Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 12 липня 2021 року, вона є власником квартири [ADDRESS] . Як зазначено позивачем в позовній заяві, вона проживає в даній квартирі, але не зареєстрована. Також в даній квартирі зареєстровані відповідачі, які в даній квартирі ніколи не проживали та по даний час не проживають. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідачів в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника квартири, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування належною їй на праві власності квартирою Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки від них не надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 937 (а.с.6,7) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8). Відповідно до витягу адміністратора відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради від 15.07.2021, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.9). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. Тобто в даному випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника [PERSON] таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у належній на праві власності позивачу [PERSON] квартирі [ADDRESS] , однак за вищевказаною адресою ніколи не проживали і не проживають, що підтверджується довідкою квартального комітету №2 «Вокзальний» від 17.08.2021 (а.с.10). Враховуючи вище викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідачів слід стягнути на користь позивача в рівних частинах судовий збір за подання позову, що становить 908,00 грн., а саме: по 302,67 грн. з кожного. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 346, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved