Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в судовому засіданні змінила. У зміненому позові просить суд стягнути аліменти з [PERSON], на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 35 відсотків частини заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінений позов визнав, не заперечив проти сплати аліментів на утримання сина. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], працює спеціалістом з інформаційних технологій ТОВ «Українська готельна група», має стабільний дохід і не заперечує проти сплати аліментів на їх утримання сина в розмірі 35 відсотків з усіх видів його доходів. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 35 відсотків з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який має регулярний щомісячний заробіток. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial