Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу зазначивши, що 20.06.2014 року між нею та Кіровоградською філією АТ «Імексбанк» було укладено договір № 1330003581 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідно до п. 1.1 публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, «Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» оголошує пропозицію фізичним особам укласти договір банківського вкладу (депозиту) на умовах приєднання.», а відповідно до п. 1.6 цього Договору, «Приєднання фізичної особи до даного Договору здійснюється шляхом підписання Договору про приєднання до Договору та отримання його примірника. Після приєднання фізичної особи до цього Договору шляхом надання до Банку відповідного Договору про приєднання та внесення суми вкладу, така фізична особа стає Вкладником Банку. Цей Договір має юридичну силу відповідно до ст. 633 ЦК України і рівносильним Договору, підписаному сторонами.». Згідно з умовами договору № 1330003581 про приєднання, сума вкладу складала 50 000, 00 грн., дата повернення вкладу - 26 вересня 2014 року, а процентна ставка вкладу -25 відсотків річних. Звернувшись після закінчення строку дії Договору в Кіровоградську філію АТ «Імексбанк» з питання повернення суми вкладу, позивач отримала лише частину вкладу в розмірі 5 500,00 грн., наступного дня отримала 4 500,00 грн., а всього відповідач повернув їй за станом на 25.11.2014 року 31 500,00 грн.. після чого виплата коштів була припинена. Разом з тим, позивачем до суду надано заяву, відповідно до якої позивач зменшила суму позовних вимог та просила стягнути з відповідача 17 323, 25 грн. Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач до суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити та справу розглянути без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без участі представника не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи за даної явки, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору № 1330003581 від 20 червня 2014 року «Про приєднання до Публічного Договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року» позивачем на депозитний рахунок 20 червня 2014 року було внесено кошти у сумі 50 000, 00 грн., строком на 98 днів, а саме до 26 вересня 2014 року, з щомісячною виплатою відсотків у розмірі 25% річних, про що свідчить зазначений договір та квитанція видана відповідачем від 20 червня 2014 року на суму 50 000, 00 грн. За письмовим зверненням позивача до Кіровоградської філії АТ «Імексбанк» щодо виплати залишку заборгованості, обґрунтованої відповіді про причини несвоєчасної виплати коштів відповідачем не надано, проте письмово позивача повідомлено, що залишок заборгованості по рахунку № [NUMBER] складає 18 583,84 грн. 17 березня 2015 року від позивача судом отримано заяву, згідно з якою позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 17 323, 25 грн., у зв'язку з частковим виконанням відповідачем договірних умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 1060 та ч.2 ст. 1228 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене суд вважає за можливе повністю задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved