Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 10.04.2014 року представник позивача подав заяву про зміну підстав позову, посилаючись на те, що 08.08.2008 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 500000 грн на умовах поверненості, строковості та платності. Цього ж дня між ПАТ «ОТП «Банк», правонаступником якого є відповідач, та позивачем був укладений договір іпотеки, за умовами якого в рахунок забезпечення виконання згаданого кредитного зобов'язання було передано в іпотеку нерухоме майно: будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 08.08.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, яким було звернено стягнення на зазначене нерухоме майно. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Нотаріус відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак відповідачем не були надані нотаріусу документи, що підтверджують факт надання грошових коштів позичальнику, а також факт порушення позичальником кредитного зобов'язання. Так, заборгованість має бути підтверджена первинними обліковими документами , а сам по собі розрахунок заборгованості або довідка про заборгованість, складені банком не є підтвердженням безспірності заборгованості. Крім того, за виконавчим написом нарахування процентів за кредитним договором здійснювалося за період з 08.08.2008 року по 20.07.2011 року, а сам виконавчий напис був вчинений 08.07.2013 року. Таким чином, було порушено строк позовної давності, оскільки проценти могли бути стягнути в межах трирічного строку - з 08.07.2010 року по 08.07.2013 року. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задоільнити. Представник відповідача з позовом не згідний. Вважає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог законодавства. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена на лежним чином, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також пояснення д позовних вимог,в яких зазначає, що, на її думку, виконавчий напис вчинено правомірно на підставі поданих відповідачем документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а тому підстав для визнання його недійсним немає. Суд, заслухавши представників сторін, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2008 року між ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач, та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 500000 грн на умовах поверненості, строковості та платності. Цього ж дня між ПАТ «ОТП «Банк», правонаступником якого є відповідач, та позивачем був укладений договір іпотеки, за умовами якого в рахунок забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно, що належить позивачу, а саме: будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 08.08.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення на зазначене нерухоме майно, а за рахунок коштів, отриманих від його реалізації, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі : залишок заборгованості за кредитом - 491498,26 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 70207,57 грн. Строк, за який проводиться стягнення, - з 08.08.2008 року по 20.07.2011 року . На підтвердження суми заборгованості відповідачем було подано нотаріусу розрахунок заборгованості станом на 16.05.2013 року та копії досудових вимог на ім`я [PERSON] та [PERSON] від 16.05.2013 року з описом вкладень в цінний лист. Разом з тим, 16.09.2013 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З копії позовної заяви вбачається, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору станом на 06.08.2013 року заборгованість позичальника становить 3259093 грн 49 коп, і складається: із залишку заборгованості за кредитом в розмірі 491498 грн 26 коп, суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 08.02.2011 року по 06.08.2013 року - 256 149 грн 98 коп, пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 06.08.2012 року по 06.08.2013 року в розмірі 2511445 грн 25 коп. Як видно з копії позовної заяви, у [PERSON] перед банком також виникла заборгованість за договором №001/3278/08 від 30.04.2008 року про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток ( договір №2), яка станом на 06.08.2013 року становить 5849 грн 94 коп. Просив стягнути з відповідачів солідарно зазначені суми заборгованості. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2014 року позов задоволено частково . Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 08.08.2008 року в розмірі 847648, 24 грн та за договором про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток від 30.04.2008 року - 5849 грн 94 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Згідно ст.33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зхобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Так, розрахунок заборгованості, поданий відповідачем приватному нотаріусу, містить лише загальну суму заборгованості за кредитом та загальну суму відсотків за користування кредитом, що не дає можливості зробити висновок щодо його правильності. Більш того, позивачем на підтвердження того факту, що заборгованість є спірною, надано копію рішення Ірпінського міського суду Київської області та копію позовної заяви позивача про стягення кредитної заборгованості, з яких вбачається, що. зокрема, проценти за користування кредитом нараховані відповідачем за період з 08.02.2011 року по 06.08.2013 року, тоді як стягнення за виконавчим написом проводилося за період з 08.08.2008 року по 20.07.2011 року. Тобто, мало місце подвійне нарахування процентів в період з 08.02.2011 року по 20.07.2011року. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вимоги щодо скасування виконавчого напису задоволенню не підлягають, оскільки визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виключає його скасування. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed