Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРОМАВТОІНВЕСТ» про відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати в період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18.02.2002 року з Відкритого акціонерного товариства «Авто ЗАЗ» на її користь стягується спричинена шкода, завдана каліцтвом у зв`язку з ДТП в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАТ «ЗАЗ» неналежної якості. Судово-медичною експертизою від 04.07.2003 року їй встановлено 40% втрати працездатності безстроково. В подальшому згідно загальних зборів від 26.12.2016 року змінено тип акціонерного товариства ПАТ «Авто ЗАЗ» і перейменовано в ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ». Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 року їй було встановлено з 01.02.2019 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 3572,58 гривень. Оскільки з 01.01.2020 року збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 4723,00 грн., що значно впливає на визначення розмірів платежів, тому вона просить суд встановити їй з 01.02.2020 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 4043,44 гривень, стягнути з відповідача на її користь суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року у розмірі 470,86 гривень, зобов`язати відповідача з 01.02.2020 року щомісячно виплачувати на її користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати, суму у розмірі 470,86 гривень, що є різницею між новим розміром та щомісячною сумою 3572,58 гривень, яка стягується з відповідача, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на послуги адвоката у розмірі 2975,00 гривень. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2020 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Просила суд, при вирішенні питання судових витрат, врахувати, що представник позивача з 2012 року представляє інтереси [PERSON] , яка щороку подає практично аналогічні позови, та обізнаний про всі обставини справи. За їх підрахунками час витрачений адвокатом складає 1,5 години, тому оплата витрат на правничу допомогу повинна складати 1275,00 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, прийшов до таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2002 року встановлено, що в результаті продажу відповідачем неякісного автомобіля «Таврія-1102», 09 лютого 1991 року, відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок травмування за висновком судово-медичної експертизи від 04.07.2003 року [PERSON] встановлено безстроково 40% втрати працездатності та ІІІ група інвалідності. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на користь [PERSON] стягується завдана шкода, спричинена каліцтвом в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАТ «ЗАЗ» неналежної якості. Згідно з рішенням Загальних зборів Товариства від 26.12.2016 року змінено тип акціонерного товариства ПАТ «АвтоЗАЗ» і перейменовано у Приватне акціонерне товариство «ПРОМАВТОІНВЕСТ». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» шкода, заподіяна здоров`ю споживача у зв`язку з придбанням неякісних товарів (що вийшли з ладу з вини підприємства-виробника) підлягають відшкодуванню в повному обсязі, впродовж терміну служби товару або 10 років з часу його виготовлення. На підставі ч.4 ст. 223 ЦК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняються обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з вимогами ч.2 ст.1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (зі змінами) за вимогами про продовження платежів або стягнення недовиплачених сум відшкодування у зв`язку з помилковим зниженням його розміру з вини адміністрації підприємства, установи, організації виплати проводяться за попередній час, протягом якого належало відшкодувати шкоду, без обмеження будь-яким строком. В інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. 24.04.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, за яким стягнуто з ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» на користь [PERSON] суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.03.2018 року по 01.02.2019 року у розмірі 385,25 гривень, встановлено [PERSON] з 01.02.2019 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 3\~572,58 гривень, зобов`язано ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» з 01.02.2019 року щомісячно виплачувати на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати суму у розмірі 385,25 гривень, стягнуто з ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 1700,00 гривень, стягнуто з ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 гривень. Суд вважає, що позивачем правильно розрахована сума в рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в розмірі 470,86 гривень, новий розмір безстрокового щомісячного платежу у сумі 4043,44 гривень, а також сума відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року у розмірі 470,86 гривень. При вирішенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копію договору на надання юридичних послуг від 15 липня 2012 року (а.с.8), копію свідоцтва адвоката [PERSON] про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.9), детальний опис послуг, наданих адвокатом (а.с.9А), акт передачі-приймання послуг адвоката, при цьому повна дата на акті відсутня (а.с.11), копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 05.02.2020 року на суму 1275,00 гривень, від 10.02.2019 року на суму 1700,00 гривень. Відповідно до детального опису послуг, наданих адвокатом, для надання правничої допомоги адвокатом витрачено 3,5 години. Згідно п. 3.1 договору на надання юридичних послуг за надання виконавцем послуг замовник зобов`язаний провести оплату за домовленістю. В клопотанні про стягнення витрат на послуги адвоката позивач зазначила, що за домовленістю сторін одна година праці адвоката при розрахунку гонорару складає 850 гривень, що не суперечить чинному законодавству. Проте, суд, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, зазначення в акті передачі-приймання послуг адвоката про складання позовної заяви від 10.02.2020 року, опрацювання законодавчої бази і консультування 05.02.2020 року, а також участь даного адвоката в аналогічних справах [PERSON] ,

Outcome: approved