Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , яким за життя заповіту не складено. Після його смерті залишилося спадкове майно: гараж по [ADDRESS] . Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно , але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки право власності на дане майно не зареєстроване. Тому позивач змушена звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на гараж по [ADDRESS] . В судове засідання позивач подала заяву, у відповідності до якої просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач також подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), яким за життя заповіту не складено. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж по [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки право власності на дане майно не зареєстроване. (а.с.15). Належність спадкодавцю цього гаражу підтверджується документацією про надання земельної ділянки для спорудження кооперативного або індивідуального автогаражу, яка видана на ім`я [PERSON] . До складу цієї документації входить:рішення виконавчого комітету Калуської міської Ради народних депутатів № 187 від 14.10.1987 р. «Про виділення земельної ділянки для будівництва кооперативного або індивідуального автогаражу гр. [PERSON] »; акт від 24.10.1987 р. відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі; архітектурно-планувальне завдання; ситуаційний план забудови гаражів (складений 09.11.1987), акт прийому авто гаражу на ділянці (а.с.8-11) . Згідно листа відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 11.02.2019 р. № 03-03/82(а.с.14), гараж [PERSON] знаходиться по [ADDRESS] . Згідно висновку оцінювача про вартість майна від 16.08.2019 р. (а.с.16), вартість спадкового гаражу становить 67 750 грн.. Згідно із роз`ясненнями, наданими у пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до частин першої і другої статті 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Тобто, за приписом наведеної правової норми, для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так як після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] фактично здійснює догляд за гаражем та користується ним, то вона вступила у володіння спадковим майном. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно роз`яснень, наданих у пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Враховуючи те, що позивач до дня смерті спадкодавця постійно з ним проживала, фактично здійснює догляд за гаражем та користується ним по даний час, звернулася із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом, відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved