Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст.1261 ЦК України нею була успадкована 1/4 частини будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом їй було видане державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] Успадкований будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000га., кадастровий №5910136600:23:019:0009. Відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю 1/2 даної земельної ділянки належала їй, а 1/4 - спадкодавцеві [PERSON]. Проте належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки вищезазначений Державний акт було втрачено. Таким чином не можливо документально підтвердити права позивача як на успадковану частину земельної ділянки, так і ту що вже належить їй на підставі втраченого Державного акту. Згідно з п.4.12 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу II Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину ( п.1.4 глави 2 Розділу II Порядку). Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000га., кадастровий №5910136600:23:019:0009, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1000га., кадастровий №5910136600:23:019:0009, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті доньки [PERSON], померлої 06 липня 2011 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з зазначених підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, наддав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] була успадкована 1/4 частина будинку, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті доньки [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом їй було видане державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.6). Викладені обставини підтверджуються копією спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.26-49). Успадкований будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000га., кадастровий №5910136600:23:019:0009, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ? частина даної земельної ділянки належить позивачу [PERSON], а ? частина земельної ділянки - спадкодавцеві [PERSON], що підтверджується копією державного акту на право власності на землю, виданого 24.04.2002 року, довідкою Управління Держземагентства у Сумському районі (а.с.9, 25 ). Проте належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку позивач не в змозі, оскільки вищезазначений державний акт було втрачено. Таким чином не можливо документально підтвердити права позивача як на успадковану частину земельної ділянки, так і ту, що вже належить їй на підставі втраченого державного акту. Згідно з п.4.12 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 26/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу II Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину ( п.1.4 глави 2 Розділу II Порядку). З 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку посвідчується на загальних засадах посвідчення права власності на об'єкти нерухомого майна, тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з втратою державного акту на право приватної власності на землю позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], а також підтвердити своє право власності на ? частину земельної ділянки по [ADDRESS]. При зверненні до Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] було роз'яснено, що лише в судовому порядку вона може вирішити питання щодо оформлення спадщини після смерті доньки [PERSON] За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325, якою регулювалися питання видачі нових державних актів замість втрачених, втратила чинність. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 319 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З врахуванням викладеного, позивач [PERSON] не має іншого способу захисту права власності, крім судового, і вимоги позивача є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1000га, кадастровий №5910136600:23:019:0009, що знаходиться за адресою [ADDRESS], визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1000га, кадастровий №5910136600:23:019:0009, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті доньки - [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved