Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що вона в період з 26.02.2013 року та по даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має з ним спільних дітей - [PERSON], який народився [INFO] року та [PERSON], яка народилася [INFO] року. Відповідач останнього часу в повній мірі не надає грошові кошти на утримання дітей, і тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просить врахувати суд те, що в даний час він сплачує аліменти у розмірі 25% на доньку від першого шлюбу - [PERSON], яка народилась [INFO] року. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги як обґрунтовані та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживає разом з матір'ю. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, обов'язком особистим, а не солідарним. Відповідач у зв'язку із стосунками, що склалися між ним та позивачкою, останнього часу не надає матеріальної допомоги в повному розмірі позивачу для утримання дітей, хоча є працездатним та згідно з копії трудової книжки працював в КП «Харківводоканал» до 21.11.2016 року. Відповідач не підтверджує жодним письмовим доказом обґрунтування того, що він сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Не надано жодних письмових даних про добровільне утримання аліментів від заробітної плати відповідача з місця роботи. Крім цього не надано рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Надана ксерокопія свідоцтва про народження дитини від першого шлюбу також не підтверджує факт сплати аліментів. На підставі вищевикладеного, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дітей у виді 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду позивача та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача суд стягує судовий збір в дохід держави, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved