Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 17 вересня 2005 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, зареєстровано шлюб між сторонами. Під час перебування в шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Разом з тим спільне сімейне життя не склалося, в силу протилежних та несумісних поглядів подружжя на життя, на взаємні права та обов'язки. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з травня 2016 року, сторони проживають окремо один від одного. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення - не давати, оскільки це є недоцільним, крім того просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з нею. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 17 вересня 2005 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 27. [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області 09 листопада 2006 року. Також судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини, з травня 2016 року спільного господарства не веде разом не проживає. Причиною розпаду сім'ї є протилежні та несумісні погляди на життя, на взаємні права та обов'язки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не мають наміру, від застосування заходів щодо примирення подружжя категорично відмовилось, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В судовому засіданні встановлено те, що сторони з травня 2016 року проживають окремо, малолітній син - [PERSON] [INFO] проживає з матір'ю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував в частині визначення місця проживання його малолітнього сина з матір'ю. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved