Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись\~ на те, що 23.09. 2015 року помер [PERSON], який на підставі заповіту від 26.11.2014 року, посвідченого Тубільцівською сільською радою Черкаського району заповів їй усе належне йому на день смерті майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0.22 га (кадастровий номер 7124989500:02:001:0355) та земельної ділянки площею 0,77 га (кадастровий номер 7124989500:01:002:0703), які розташовані на території Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Вказані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вищезгадані земельні ділянки, проте їй було відмовлено у звязку з тим, що спадкодавець за життя не отримав на своє імя державні акти на право власності на земельні ділянки. Позивач просить визнати право власності на земельну ділянку площею 0.22 га (кадастровий номер 7124989500:02:001:0355) та земельну ділянку площею 0,77 га (кадастровий номер [NUMBER]: 01: 002:0703), які розташовані на території Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. У судове засідання сторони не зявилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] помер 23.09.2015 року. Це підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.09.2015 року Серія ?-СР 263677. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 0.22 га (кадастровий номер [NUMBER]: 02: 001: 0355) та земельної ділянки площею 0,77 га (кадастровий номер [NUMBER]: 01: 002:0703), які розташовані на території Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, які йому належали на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.12.2009 року за № 2-4122. Згідно інформації, наданої\~ державним нотаріусом після смерті\~ [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулись його дружина [PERSON] та позивач [PERSON] [PERSON] відмовилась від права на частку у спадщині після смерті [PERSON] на користь позивача. За життя [PERSON] заповів усе своє майно позивачу, що підтверджується заповітом від 26.11.2014 року № 15, посвідченим Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області. Відповідно до листа нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори від 12.05.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, тому що померлий [PERSON], отримавши свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], не отримав на своє імя державні акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту, складеного в с. Тубільці, Черкаського району Черкаської області 26.11.2014 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу по справі. Відтак позивач є спадкоємцем за заповітом. На підставі викладеного ст.ст. 1217,1218, 1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved