Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця с. Єлизаветівка Лозівського району Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER], відносно дочки [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 47). Представник позивача - адвокат Цувіна О.О. у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. На заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 48-49). Відповідач у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 45). Представник третьої особи - Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника (а.с. 50). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 09 вересня 2014 року [PERSON], [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку над нею та призначено опікуном над дитиною та над її майном позивача, [PERSON] (а.с. 16). Мати дитини, [PERSON], [INFO], згідно з висновком комунального закладу охорони здоров'я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 6» за № 3 (третій) від 04.08.2016 року має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та перешкоджає їй виконувати батьківські обов'язки (а.с. 17). Батько [PERSON], на момент встановлення опіки над дитиною, згідно з вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2011 року відбував покарання у місцях позбавлення волі. Шлюб між батьками дитини розірвано за рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.04.2014 року (а.с. 18). 25 грудня 2015 року [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, але до цього часу виконувати батьківські обов'язки намірів не виявив. Натомість стверджує, що не може виховувати дитину, не бажає з нею спілкуватися, не має наміру забирати її від бабусі. Подав до Виконавчого комітету Лозівської міської ради як до органу опіки та піклування заяву у якій відмовився виконувати батьківські обов'язки стосовно своєї дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Жодної участі у вихованні дочки, відповідач не бере на протязі останніх чотирьох років. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються бабусею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. З батьків дитини за рішеннями Лозівського міськрайонного суду Харківської області стягуються аліменти, рішення Лозівського міськрайсуду Харківської області від 20.10. 2014 року та рішення Лозівського міськрайсуду Харківської області від 30.10.2014 року, що підтверджується виконавчими листами Лозівського міськрайонного суду (а.с. 26, 27). Позивач сумлінно виконує обов'язки опікуна, між нею та дитиною склалися добрі стосунки, онука довіряє їй, почувається з нею захищеною. Неодноразово заявляла, що бажає жити тільки разом з нею, бо неодноразово бачила батька у нетверезому стані, що викликало у неї страх та відразу. Позивачем створені належні умови для життя та навчання дитини є місце для сну, для ігор та готування уроків, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25.03.2016 року (а.с. 19). Позивач є пенсіонером, не працює, тому має багато вільного часу, який вона повністю присвячує вихованню та розвитку дитини. Має тісний контакт з вчителями зі школи де навчається онука, що підтверджується характеристикою на [PERSON], яка видана директором та класним керівником Лозівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Лозівської міської ради (а.с. 21) та характеристикою на родину [PERSON] яка видана директором та класним керівником Лозівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Лозівської міської ради (а.с. 22). Із висновку Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 02-13-7/503 від 22.04.2016 року вбачається, що виконавчий комітет вважає доцільним позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 52-54). Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що своїми діями відповідач порушує зобов'язання, закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме: п.2 ч.1 ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено не дивлячись на те, що він має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Статтями 10, 57, 60, 179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, з урахуванням наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу [PERSON], що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved