Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, зазначивши, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання нерегулярно та в мізерному вигляді, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, про що надав письмові заперечення, згідно яких просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини, а на утримання дружини в розмірі 1/6 частини, обґрунтувавши тим, що на його утриманні знаходиться вагітна цивільна дружина, яка також має право на утримання та отримання аліментів. Також зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» сума стягнення аліментів не може перевищувати 50 % заробітної плати. До того зазначив, що він постійно надавав матеріальну допомогу на утримання сина у вигляді продуктів харчування, ліків, засобів гігієни, одягу, про що надав фіскальні чеки. В зв'язку з вищевикладеним та з урахуванням його матеріального становища він має можливість надавити матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі ? частини на утримання сина та 1/6 частини на утримання дружини. Додатково пояснив, що останнім часом позивач не надавала можливості спілкуватись з сином, вчиняла сварки, принесені продукти повертала. Суд, вислухавши доводи позивача, пояснення відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 02 липня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що мається актовий запис №400 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження. З жовтня 2012 року сторони однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини. Згідно довідки про склад сім'ї від 20 січня 2014 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та має склад сім'ї: сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, малолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання сина немає. Судом встановлено, що відповідач надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання нерегулярно та в незначному розмірі, хоча є працездатним, працює водієм в ПП «Український продукт», та має можливість надавати позивачці таку допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року і до досягнення ним повноліття. Крім того, згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Суд критично відноситься до заперечень відповідача, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах діючого сімейного законодавства, а також не підтверджені належними доказами. Наявність вагітності у [PERSON], не підтверджує факту батьківства [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище відповідача, враховує матеріальне становище позивачки, яка в теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а також інші обставини у справі, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 20 січня 2014 року і до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року.

Outcome: approved