Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання недійсним договору факторингу від 28.11.2012 року, який укладено між відповідачами про відступлення права вимоги про стягнення боргу з [PERSON] за кредитним договором №2706/0408/88-226 від 25.04.2008 року. Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову в даній справі шляхом заборони вчинення будь-яких дій, в тому числі і примусового продажу земельної ділянки за кадастровим [NUMBER] площею 0,42 га по вул.Васильківській в с.Плісецькому Васильківського району Київської області, посилаючись на те, що дана земельна ділянка є предметом іпотеки, яким забезпечено виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. В даний час відкрито виконавче провадження та здійснюється примусовий продаж земельної ділянки Державним підприємством «СЕТАМ», реалізація якої призведе до порушення прав позивача, оскільки ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не мало права передавати право вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає правильним прийняти рішення про відмову у забезпеченні позову у спосіб, зазначений позивачем з наступних міркувань. Між сторонами існує спір щодо дійсності договору факторингу від 28.11.2012 року, що укладений між відповідачами. Приватним виконавцем Говоровим П.В. здійснюється виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №№2-3123 від 08.10.2012 року, виданого Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 132 913 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 25.01.2012 року 1 061 948,29 грн., а також пені у розмірі 75 755,30 грн. та судового збору. Заборона примусової реалізації предмету іпотеки зробить неможливим виконання судового рішення, що набрало законної сили. Питання про правомірність заміни стягувача у виконавчому провадженні позивачем [PERSON] при поданні позову не порушується. Виконання вказаного судового рішення у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» у випадку реалізації майна призведе до стягнення коштів з боржника, які в подальшому будуть спрямовані на задоволення вимог належної юридичної особи, а тому будь-яких порушень прав позивача [PERSON] в даному випадку суд не вбачає. З цих підстав, суд вважає, що вимоги про забезпечення позову у спосіб та за умов, що зазначені позивачем є необґрунтованими, оскільки не вказують на можливе ускладнення виконання рішення суду чи ефективний захист, у зв'язку з чим приймає рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в даній справі за підстав та у спосіб, зазначений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed