Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнавши відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2004 року належить квартира [ADDRESS]. У спірній квартирі залишилась зареєстрована відповідач, яка з 2004 року в квартирі не з'являється, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Таким чином, відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем права на користування спірним житловим приміщенням не існує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS]. Вказана квартира належить позивачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 21 від 26.08.2014 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], її неповнолітня донька [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до листа Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 12.09.2014 року, у період з 01.01.2013р. до 12.08.2014р. [PERSON] з заявами та повідомленнями щодо перепон в користуванні житлом до РВ не зверталась. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї, а згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При таких обставинах, оскільки внаслідок продажу квартири відповідач разом з правом власності втратила й право користування проданою квартирою, суд вважає відповідача такою, що втратила й право користування нею. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved