Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила витребувати з його незаконного володіння автомобіль марки «ВАЗ», модель 21723 1598, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер № [NUMBER], кузов автомобіля - [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року було визнано за [PERSON] право власності на транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ» модель 21723 1598, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер № [NUMBER], кузов автомобіля - [NUMBER], а також встановлено припинити та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на автомобіль марки «ВАЗ» модель 21723 1598, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер № [NUMBER], кузов автомобіля - [NUMBER]. Зазначене рішення набрало законної сили станом на 20.06.2013 року. 30.11.2013 року реєстрацію автомобіля за відповідачем було скасовано. Натомість, станом на 24 лютого 2014 року автомобіль перебуває у незаконному володінні [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що вказаними діями порушено її права, як власника спірного автомобіля, а тому просила позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву у якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. Проте, на думку суду, це не є підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення по справі. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року було визнано за [PERSON] право власності на транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ» модель 21723 1598, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер № [NUMBER], кузов автомобіля - [NUMBER], а також встановлено припинити та скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на автомобіль марки «ВАЗ» модель 21723 1598, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер № [NUMBER], кузов автомобіля - [NUMBER]. (а. с. 5-7) Зазначене рішення набрало законної сили станом на 20.06.2013 року. (а. с. 8) 30.11.2013 року реєстрацію автомобіля за відповідачем було скасовано, що підтверджується листом Управління ДАІ ГУ МВС в місті Києві №10/Я-343вх від 17 січня 2014 року, а також листом Солом'янського РУ ГУ МВС в місті Києві від 10.01.2014 року №50/Х-4836. (а. с. 9, 10) Таким чином, судом достеменно встановлено, що станом на теперішній час автомобіль перебуває у незаконному володінні відповідача [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно ст. 397 ЦК України суб'єкти права володіння чужим майном володільцем чужого майна є особа, яка є фактично тримає його у себе. Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі: - відмови володільця від володіння майном; - витребування майна від володільця власником майна або іншою особою; - знищення майна. Право володіння припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У відповідності зі ст. 1215 ЦК України коли підстава, на якій було набуте майно, згодом відпала, особа зобов'язана повернути майно. Відповідно до п.п. 4 п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрацiї (перереєстрацiї), зняття з облiку автомобiлiв, автобусiв, а також самохiдних машин, сконструйованих на шасi автомобiлiв, мотоциклiв усiх типiв, марок i моделей, причепiв, напiвпричепiв, мотоколясок, iнших прирiвняних до них транспортних засобiв та мопедів» за №1388 від 07.09.1998 року, за бажанням власника транспортного засобу - фiзичної особи надати право керування таким засобом iншiй фiзичнiй особi чи за бажанням фiзичної або юридичної особи, якiй власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування i (або) розпорядження транспортними засобами, пiдроздiл Державтоiнспекцiї видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстрацiйний талон на строк, зазначений у його заявi, або документах, якi пiдтверджують право користування i (або) розпорядження транспортним засобом. Відповідно до п. 8 цієї ж Постанови, державна реєстрацiя транспортних засобiв проводиться на пiдставi заяв власникiв, поданих особисто, i документiв, що посвiдчують їх особу, пiдтверджують правомiрнiсть придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобiв, вiдповiднiсть конструкцiї транспортних засобiв установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, якi є пiдставою для внесення змiн до реєстрацiйних документiв. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З контексту вказаної норми вбачається, що позивачем даної категорії справ може бути лише законний власник, тобто особа, яка володіла майном на відповідній правовій підставі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідач незаконно утримує вказаний автомобіль без правових підстав та відмовляється повернути його позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позивачем повністю доведено факти викладені в позовній заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого нею судового збору 243,60 грн. (а. с. 16)

Outcome: approved