Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернулась зпозовом про припинення договорів. Свої вимоги мотивує тим, що 21.05.2007 року між її чоловіком [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №915/06-034-333, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20.05.2017 року. В забезпечення виконання боргових зобов'язань за договором кредиту між відповідачем, [PERSON] та нею був укладений іпотечний договір № ІД915/06-034-033 від 21.05.2007 року, відповідно до умов якого вони з чоловіком передали відповідачу в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 66,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їм на праві приватної власності. Крім того, між нею та відповідачем укладений договір поруки № ДП2-915/06-034-333 від 21.05.2007 року, відповідно до умов якого вона зобов'язалась перед відповідачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання її чоловіком [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. [INFO] року внаслідок травми органів грудної клітини її чоловік [PERSON] помер. Вважає, що договір поруки підлягає розірванню відповідно до ст.652 ЦК України внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Смерть її чоловіка зумовлена причинами, які вона, як поручитель не могла передбачити та не могла усунути. Окрім того, на час укладання договору поруки вона вважала, що за існуючих на той час обставин вони з чоловіком матимуть можливість відшкодувати збитки, завдані виконанням зобов'язань перед кредитором, що стало неможливим після смерті боржника. Договором поруки та кредиту не обумовлено відповідальність поручителя перед кредитором за основним зобов'язанням. Крім того, після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, а тому вона не поручалась за нового боржника, і підстави її відповідальності за кредитним договором відсутні. 18.01.2010 року вона повідомила відповідача про смерть чоловіка а 10.03.2010 року направила йому лист, в якому просила надати інформацію щодо заборгованості покійного чоловіка [PERSON] за кредитним договором. Але відповідач протягом шестимісячного терміну не направив їй жодної вимоги про погашення заборгованості, таким чином втративши право вимоги до неї. Отже, втративши право вимоги до спадкоємця щодо виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідач автоматично втратив право на подачу позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так як іпотека є дійсною для набувача нерухомого майна у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця, а право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки за нею не зареєстроване, вважає, що іпотечний договір втратив чинність. Просить розірвати договір поруки, укладений між відповідачем, нею та [PERSON] та визнати таким,що втратив чинність договір іпотеки, виключивши з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер 4989308 від 21.05.2007 року про реєстрацію договору іпотеки від 21.05.2007 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача проти позову заперечує і пояснив, що після смерті [PERSON] позивач звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, що є предметом договору іпотеки. Вважає, що смерть позичальника не є істотною обставиною в розумінні ст.652 ЦК України, а тому не може бути підставою для розірвання договору поруки. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, так як про порушення, на її думку, її права позивачу стало відомо ще в 2009 році, коли помер її чоловік. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.05.2007 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір кредиту №915/06-034-333, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20.05.2017 року. В забезпечення виконання боргових зобов'язань за договором кредиту між відповідачем, [PERSON] та позивачем був укладений іпотечний договір № ІД915/06-034-033 від 21.05.2007 року, відповідно до умов якого позивач та [PERSON] передали відповідачу в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 66,4 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їм на праві приватної власності. Також між позивачем та відповідачем укладений договір поруки № ДП2-915/06-034-333 від 21.05.2007 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язалась перед відповідачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання її чоловіком [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. [INFO] року [PERSON] помер. 03.09.2010 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Згідно ст.23 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи,у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Ст.257 ЦК України визначено загальний строк позовної давності, який становить три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору поруки задоволенню не підлягають, так як смерть позичальника [PERSON] не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися під час укладання договору в розумінні ст.652 ЦК України. Суд також не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання договору іпотеки припиненим, так як правила ст.1281 ЦК України, якою обмежно строк звернення з вимогами до спадкоємців шестимісячним терміном, не застосовуються до зобов'язань забезпечених іпотекою. Крім того, позивач звернулась до суду 19.08.2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який слід обраховувати з моменту смерті позичальника за кредитним договором [PERSON], а саме з [INFO] року. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed