Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, яким просить визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликаються на те, що вона являються власницею спірної квартири. Право власності набуто на підставі договору дарування, від 30.11.2009 року. Як було встановлено позивачем, після набуття права власності на квартиру, у такій залишилась зареєстрованою відповідач [PERSON], як член сім'ї колишнього власника. Вказаний факт документально підтверджений додатками позову. Фактично відповідачка не проживає у вказаній квартирі з 1987 року, не є членом сім'ї позивача, яка у зв'язку із реєстрацією відповідача змушені терпіти незручності у користуванні та розпорядженні своїм майном. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з'явилася, її повноважний представник у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у такому, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом публікації повідомлення у газеті «Високий Замок», а тому, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи по суті у відсутності відповідача, у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивача. Дослідивши матеріали та докази справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Згідно даного договору, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дарунок квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Відділом приватизації житла ФРА ЛМР 01.09.2009 року; Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 15.10.2009 року за № 24150100, реєстраційний № 28555418. Відтак, позивач являється єдиною власницею спірної квартири. Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у спірній квартирі, власницею якої є позивач по даний час зареєстрована [PERSON] Згідно актів ОЖБК «Злагода-49» від 18.08.2008 року, 12.12.2010 року. 25.02.2011 року, 12.11.2012 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], яка у квартирі не проживає з 1987 року і по даний час. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не являється власницею спірної квартири, не проживає у квартирі протягом тривалого строку, який перевищує строк, встановлений ст. 71 ЖК України, проте надалі зареєстрована у спірній квартирі, що суперечить що суперечить інтересам позивача. Внаслідок чого, остання змушена терпіти незручності у користуванні та розпорядженні своїм майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, чим визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою та зобов'язати Франківський районний відділ ГУ ДМС України у Львівській області зняти її з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved