Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 59, що у будинку № 58 по вул. лінія 10 - а в с. Гірниче у місті Кіровограді. Крім того, позивачем зазначено, що в липні 2012 року в її квартирі, з її ж дозволу було зареєстровано з метою працевлаштування її сестру, тобто відповідачку, яка ніколи в квартирі не проживала та речі до квартири не заносила. Наприкінці жовтня 2013 року відповідачка познайомилася з чоловіком, з яким спільно проживала, а пізніше начеб - то виїхали на заробітки до Київської області. Посилаючись на зазначені обставини та вказуючи на те, що реєстрація відповідачки в її квартирі позбавляє отримати субсидію на житлово комунальні послуги та унеможливлює вирішення питання щодо можливого відчуження квартири, позивач з даним позовом звернулася до суду. Представник позивача надав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи здійснити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, причини неявки до суду не відомі, заяву про розгляд справи без її участі суду не надала. З урахуванням зазначених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів, заочно. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 21.05.2003 року, позивач купила квартиру на номером 59, що знаходиться в м. Кіровограді, по вул. 10 Лінія, в будинку під номером 58, право власності на яку також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно з довідкою комунального підприємства ЖКР № 9 Кіровоградської міської ради від 14.05.2015 року № 205, відповідачка є зареєстрованою в квартирі позивача. Відповідно до письмових пояснень громадян [PERSON] та [PERSON], а також згідно з актом про не проживання особи від 12.05.2015 року встановлено, що після реєстрації відповідачки в липні 2012 року в квартирі позивача, відповідачка жодного разу в квартирі не проживала, оглядом квартири позивача було встановлено, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає та її речі в квартирі відсутні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до п. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обставини викладені у позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є обґрунтованими, доведеними, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення даного позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved