Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до Прилуцького міськрайонного суду з вказаним цивільним позовом. Вимоги мотивовані тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач разом з відповідачами спільно користуються вказаним будинком, котрий має два окремі входи. Враховуючи, що між співвласниками вже склався певний порядок користування спільним майном і з метою реалізації законних прав щодо власносності, позивач просила суд виділити їй частку із спільної часткової власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, вказані позовні вимоги визнають та просять задовольнити. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право власності позивача на 1/2 частину жилого будинку з належною частиною надвірних будівель підтверджується договором дарування частини жилого будинку від 23 січня 2002 року, посвідченим державним нотаріусом Прилуцького міської державної нотаріальної контори зареєстрованим в реєстрі за № 2-606 (а.с.4). Згідно Акту-погодження конкретного користування будівлями і спорудами співвласниками будинку за адресою [ADDRESS] , затвердженим 29.10.2015 року КП «Прилуцьке МБТІ», встановлено, що в конкретному користуванні позивача знаходиться Ѕ частка будинку, а саме: приміщення по житловому будинку: під літ А-1: житлова кімната (літ. 1-3) площею 16,7 кв.м., житлова кімната (літ 1-4) площею 5,6 кв.м., житлова кімната (літ 1-5) площею 8,00 кв.м., передпокій (літ 1-6) площею 8,3 кв.м., по житловій прибудові під літ (а' -1): коридор (літ 1-1) площею 4,6 кв.м., ванна (літ 1-7) площею 3,9 кв.м., кухня (літ 1-2) площею 11,8 кв.м., загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 30,3 кв.м, по надвірним будівлям та спорудам: сарай під літ. Б-1, погріб під Б-1, під літ. «Пг'-1», сарай підліт. «б-1». Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено положеннями ст.ст.316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Відповідно до приписів ч.1 ст.356, ст.ст.358,364 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З огляду на той факт, що сторони по справі є співвласниками спірного житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями, вони мають право вимагати його поділу відповідно до часток у праві спільної часткової власності на належну кожному частку. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.91 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз`ясненням в п.7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Враховуючи вище викладене та з урахуванням того, що житловий будинок розділений між співвласниками та кожним із співвласників здійснено переобладнання належної йому частки і будинок має окремі входи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки будинку. За фактичних обставин реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачу частки в будинку жодним чином не порушить прав інших співвласників, а саме [PERSON] та [PERSON] , оскільки запропонований варіант виділу здійснено відповідно до законодавства на підставі акту-погодження конкретного користування будівлями і спорудами співвласниками будинку з дотриманням чинних будівельних норм.

Outcome: approved