Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем фактично однією сім`єю не проживають, на даний час шлюб між ними не розірвано. Останнє відоме місце його проживання - це с. Князе-Григорівка, де він зареєстрований на даний час їй невідомо. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, але коштів на утримання сина вкрай недостатньо. Факт спільного проживання з дитиною підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання дитини. На утримання сина вона бажає стягувати з відповідача аліменти, адже згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов`язаний утримувати дитину. Договору про стягнення аліментів між ними не існує. На сьогоднішній день відповідач має достатній заробіток та може утримувати дитину. Відповідно ст. ст. 160-161 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, ч. 2 ст. 182, 183 СК України просить суд стягнути із [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. 22.09.2021 року ухвалою суду по справі відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 179 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 11.08.2017 року Виконавчим комітетом Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 серпня 2017 року (прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] »), про що складено відповідний актовий запис за № 08. Судом встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.12.2017 року, однак він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно ч. 2 статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, і стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня подачі\~позовної заяви,\~тобто з\~16.09.2021\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення щодо стягнення аліментів в межах суми платежу, за один місяць. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 2 ст. 179, ст.ст. 180-182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved