Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року в м. Ялта. У зв'язку з тим, що сухопутна територія АР Крим є тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» №1207-18 від 15.04.2014 року, тому лише 06.07.2017 року на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2017 року про встановлення юридичного факту вона отримала свідоцтво про смерть чоловіка. Вона є спадкоємцем за законом, у зв'язку з чим 07.07.2017 року звернулася до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Однак, їй було відмовлено, оскільки пропущено встановлений 6-місячний строку для прийняття спадщини. У зв'язку з чим вона не змогла вчасно зареєструвати смерть чоловіка та реалізувати свої спадкові права. У зв'язку з наведеним просила визначити додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Другої Херсонської державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмові пояснення, в яких заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в повному обсязі. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.11.1973 року Горельською селищною радою, 03.11.1973 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №42. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблений актовий запис №05. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.07.2017 року встановлено юридичний факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м. Ялта, дата смерті - [INFO] року, дата народження [INFO] року, місце народження м. Єфремов Тульська область, Російська Федерація, громадянство - громадянин України, причина смерті - злоякісне новоутворення шлунка, що вийшло за межі однієї локалізації, місце проживання - Україна, Автономна [ADDRESS]. З листа Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 06.07.2017 року №1217/01-16 вбачається, що оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент його смерті зареєстрована за адресою померлого не була, вона пропустила строк для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивачка не вчинила дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначила, що не звернулась до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, через те, що нею не було своєчасно отримано свідоцтво про смерть її чоловіка, отже, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини пов'язані з об'єктивними труднощами для вчинення нею цих дій. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved