Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.10.1996 року, з відповідача [PERSON] стягувалися аліменти на користь його матері [PERSON] на утримання нього у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця. [INFO] йому виповнилося 18 років, та він став повнолітнім і стягнення аліментів на його утримання припинено. З 01.09.2013 року він навчається в Одеському національному політехнічному університеті на першому курсі. Форма навчання денна, безкоштовна. Строк навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання. Вважає, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Його доходи достатні для надання матеріальної допомоги сину, що продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву у котрій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає частково. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву у котрій просить справу розглянути у її відсутності, та позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає у розмірі 1/7 частини. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню часткового з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки № 2679 від 23.12.2013 року, [PERSON] дійсно навчається в Одеському національному політехнічному університеті на першому курсі денного відділення ІЕКСУ на факультеті ЕФ за бюджетною формою навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с.12). Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач по справі має постійну роботу, працює на ЗАЕС та має постійний заробіток, але враховуючи те, що відповідач [PERSON] допомагає своїй непрацездатній матері, та від другого шлюбу також має на утримання неповнолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.31). З урахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача в розмірі стягнення аліментів на його утримання, що продовжує навчання в розмірі 1/7 частини від всіх видів доходів відповідача до закінчення навчання, то б то до 30.06.2017 року.

Outcome: approved