Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2008 року між нею та відповідачем укладено спадковий договір, відповідно до якого, вона передає після своєї смерті [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а відповідач в свою чергу зобов`язалася забезпечувати належний догляд за позивачем, надавати необхідну грошову допомогу, виконувати дрібний ремонт, а також у разі смерті здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання. У зв`язку з тим, що відповідач вказані умови не виконує, позивач змушена звертатися за допомогою до сторонніх людей, а тому просила суд розірвати спадковий договір, укладений 23.12.2008 року між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В., зареєстрований в реєстрі за № 4988. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 26.09.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши думку позивача, покази свідків, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.9-10). [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.01.1998 року, зареєстрованому в реєстрі за № 51, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.01.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 50, та домовою книгою від 16.12.2004 року (а.с.11, 12, 13-21). 23.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір на квартиру зі службовими будівлями, зареєстрований в реєстрі за № 4988, відповідно до якого [PERSON] після своєї смерті передає у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] , а відповідач зобов`язується забезпечувати належний догляд позивача, забезпечувати згідно з рецептами ліками незалежно від їх вартості, в разі необхідності надавати грошову допомогу, виконувати дрібний ремонт житла, внаслідок чого накладено заборону відчуження квартири зі службовими будівлями, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в реєстрі за № 4989, що підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.12.2008 року № 17929284 та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.12.2008 року № 22140165 (а.с.3-6). Відповідно до довідки КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рубіжанської міської ради» від 10.06.2019 року № 674/015, [PERSON] знаходиться на обслуговуванні у КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рубіжанської міської ради» у відділенні організації надання адресної натуральної та грошової допомоги з травня 2012 року (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] та [PERSON] дійсно уклали спадковий договір, однак остання умови даного договору не виконує з 2014 року, належного догляду [PERSON] не забезпечує, оскільки виїхала з м. Рубіжного Луганської області. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Пунктом 5 та 6 вказаного Спадкового договору передбачено, що за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов`язки за життя Відчужувача: забезпечувати належний догляд, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості, в разі необхідності надавати грошову допомогу, виконувати дрібний ремонт житла. В разі смерті Відчужувача Набувач зобов`язана здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання Відчужувача. Право власності на вказану в договорі квартиру [ADDRESS] , переходить до Набувача майна в разі виконання нею умов цього договору та після смерті Відчужувача. Пунктом 11 вказаного Спадкового договору передбачено, що цей Договір може бути розірвано за згодою сторін шляхом складання договору, який підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку. За змістом ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно зі ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Частиною 1 ст.1308ЦК України передбачено, що спадковий договір може бути розірваний на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Аналогічне положення закріплено також у п. 11 спадкового договору. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, підстави для зміни або розірвання договору передбачені положеннями ч.2 ст. 651 ЦК України, якими визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач взагалі не виконує умови спадкового договору, зокрема, жодного догляду за позивачем не здійснює, по господарству не допомагає, ліків не купує. Відповідно до спадкового договору виконання обов`язків набувачем є безумовним, тобто не ставиться в залежність від наявності відповідного звернення відчужувача. З урахуванням наведеного, оскільки ст. ст. 1302, 1305 ЦК України і умовами укладеного сторонами спадкового договору передбачено, що обов`язки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, а відчужувач у спадковому договорі не має обов`язків, він наділяється лише правом вимоги, тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов`язань за договором. За таких обставин, оскільки відсутні докази того, що відповідач виконував розпорядження позивача, передбачені п. 6 спадкового договору, а також беручи до уваги покази свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Outcome: approved