Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 червня 1997 року. Від спільного життя у них народилась двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини у них припинились з січня 2020 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] . Вона звернулась до суду із наказом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу. На сьогодні вона не працює, молодша дитина потребує догляду, так як дитина часто хворіє. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання, оскільки отримує дохід в розмірі 70 000 грн. в місяць. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 17 500 грн., з дня розірвання шлюбу та протягом трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, та надав відзив в якому зазначає, що [PERSON] не є інвалідом ІІ, І групи, не досягла пенсійного віку, є цілком працездатною особою. Дитина [PERSON] досягла шестирічного віку, не має фізичних та психічних розладів здоров?я, відвідує дитячий садок. Тому просить відмовити в задоволенні позову. 20 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 09 липня 2020 в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони по справі з 28 червня 1997 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 350 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи дитина проживає разом з матір`ю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім?ї № 001053136 від 01.02.2020 р. (а.с.10), відповідач по справі з позивачем та дитиною не проживають разом, згідно до акту про не проживання № 10 від 20 лютого 2020 р. (а.с.11). Відповідно до медичної довідки дитина [PERSON] хворіє на застудні захворювання (а.с.15,16). Згідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 76 СК України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене та з урахуванням вимог ст. 76 Сімейного Кодексу України, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки позивачем [PERSON] на виконання вимог ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що вона у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, не мала можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, тому останньою не доведено суду, що має право на утримання від відповідача у зв`язку з розірванням шлюбу. Окрім цього, згідно до вимог\~ ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто обидва батьків утримують дитину в рівних частках, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed