Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до позбавленого батьківських прав [PERSON] про стягнення аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свою вимогу тим, що за рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 липня 2013 року по справі № 654/2379/13-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. 28 лютого 2014 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] за рішенням Городянського районного суду Чернігівської області. Розпорядженням голови Нижньосірогозької райдержадміністрації Херсонської області № 124 від 29 квітня 2014 року позивача призначено опікуном над малолітнім [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач прохає винести рішення про стягнення з відповідача щомісяця на його користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, прохав стягнути з відповідача на його користь, як опікуна неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з [PERSON], який позбавлений батьківських прав, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 травня 2014 року. Іншим стягувачам відповідач аліменти не сплачує. Відповідач [PERSON], будучи допитаним суддею Голопристанського районного суду Херсонської області за судовим дорученням у судовому засіданні 21 червня 2006 року, позовні вимоги [PERSON] не визнав, посилаючись на те, що не має постійного місця роботи, хворіє, тому не має можливості сплачувати аліменти, доказів наявності хронічного захворювання не надав. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виданого 07 грудня 2006 року свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року в с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, батьком його вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Горднянського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 8-10).Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 липня 2013 року [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Розпорядженням Городянської районної державної Адміністрації Чернігівської області № 102 від 17 квітня 2014 року дитині [PERSON] [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 5 Розпорядженням Городянської районної державної Адміністрації Чернігівської області № 102 від 17 квітня 2014 року дитині [PERSON] [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 5). Розпорядженням Нижньосірогозької районної державної Адміністрації Херсонської області № 124 від 29 квітня 2014 року [PERSON] [INFO] призначено опікуном [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] не визнає позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 ч 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СУ України. На час слухання справи відповідач не має постійного місця роботи, позов не визнав, на думку суду таку позицію відповідач зайняв, маючи на меті уникнути виконання покладеного на нього законом обов'язку по утриманню дитини, тому до уваги не приймає. Враховуючи викладені обставини, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд, погоджуючись з вимогою позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з врахуванням матеріального становища відповідача, задовільного стану його здоров'я, оскільки відповідачем доказів наявності хронічного захворювання, яке б перешкоджало працевлаштуванню, суду не надано. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок з відповідача на користь держави.

Outcome: approved