Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 19 березня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно в розмірі 200-300 грн. У звязку з чим позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 19 березня 2013 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб /а.с.6/. 25 серпня 2013 року у сторін народився син [PERSON] /а.с.7/. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина позивача та відповідача проживає зі своєї матірю, потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволенню. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини з 25 червня 2015 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved