overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 26.02.1998 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що сторони із травня 2011 року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Крім того, зазначила, що за таких обставин збереження шлюбу неможливе, адже сімя має лише формальний характер, а тому просить суд його розірвати. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 26 лютого 1998 року, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №276. /а.с. 3/ Зі змісту копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 088951 від 30.06.1998 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 28.10.2011 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що між сторонами тривалий час були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим. Крім того, зазначила, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим, а тому просить суд його розірвати. Сторони надали суду заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позивач позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 28.10.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, актовий запис №10. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 30.04.1989 року між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Крім того, вказала, що із 2010 року сторони проживають окремо, за таких обставин збереження шлюбу неможливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, поштові конверти повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд, ухвалює рішення в заочному провадженні, у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі із 30 квітня 1989 року, який зареєстрований Рейською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №3. Сторони повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, тобто з 19.02.2015 року, щомісячно у розмірі 1/3 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO] року, а потім у розмірі ? частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO] року, стверджуючи, що він перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких у сторін народилися син [PERSON] та син [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося, тривалий час, сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, їх діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач вихованням та забезпеченням дітей не займається, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча надав заяву в якій позов [PERSON] визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання дітей. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, тобто з 28.12.2016 року, щомісячно у розмірі 1/3 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття дітьми, тобто до 25.03.2024 року, стверджуючи, що 12.08.1995 року вона з відповідачем у відділі РАГС Балтського районного управління юстиції Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітніх дітей дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, на даний час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2012 року по справі №2/1503/1025/12 шлюб між сторонами розірвано, їх неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач вихованням та забезпеченням дітей фактично не займається, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, тобто з 20.02.2018 року, щомісячно у розмірі 1/2 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття старшої дитини, тобто до 25.09.2022 року, стверджуючи, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано, на даний час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, тобто з 04.08.2016 року, щомісячно у розмірі 1/3 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі ? частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дочкою [PERSON], тобто до [INFO], стверджуючи, що 19.11.1995 року вона з відповідачем у Сінненській сільській раді народних депутатів Балтського району Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, на даний час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, їх неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач вихованням та забезпеченням дітей не займається, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання неодноразово не з'явився, хоча про дні, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, тобто з 24.06.2016 року, щомісячно у розмірі 1/3 частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 12.08.2027 року, а потім у розмірі ? частини його заробітку та всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 11.02.2029 року, стверджуючи, що 09.05.2009 року вона з відповідачем у Плосківській сільській раді Балтського району Одеської області зареєструвала шлюб з відповідачем, під час перебування у шлюбі у сторін народилися син [PERSON] та син [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося, на даний час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, їх діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, відповідач вихованням та забезпеченням дітей не займається, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, надала суду заяву, в якій свої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання неодноразово не зявився, хоча про дні, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тим, що шлюб був укладений 09.01.2004р., відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON]. Примирення неможливо, оскільки вони втратили почуття кохання та поваги. Сімейні відносини сторонами припинені 24.06.2008 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, натомість надіслала зави з проханням розглянути справу за її відсутності, зазнаючи, що позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Таким чином, відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України, про що у порядку частини 1 статті 225 ЦПК України постановлена ухвала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 104 СК України, шлюб припиняється унаслідок його розірвання. Згідно зі ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.01.2004р., зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 01 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Сімейні відносини сторонами припинені з 24.06.2008 року та не відновлювалися. Родина розпалася через втрату почуттів кохання та поваги. Примирення між подружжям неможливо. Шлюб існує формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тим, що шлюб був укладений 19.12.2009р., відсутність взаєморозуміння, поваги й довіри привели до розпаду родини. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON]. Примирення неможливо, оскільки вони втратили почуття кохання та поваги. Сімейні відносини сторонами припинені з жовтня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, натомість надіслала зави з проханням розглянути справу за її відсутності, зазнаючи, що позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи, після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач про день, час і місце судового засідання повідомлявся за адресою місця його реєстрації, тому відповідно до вимог ст. 74, 77 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, причини неявки відповідача суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Таким чином, відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України, про що у порядку частини 1 статті 225 ЦПК України постановлена ухвала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 104 СК України, шлюб припиняється унаслідок його розірвання. Згідно зі ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.12.2009р., зареєстрований Старокримською міською радою Кіровського району АР Крим, актовий запис № 61 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Сімейні відносини сторонами припинені з жовтня 2013 року та не відновлювалися. Родина розпалася через втрату почуттів кохання та поваги. Примирення між подружжям неможливо. Шлюб існує формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved