Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є бабусею неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] є її донькою та матір`ю [PERSON] [PERSON] тривалий час не проживає з дитиною, не займається вихованням сина та його утриманням, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Відповідач є одинокою матір`ю, відомості про батька дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У період з 21.11.2017 р. по травень 2019 р. [PERSON] відвідував ДНЗ «Білосніжка», відповідач заклад не відвідувала, сином не цікавилася. З 01.09.2019 р. [PERSON] почав відвідувати Сумську спеціалізовану школу № 7 ім. М. Савченко. Документи до навчального закладу подавала вона, оскільки відповідач в черговий раз зникла і місце її перебування їй не було відоме. Неодноразові бесіди з відповідачем щодо необхідності належним чином виконувати батьківські обов`язки нести відповідальність за виховання сина, позитивного результату не дали. Таким чином, безвідповідальне ставлення відповідача до свого сина [PERSON] , стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Просить суд: позбавити батьківських прав відповідача відносно [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Максименко О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Штогрин О.В. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.01.2013 р. З листа Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 25 «Білосніжка» м. Суми від 20.09.2019 р. № 251 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідував дошкільний заклад № 25 «Білосніжка» з 21.11.2017 р. - середня та старша групи. У 2018-2019 р. навчальному році його відвідуваність складала 50-60 %. Після Нового року дитину приводила і забирала бабуся, яка і цікавилась успішністю хлопчика, підтримувала контакт з вихователем. На випускному ранку мама відмовилась танцювати з дитиною, що принесло, звичайно, моральну травму дитині (хлопчик залишився сидіти один, бабуся плакала, мама вийшла із залу) на що працівники закладу та присутні батьки звернули увагу. Відповідно до листа КУ «Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 7 ім. М. Савченка Сумської міської ради Багу М. до навчального закладу записувала його бабуся [PERSON] , школу постійно відвідує тільки бабуся, матері дитини в навчальному закладі ніколи не було, успішністю хлопчика, його взаємовідносинами в дитячому колективі завжди цікавиться бабуся [PERSON] . Хлопчик має достатній рівень знань, забезпечений всім необхідним шкільним приладдям, до школи учень завжди приходить охайний. Відповідно до Висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , служба вважає за можливе позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до з роз`яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом факти свідчать, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, навчання, підготовку до самостійного життя, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до неї крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її сина - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved