Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона та її сестра [PERSON] є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів купівлі-продажу від 27.11.2019. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному житлі як попередній співвласник власник квартири. Разом з тим, пп. 3.6 Договору купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку зазначено, що [PERSON] зобов`язується знятися з реєстрації місця проживання до 30.11.2019. Однак, відповідач ані до вказаної дати, а ні станом на день звернення до суду із позовом, не виконав свого зобов`язання та не знався з реєстрації. Окрім того, відповідач інтересу до житла не виявляє, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. В добровільному порядку зняти відповідача з реєстрації не має можливості. Відтак позивач вважаю, що дана обставина не дозволяє їй та [PERSON] розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються їхні права та інтереси, як співвласників майна. А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] , а також стягнути з останнього на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред`явлений позов відповідач не подавав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Витягами про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10-12) доводиться та обставина, що позивачу [PERSON] та третій особі, що не заявляє окремих вимог щодо предмета спору [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до Договору купівлі-продажу 1/3 частки земельної ділянки від 27.11.2019, [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняла за визначену грошову суму майно 1/3 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7), внаслідок чого [PERSON] набула 2/3 у праві приватної власності частки житлового будинку. Відповідно до п.3.6 вищевказаного Договору, [PERSON] зобов`язується знятися з реєстрації місця проживання до 30.11.2019 (а.с.7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №2729 від 22.10.2020 (а.с. 14), відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вищевказана обставина підтверджується і відомостями з будинкової книги (а.с.15-17). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~ \~Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі як попередній власник житла. Судом встановлено, що між сторонами врегульовано порядок користування житловим приміщення після передачі права власності на одну із часток, а саме визначено договором купівлі-продажу від 27.11.2019 що [PERSON] зобов`язується знятися з реєстрації місця проживання. Відповідач [PERSON] в будинку зареєстрований, фактично не проживає, його особисті речі у ньому відсутні, зокрема станом на день розгляду справи. Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача по даний час, порушує її права та законні інтереси, як співвласника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що слід\~визнати відповідача\~ [PERSON] \~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~ житловим будинком [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем оплачена судовий збір у встановленому розмірі 840,80 грн., відповідно до квитанції №8 від 29.10.2020 (а.с.1), а тому на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути вказані судові витрати.

Outcome: approved