Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди. У судове засідання позивач не з`явилась, надала письмову заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з [PERSON] на її користь шкоду у сумі 110 306 грн. 62 коп. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Просив справу розглянути без його участі. Відповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ДМС УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. З матеріалів справи вбачається, що останнє відоме місце проживання [PERSON] - 55323 [ADDRESS] Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до реєстру відправи рекомендованої кореспонденції (а.с. 45) відповідачу направлена ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками. На конвертах (а.с. 45, 61) є відмітка відповідальної особи з поштового відділення про відсутність відповідача за адресою місця проживання. Враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, [PERSON] є таким, що належним чином повідомлений про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 23.07.2018 року відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд зі згоди позивача розглядає справу за наявними у справі матеріалами у заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2017 року о 09 год. 15 хв. в с. Слобожанське Дніпровського району [PERSON] керуючи автомобілем Деу Ланос н/з [NUMBER] перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці, внаслідок чого змусив водія [PERSON], яка керувала автомобілем КІА Сід н/з [NUMBER], виїхати на узбіччя, де автомобіль перекинувся. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль КІА Сід н/з [NUMBER], травмованих немає, що підтверджується Висновком інспектора з дорожнього нагляду сектором превенції Дніпровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.04.2017р та Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 9.10.17р. по справі №467/758/17. Автомобіль КІА Сід н/з [NUMBER] належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 11.09.2008 року. Відповідно до ч.6. ст. 82 КПК України постанова суду у справах про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09.10.2017 року по справі №467/758/17 (яке набрало законної сили 20.10.17р) [PERSON] визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав Договору оренди, довіреності тощо. 19.05.2017 р. позивач направила на адресу відповідача телеграму про те, що 25.05.2017 року в м.Новомосковську по вул. 3.Белой 150 буде проводиться огляд автомобіля. [PERSON] не приїхав, уповноваженого представника також не надав. Відповідно до висновку від 29.05.2017 р. суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] майнова шкода спричинена власнику автомобіля КІА Сід н/з [NUMBER] складає 89 006 грн. 62 коп. Згідно зі ст. 140 ЦПК України розмір витрат пов'язаних із забезпеченням доказів та вчинення інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Вартість проведеної оцінки майнових збитків складає 1 300 грн. 00 що підтверджується відповідним договором з суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] від 18.05.2017р та квитанцією до прибуткового касового ордеру №14. Так, згідно ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст. 23 Цивільного Кодексу України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч.4 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Фізична особа, діями якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення (ч.1 ст. 276 Цивільного Кодексу України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч.2 ст. 276 Цивільного Кодексу України). Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (ст. 280 Цивільного Кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до висновку про наявність у [PERSON] на протязі тривалого періоду часу моральних переживань, що негативно сказались на її моральному стані. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала моральних страждань, значний переляк та стрес під час перекидання автомобіля, переживання за своє здоров'я та пошкоджений транспортний засіб. З 25.03.2017р по 05.04.2017р. [PERSON] перебувала у стаціонарі, що негативно вплинуло на розклад її життя та роботи.

Outcome: approved