Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів, мотивуючи тим, що за виконавчим листом міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківський області з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний виконавчий лист було пред'явлено до примусового виконання в 2014 році до міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківський області. З того часу відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів. Загальна заборгованість відповідача за період з березня 2014 року по березень 2018 року становить 17488 грн. 24 коп., у зв'язку з чим, позивач просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Ухвалою судді від 19.07.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 24.02.2017 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2014 року та до повноліття дітей. На підставі вказаного рішення Білозерським районним судом Херсонської області 24.02.2017 року видано виконавчий лист. Як вбачається з довідки-розрахунку, виданої міжрайонним відділом Державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківський області від 25.04.2018 року №5257, заборгованість [PERSON] станом на 01.04.2018 року складала 17488 грн. 24 коп. Згідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст.4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню із відповідача за період з 17.03.2014 року по 01.03.2018 року становить 17488 грн. 24 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 17488 грн. 24 коп., оскільки позивачем надано достатньо доказів що заборгованості за аліментами виникла з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду та наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved