Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 26 лютого 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Плосківській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними почали виникати спори і непорозуміння, які призвели до розпаду їхньої сім'ї. На примирення вона не згідна, на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. На примирення вона не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 26 лютого 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Плосківській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, внаслідок чого між ними почали виникати спори і непорозуміння, які призвели до розпаду їхньої сім'ї, а тому їхній шлюб носить формальний характер, незважаючи на те, що вони проживають в одному будинку. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки вона про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved