Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду 07.03.2018р. з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], які стягуються за рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2006 року, зазначивши підставою позову ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України), у спосіб захисту, п. 6 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Позиція позивача викладена в позовній заяві і у вступному слові, полягає в такому. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2006 року видано виконавчий лист № 2-653/2006 від 23.02.2016 року, відповідно до якого з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 155 гривень щомісяця до досягнення донькою повноліття. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. На даний час потреби дитини збільшилися, а індекс споживчих цін з часу присудження аліментів та матеріальний стан позивачки суттєво змінився. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Ухвалою суду від 03.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач по первісному позову посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обраним позивачем по первісному позову предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які стягуються. У судовому засіданні встановлено наступне. 11.08.2001 року сторони уклали шлюб (а.с. 5), який розірвано 26.10.2005 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 6). На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2006 року (а.с. 28) видано виконавчий лист № 2-653/2006 від 23.02.2016 року (а.с. 4), відповідно до якого з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 155 гривень щомісяця до досягнення донькою повноліття. На даний час потреби дитини збільшилися, а індекс споживчих цін з часу присудження аліментів та матеріальний стан позивачки суттєво змінився (а.с. 3). Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість предявлення до суду позову про збільшення розміру аліментів випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ст.ст. 180-184, 192 СК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом зміни правовідношення. У звязку з чим позивач, яка має намір збільшити розмір аліментів, які стягуються вважає, що в неї є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. За змістомст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно дост. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положеньст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положеньст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина першастатті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру)ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13. В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2001 року сторони уклали шлюб (а.с. 5), який розірвано 26.10.2005 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 6). На підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2006 року (а.с. 28) видано виконавчий лист № 2-653/2006 від 23.02.2016 року (а.с. 4), відповідно до якого з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 155 гривень щомісяця до досягнення донькою повноліття. На даний час потреби дитини збільшилися, а індекс споживчих цін з часу присудження аліментів та матеріальний стан позивачки суттєво змінився (а.с. 3). В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що грошових коштів, які на даний час сплачує відповідач за вищевказаним рішенням недостатньо для повноцінного утримання доньки. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача [PERSON], окрім судового, немає. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, рівності прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, визнання позову відповідачем, виходячи з закріплених ч. 9ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає змініз 155 гривень на у розмір не менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved