Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Люксембург у місті Словянську. Право власності на вказану квартиру було набуто на підставі договору купівлі продажу квартири в рівних частках з відповідачем. Пізніше відповідач,її син, подарував їй свою частку квартири. Тобто вона стала одноособовим власником вказаної квартири. Вказує на те, що відповідач фактично вже 11 років не проживає за вказаною адресою. А через конфлікт який стався між нею та відповідачем, останній не знімається з реєстрації, чим порушує її права як власника вказаної квартири, оскільки вона несе додаткові витрати на утримання житлового приміщення. Позивач будучи повідомленою належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомляв- ся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: Згідно Договору купівлі продажу квартири від 04.02.1999 року, Договору дарування частини квартири від 26.05.2006 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11209902 від 12.07.2006 року[ADDRESS] в будинку № 76 по вул. .Р.Люксембург м. Словянська Донецької області належить [PERSON]. В даній квартири в якості члена сімї позивача зареєстрований її син [PERSON] , про що свідчить довідка надана КП «ЖЕК № 1» Згідно акту комунального підприємства «ЖЕК № 1» від 11 вересня 2017 року слідує, що: [PERSON] не проживає в [INFO] ( колишня Р.Люксембург) м. Словянська Донецької області з 01.06.2014 по теперішній час. Із спірної квартири відповідач виїхав добровільно та його особисті речі у квартирі відсутні. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України слідує, що: «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Приймаючи до уваги, що відповідач у спірній квартирі не проживає, добровільно виїхав на інше постійне місце проживання, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 4 в будинку № 76 розташованою по вулиці Поштовій (колишня Р.Люксембург) м. Словянська Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved