overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 30 червня 2007 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, що призвело до розпаду сім'ї. Тривалий час сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] 18 жовтня 2017 року ухвалою суду по справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву від 15 лютого 2018 року, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, термін для примирення не потрібен. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме оголошення про виклик до суду через Веб-портал «Судова влада України» причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 110. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. На даний час шлюбні відносини не підтримують. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2012 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний час вони проживають окремо, з липня 2016 року сімейно-шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб числиться лише формально. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 162. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 340. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, що призвело до розпаду сімї. З жовтня-листопада 2014 року між позивачем та відповідачем припинено спільне проживання. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує, термін для примирення не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2014 року, про що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-БК № 253935, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1675. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 березня 2016 року [PERSON], [INFO], визнано батьком дитини, народженої [PERSON] Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 10 червня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний час вони проживають окремо, сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити, строк для примирення не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 222 (5842) від 25 листопада 2016 року, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 10 червня 2006 року, про що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане виконкомом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 14. Від спільного сімейного проживання позивач і відповідач дітей не мають. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають більше шести місяців. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2006 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, що призвело до розпаду сім'ї. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, термін для примирення не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2006 року, про що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 440. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1762 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 73. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21.04.2015 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року відповідач не проживає з нею та дитиною, з того часу шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем неможливим. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала, вважала, що строк на примирення не потрібен. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що на розірвання шлюбу згоден, вважав, що примирення неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.04.2015 року. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примиритися, зберегти сім`ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів в сумі 500грн. щомісячно в користь [PERSON], посилаючись на те, що вона навчається, а тому потребує додаткових коштів для. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та суду пояснив, що він хворіє та не має можливості сплачувати аліменти. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає що позов слід задовольнити частково виходячи з такого. Згідно, ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається в ДНЗ Тернопільський центр професійно-технічної освіти з 01вересня 2015 року по 01.02.2017 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 03 березня 2016 року №744. Також, як вбачається із довідки про доходи від 03 березня 2016 року № 745, доходи [PERSON] з грудня 2015 року по лютий 2016 року становлять 1230,20грн. Про необхідні витрати на навчання свідчать копії товарних чеків, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 10-11). Згідно Свідоцтва про народження серії І-ИД №225502 батьком [PERSON] записаний [PERSON] Як вбачається із індивідуальної програми реабілітації №680, [PERSON] є інвалідом ІІІ-ї групи. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1074грн. З 08.10.2002 року [PERSON]В являється безробітним, що підтверджується довідкою Залозецької селищної [PERSON] від 18 березня 2016 року №471. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач частково має можливість сплачувати аліменти, а тому з нього слід стягнути аліменти користь [PERSON] в розмірі 200грн. щомісячно до закінчення нею навчання -01.02.2017року. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в обґрунтування якої зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року по 28.10.2013 року. Від цього шлюбу позивач має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Оскільки останнім часом відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, позивач бажає, щоб відповідач платив їй аліменти за рішенням суду. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття Позивачка надала суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач згодний платити аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його доходів, просив розглянути справу за його відсутності, про що подав суду відповідну заяву. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, як підтверджений матеріалами справи. Відповідно до ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківство відповідача відносно [PERSON], [INFO], підтверджується матеріалами справи - свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. Суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, стягнути з відповідача аліменти з моменту звернення позивачки до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved