приміщення, яке належить іншій особі, може виникати на підставі ст.405 ЦК України, ст. 156 ЖК України або ст. 158 ЖК України. Так, згідно з договором купівлі-продажу від 24.05.2016 року продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] прийняв у власність будинок за адресою: Луганська область, Попаснянський район, смт. Комишуваха, вул. Первомайська, 3. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 07.09.2016 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO], з ним у цьому будинку проживають його дружина [PERSON] і син [PERSON] Раніше власником цього будинку була [PERSON] Хоча в будинку зареєстровані також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зазначені особи з 2014 року в цьому будинку не проживають, зі слів сусідів виїхали до Росії, їх речей у будинку немає. Таким чином, судом встановлено відсутність будь-яких з підстав для користування відповідачами житлом позивача, передбачених ст.405 ЦК України, ст. 156 ЖК України або ст. 158 ЖК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved