Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат для проведення лікування неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3 380 грн. 28 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб з відповідачем розірвано, однак є спільна дитина, яка проживає з матір'ю. За рішенням суду відповідач сплачує на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що протягом тривалого періоду часу син хворіє та має хронічне захворювання, перебуває на диспансерному обліку, проходить амбулаторне лікування в дитячих медичних закладах, санаторії, що потребує значних витрат. Вказала, що на путівки сину, квитки та медикаменти витратила 6 760 грн. 60 коп. та просить стягнути з відповідача 50% від зазначеної суми додаткових витрат на лікування сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що працювала на посаді державного службовця Житомирського ОМВК, однак 13.05.2013 року була звільнена за скороченням штату працівників. 16.05.2014 року знову працевлаштувалася до військкомату, однак оклад - мінімальна заробітна плата. За рекомендацією лікаря повезла дитину на лікування до санаторія у м. Євпаторія оскільки саме там кваліфіковано лікують нервові хвороби. Позивач в судовому засіданні зазначила, що дитина народжена з двома пухлинами головного мозку, її потрібно постійно підліковувати, а лікування та оздоровлення дитини потребує значних коштів, які позивач самостійно надати сину не може, тому просить стягнути додаткові витрати з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі 1 479 грн. 90 коп., мотивуючи це тим, що не заперечує проти часткового відшкодування позивачу вартості путівки з 23.09.2013 року по 22.10.2013 року, затрат на проїзд та на придбання ліків, однак заперечує проти стягнення затрат, пов'язаних з поїздкою позивача із сином в 2012 році до дитячого санаторію, посилаючись на те, що позивач сама прагнула побувати на морі, самостійно прийняла рішення про поїздку сина, будь-які медично-клінічні дані про необхідність санаторно-курортного лікування дитини відсутні. Також вказав, що дитина хворіє з народження, але коли він приходив, позивач не давала бачитися з дитиною, сказавши, що коштів ніяких не потрібно, дитину виховає сама, викинула речі. Просить врахувати той факт, що два місяці ніде не працює, а до цього працював охоронцем в Укртелекомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.10.2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15.05.2008 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Як вбачаться з наявних в матеріалах справи виписок з історії хвороби дитини, [PERSON] хворіє з народження, потребує амбулаторного лікування, йому рекомендовано санаторно-курортне лікування. Згідно пояснень відповідача та його представника в судовому засіданні та наданих суду заперечень вбачається, що фактично відповідач оспорює понесені позивачем витрати на купівлю санаторно-курортної путівки від 05.07.2012 року, квитків на потяги «Київ-Євпаторія» та «Сімферополь-Київ», а також медикаментів, перелік яких міститься в чеках від 26.11.2013 та 27.11.2013 року на підставі того, що відсутні відповідні підтверджуючі рекомендації лікарів. Дані заперечення відповідача та його представника відкидаються судом, оскільки в оглянутій в судовому засіданні медичній картці амбулаторного хворого [PERSON] містяться, зокрема, записи лікаря-невролога від 13.05.2012 року, яким рекомендоване санаторно-курортне лікування пацієнта разом із матір'ю та запис від 30.10.2013 року, яким призначене лікування із переліком медпрепаратів, що містяться в квитанціях від 26.11.2013 та 27.11.2013 року. Інші ж витрати на купівлю ліків для дитини, його оздоровлення в санаторії, квитки, підтверджуються копіями квитанцій, путівок, проїзних документів та не заперечуються відповідачем, а відтак в силу положень ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи викладене, а також матеріальне становище батька та матері, значні витрати на лікування дитини, те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved