Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 08 серпня 2009 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, в родині зникло порозуміння, погіршилася моральна атмосфера, відсутнє нормальне спілкування. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися з серпня 2016 року. Подальше спільне сімейне життя з відповідачем суперечитиме їхнім інтересам. Примиритись їй та відповідачу не вдалося. Спору щодо проживання дітей у них не виникло, майновий спір також відсутній. З огляду на вказане позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також змінити її прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не надавати час на примирення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.36). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 08.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 196 (а.с.8). Від цього шлюбу подружжя має спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Від позивача [PERSON] також надійшло клопотання про заміну прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Кожна особа має право на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved