Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №8, що розташована в будинку №18 по вул. Тесленко в м. Кривому Розі та зобовязати відповідача знятись із реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником зазначеної квартири на підставі Договору дарування квартири від 21.01.2011 року. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2002 року в ній не проживає, його речей у квартирі немає, на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушена сплачувати вона. Позивач у судове засідання не зявилась, її представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, а у разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Так, квартира №8, що розташована в будинку №18 по вул. Тесленко в м. Кривому Розі, належить позивачеві на праві приватної власності на підставі Договору дарування квартири від 21.01.2011 року (а.с.5-7). Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі (а.с.15). Судом установлено, що відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2002 року. Крім того, факт не проживання відповідача у квартирі №8, що розташована в будинку №18 по вул. Тесленко в м. Кривому Розі підтверджується актом, складеним мешканцями будинку №18 (а.с.10). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідач добровільно залишив зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутній без поважних причин, відтак позов у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зобовязання відповідача знятись із реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк суд не наділений повноваженнями щодо зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку, позаяк відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved