Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 28 лютого 2008 року між сторонами був укладений договір кредиту № KF47436. На забезпечення виконання кредитного договору 28 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був також укладений договір застави № ZA90791. Предметом застави став автомобіль «Хюндай Соната» реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, який належить позивачеві. 05 листопада 2014 року [PERSON] були у повному обсязі виконані зобовязання по кредитному договору, тому договір вона вважає припинений належним виконанням. 10 листопада 2014 року позивач звернулася до банку з клопотанням про припинення застави та вчинення дій щодо вилучення запису про обтяження предмета застави з Державного реєстру. У задоволенні такого клопотання банком було відмовлено. Просить суд зобовязати відповідача протягом пяти днів з дня набрання законної сили рішенням по даній справі подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження на автомобіль «Хюндай Соната» реєстраційний номер [NUMBER] 2008 року випуску, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач свого представника до суду не направив. У клопотанні, яке надійшло до суду, представник ПАТ «ВіЕс Банк» за довіреністю (а.с.58) [PERSON] просила суд відкласти судовий розгляд у зв'язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.81). Причини неявки представника відповідача судом визнані неповажними, оскільки відповідач є юридичною особою, представництво інтересів якої в суді не обмежується участю саме представника [PERSON] Тому, в порядку, передбаченому положеннями ст. 169 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, та вважає за можливе провадити судове засідання без участі представника ПАТ «ВіЕс Банк». Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») і [PERSON] (після реєстрації шлюбу 24 квітня 2010 року [PERSON]) був укладений кредитний договір № KF47436 з кінцевим строком погашення кредиту 27 лютого 2015 року (а.с.6-11). В забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та відповідачем в цей же день, 28 лютого 2008 року, укладено договір застави № ZA90791, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком нею у заставу було передано автомобіль марки HUNDAI SONATA, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.12-18). Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 17370227 (а.с.23), 06 березня 2008 року Львівською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Реєстр внесене приватне обтяження на підставі вищезазначеного договору застави на обєкт автомобіль HUNDAI SONATA, номер KMHEU41BP8A501398, номер державної реєстрації ВС0098ВІ, обтяжувач ВАТ «Електрон Банк». Згідно з випискою по рахунку № 22033000018394 (за кредитним договором № KF47436), 05 листопада 2014 року [PERSON] внесла на рахунок погашення кредиту 500,55 грн., залишок заборгованості 0,00 грн. (а.с.19). 10 листопада та 01 грудня 2014 року [PERSON] зверталася до ПАТ «ВіЕс Банк» із заявами про припинення обтяження майна транспортного засобу у зв'язку з повним фактичним виконанням умов кредитного договору (а.с.20,21). У листі від 09 грудня 2014 року начальник управління регулювання заборгованості ПАТ «ВіЕс Банк» зазначив, що чоловік позивача [PERSON] є «проблемним» позичальником банку, а оскільки транспортний засіб перебуває у спільній сумісній власності подружжя, зняття заборони відчуження можливе лише після врегулювання питання заборгованості [PERSON] (а.с.22). Однак, суд вважає зазначені у листі підстави такими, що не ґрунтуються на законі. Крім того, на момент укладення кредитного договору та договору застави [PERSON] не перебувала у шлюбі зі [PERSON], даний шлюб був укладений 24 квітня 2010 року (а.с.25). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяження та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувала (ч. 5, 6 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2004 № 830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру безоплатно. З урахуванням викладеного, оскільки зобовязання за кредитним договором було припинено виконанням, а обтяжувач самостійно не бажає здійснити дії направлені на зняття обтяження, то його слід зобовязати звернутися до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна для припинення обтяження, оскільки наявність запису в реєстрі неправомірно обмежує права позивача як власника. В порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з ПАТ «ВіЕс Банк» на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved