Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 360 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем припинила спільне проживання два роки назад та при цьому син залишився проживати із разом із нею. Домовленості між сторонами щодо участі в утриманні дитини не має, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає та син повністю знаходиться на її утриманні. У судове засідання позивач позовні вимоги підтримала із підстав, вказаних в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10,60 ЦПК України, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Син проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, чого не заперечує відповідач. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не бере участі в утриманні дитини, у зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 360 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач не має постійного доходу. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами щодо способів виконання обов'язку утримувати дитину не встановлено. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. А ст.184 цього Кодексу визначено, що аліменти за заявою платника або одержувача можуть стягуватися у твердій грошовій сумі, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Встановлено, що відповідач на даний час не працює. Суд, враховуючи, що на утриманні позивача знаходиться малолітній син, приймаючи до уваги доводи позивача, відповідача, вважає, що стягнення аліментів у розмірі в розмірі 360 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, є розумним, справедливим, достатнім для утримання однієї дитини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 гривні. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.180 - 184 СК України,

Outcome: approved