Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, до складу яких входять: літ. «а» веранда; літ. «Б» сарай-літня кухня; літ. «В» гараж; літ. «Г» погріб; літ. «Д» Сарай; літ. «Е» навіс; літ. «Л» сарай; літ. «М» сарай; літ. «Н» навіс; літ. «О» літній душ; літ. «Р» навіс; літ. «У» вбиральня; літ. «З» колодязь; №1 паркан; №2 ворота; №3 паркан, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначила в позові, що вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, звернувшись до Пологівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями за законом першої черги до майна померлої [PERSON] крім неї, позивача, є [PERSON], яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк і заявила про відмову від неї. Оформити право власності на житловий будинок [PERSON] не може у зв'язку із тим, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, на підставі яких нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори від 07 липня 2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок. З-за неможливості оформити спадщину через нотаріальну контору у позивача виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. Просила постановити судове рішення, яким визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами до нього загальною площею 40,2 кв.м, житловою 23,4 кв.м. який розташований у [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.24-26). Позивач, її представник за договором про надання правової допомоги адвокат Богдан В.М., представник відповідача в судове засідання надали письмові заяви, в яких справу просять розглянути без їх участі. Позивач і її представник підтримують позовні вимоги, просять задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому адвокат Богдан В.М. у заяві до суду просить у судовому рішенні зазначити, що спадковий житловий будинок позивач спадкує після смерті своєї матері за законом, оскільки у позові помилково зазначено, що спадкування відбувається за заповітом (а.с.44,45). Голова Воскресенської сільської ради своєю заявою до суду повідомив, що сільська рада проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.27). У зв'язку з надходженням від всіх осіб, які беруть участь у справі, заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, з'ясувавши міркування представника відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області 20 грудня 2016 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с.Воскресенка Пологівського району Запорізької області (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 лютого 1964 року, встановлено, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] (а.с.9). З копії витягу №00017505509 від 04 січня 2017 року з Державного реєстру акту цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу має прізвище [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], з господарчими спорудами і будівлями до нього. Судом встановлено, що державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області своєю постановою від 07 липня 2017 року №966/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок на ім'я спадкодавця спадкоємцем державному нотаріусу не наданий (а.с.6). З виписки з погосподарської книги №5447 по Воскресенській сільській раді Пологівського району Запорізької області встановлено, що згідно запису №16 житловий будинок [ADDRESS], який побудований до 05 серпня 1992 року, належав [PERSON]. Згідно постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року село Чапаєвка Пологівського району Запорізької області перейменовано в село Воскресенка. Згідно розпорядження сільського голови №6 від 16 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць населених пунктів Чапаєвської сільської ради» назва вулиці Леніна перейменована на Центральна (а.с.11). З копії технічного паспорту на житловий будинок, виданого КП «Імпульс» Пологівської районної ради 17 березня 2017 року, судом встановлено, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване (а.с.16-18). Зі звіту з незалежної оцінки на а.с.19 встановлено, що станом на 10 липня 2017 року житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами до нього має ринкову вартість в розмірі 41243 грн., з якої позивачем сплачений судовий збір згідно квитанції на а.с.1. З копії спадкової справи №33/2017 на а.с.31-43 судом встановлено, що позивач своєчасно звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини до майна померлої матері і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Рідна сестра позивача у справі, дочка [PERSON] [PERSON], яка є мешканкою Російської Федерації, своєю заявою до державної нотаріальної контори від 16 червня 2017 року повідомила про відмову від належної їй частки у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом державним нотаріусом не видавалися. Згідно довідки сільського голови і секретаря Воскресенської сільської ради Запорізької області №1112 від 09 лютого 2017 року, яка міститься в спадковій справі, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], рахується за даними погосподарської книги за [PERSON], яка по день своєї смерті постійно проживала і була зареєстрована за цією адресою з 1938 року. Разом з [PERSON] проживала і проживає дочка [PERSON] Спадкоємцями за законом є дочки померлої [PERSON] і [PERSON] Інших спадкоємців нема. Заборони і арешти на житловий будинок і на земельну ділянку відсутні (а.с.35). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачу державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність і реєстрацію правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння; представник відповідача в своїй заяві до суду не заперечує проти задоволення позову [PERSON]; факт володіння і розпорядження за життя [PERSON] спірним житловим будинком знайшов своє підтвердження в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами; факт прийняття спадщини позивачем доведений матеріалами спадкової справи; інші повнолітні спадкоємці відмовилися від своїх часток у спадщині; суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], з господарчими спорудами і будівлями до нього.

Outcome: approved