Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 листопада 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей, троє з яких є повнолітніми, а син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Однак подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові, довіри та поваги один до одного. Разом вже не проживають з жовтня 2014 року, а на даний час відповідач проживає у Харківській області у громадянському шлюбі з іншою жінкою, що свідчить про неможливість подальшого збереження сім'ї. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносити відновити не бажає. Тому просить розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 1993 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 6, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ №267711, видане 17 листопада 1993 року (а. с. 3). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей, зокрема неповнолітній син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 095468, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області 25 січня 2000 року (а. с. 4-5). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та більше трьох років разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітнього сина, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved