Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення ним навчання чи досягнення двадцятитрьохрічного віку. Посилається на те, що з 21 жовтня 2000 року по 23 вересня 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . 03 вересня 2018 року їх спільний син вступив на перший курс денної форми навчання, факультет природничих наук Університету Матея Бели в Банській Бистриці Словацька Республіка, а 29 червня 2019 року йому виповнилося 18 років. Як вбачається з довідки про навчання від 27 травня 2019 року термін навчання становить три роки і на даний час син закінчив І курс зазначеного навчального закладу. Оскільки син навчається на денній формі навчання у іншій країні, що потребує значних фінансових витрат на його проживання та харчування, проїзд до місця навчання, а також забезпечення його особистих потреб, а відповідач\~ у добровільному порядку відмовляється надавати фінансову допомогу, хоча\~ й офіційно працевлаштований та має достатній рівень доходу, вона сама не має змоги повністю оплачувати навчання сина, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, одночасно змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 всіх видів його доходів.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак попередньо направив суду заяву, в якій змінений позов визнав повністю.\~ Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального\~ управління\~ юстиції\~ у\~ Закарпатській\~ області\~ від\~ 26\~ червня\~ 2018\~ року (а.с. 14). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено, що [PERSON] з 03 вересня 2018 року до 31 серпня 2019 року навчається на факультеті природничих наук [PERSON] в [PERSON] на першому курсі стаціонару по навчальній програмі «Екологія та охорона екосистем» денної форми навчання, бакалаврської програми 1 ступеню зі стандартною тривалістю 3 роки, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 27 травня 2019 року (а. с. 16, 28, 29). Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує на теперішній час навчання, самостійного доходу не має, у зв`язку з чим і потребує таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно вимог ст. 191 цього Кодексу аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 01 липня 2019 року та за період навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зміна фінансового стану сторін (як позивача, так і відповідача) у відповідності до ст.192 СК України дозволяє сторонам звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, які стягуються. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved