Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

позивач звернулась із позовом до суду у якому просить суд: прийняти рішення, яким встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON] - [PERSON] виділити жилу кімнату площею 12,4 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 3; [PERSON] виділити кімнату площею 20,1 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 2. У спільному користуванні [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] залишити наступні нежитлові приміщення: коридор площею 7,3 кв.м. позначений на плані цифрою 1, кухню площею 9,0 кв.м. позначеною на плані цифрою 4, вбиральню площею 1,3 кв.м. позначеною на плані цифрою 5, ванну площею 2,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 6, комірку площею 0,5 кв.м. позначеною на плані цифрою 7, комірку площею 0,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 8, лоджію площею 1,9 кв.м. позначеною на плані цифрою 9 та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] - [PERSON] у користуванні ? частки у квартирі [ADDRESS]. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.09.2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції (актовий запис за № 2544) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] [INFO] у Позивача та Відповідача народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. За час шлюбу ними було придбано, за договором купівлі - продажу від 08.07.2009 року серії ВМІ № 534303 посвідченого нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником І.А., квартиру за [ADDRESS] та набуто в наступних частках: [PERSON] - ?, а [PERSON] - [PERSON] - 1/4. Квартира в цілому складається з двох кімнат житловою площею 32,5 кв. м. та кухні. Загальна площа квартири - 55,9 кв. м. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.04.2013 року у справі № 464/2500/13-ц було розірвано шлюб між [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.09.2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2544. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення судового засідання від нього не надходило, а тому зі згоди позивача, суд вважає за можливе провести розгляду справи у його відсутності.. Заслухавши пояснення позивачва, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного, з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України. Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Так, судом встановлено, що за час шлюбу Позивачем та Відповідачем було придбано, за договором купівлі - продажу від 08.07.2009 року серії ВМІ № 534303 посвідченого нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником І.А., квартиру за [ADDRESS] та набуто в наступних частках: [PERSON] - ?, а [PERSON] - [PERSON] - 1/4. Квартира в цілому складається з двох кімнат житловою площею 32,5 кв. м. та кухні. Загальна площа квартири - 55,9 кв. м. Крім цього, відповідно до технічного паспорта на квартиру за [ADDRESS] така складається із наступних з наступного: 1 - 7,3 кв.м. - коридор, 2 - 20,1 кв.м. - житлова кімната, 3 - 12,4 кв.м. - житлова кімната, 4 - 9,0 кв.м. - кухня, 5 - 1,3 кв.м. - вбиральня, 6 - 2,7 кв.м. - ванна, 7 - 0,5 кв.м. - комірка, 8 - 0,7 кв.м. - комірка, 9 - 1,9 кв.м. - лоджія. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно із ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Так, як вбачається із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], наявність двох ізольованих окремих житлових кімнат житловою площею 20,1 кв.м. та 12,4 кв.м., повністю дозволяє сторонам проживати у квартирі та не створювати перешкод один одному. Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення та слід встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: Позивачу - [PERSON] - [PERSON] виділити жилу кімнату площею 12,4 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 3; Відповідачу - [PERSON] виділити кімнату площею 20,1 кв.м., яка позначена у плані квартири цифрою 2. У спільному користуванні сторін залишити нежитлові приміщення: коридор площею 7,3 кв.м. позначений на плані цифрою 1, кухню площею 9,0 кв.м. позначеною на плані цифрою 4, вбиральню площею 1,3 кв.м. позначеною на плані цифрою 5, ванну площею 2,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 6, комірку площею 0,5 кв.м. позначеною на плані цифрою 7, комірку площею 0,7 кв.м. позначеною на плані цифрою 8, лоджію площею 1,9 кв.м. позначеною на плані цифрою 9. Крім цього, судом встановлено, що Відповідач чинить перешкоди Позивачу у користуванні спірною квартирою, що підтверджується зокрема, висновком складеним старшим інспектором Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області майором міліції [PERSON] за результатом розгляду матеріалів ЖЄО № 1019 від 20.11.2015 року, відповідно до якого гр. [PERSON] самостійно змінив замки у вхідних дверях квартири [ADDRESS] без надання дублікату ключів законному співвласнику ? даної квартири гр. [PERSON] - [PERSON] Слід зазначити, що вказані обставини Відповідач [PERSON] повністю визнав в судовому засіданні та відмовився надати ключі від вхідних дверей спірної квартири іншому співвласнику гр. [PERSON] - [PERSON] Натомість, згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відтак, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення в повному обсязі Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. Позивачем при звернення до суду із позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підтверджено квитанцією, наявною у матеріалах справи, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1102,42 грн. Відповідно до ст.ст.317, 319, 321,391, 358 ЦК України та

Outcome: approved