Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини. Зазначає, що 03 листопада 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , які проживає з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03.12.2019 року по справі відкрито спрощене провадження. Відзив суду не надано. Позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] пояснив, що є пенсіонером. Розмір його доходу становить 4 117 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 03 листопада 1990 року Ялинцівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області між сторонами зареєстровано шлюб. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини, в розмірі, який вона вважає за необхідним не надає, що постає з пояснень позивача. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є пенсіонером, зобов`язань не має. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утриманні дитини підлягають задоволенню в розмірі, визначеному судом. Враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, а також, те, що відповідач не має утриманців, суд вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач, враховуючи відсутність медичних документів щодо стану здоров`я дитини, в зв`язку з чим задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial