Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 28.10.2014 року вона повторно зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що одруження з [PERSON] виявилося невдалим. За час сумісного проживання сторони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, взаємоповагу один до одного. В сімї часто виникали сварки та інші негаразди. Відсутність нормальних стосунків привело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. З серпня 2016 року сторони проживають окремо, діти проживають з батьком. На примирення позивач не згодна. Просить суд шлюб розірвати, малолітніх дітей просить залишити проживати на її утриманні та проживанні. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позові. В подальшому в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала частково та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Одночасно подала висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей [PERSON], та [PERSON] Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, не заперечив щодо розірвання шлюбу, просив суд малолітніх дітей залишити проживати з ним. В подальшому в судове засідання не зявився про причини не явки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, дітей просить залишити з батьком [PERSON] Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №116095, виданим 28.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського РУЮ у Житомирській області, актовий запис № 245, підтверджується факт реєстрації шлюбу між сторонами. Достовірно встановлено, що внаслідок непорозумінь сімя повністю розпалась, однією сімєю як чоловік та дружина не проживають, шлюбні відносини фактично припинились, а тому подальше збереження сімї неможливе, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, на примирення не погоджуються. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 300038 від 20.11.2000 року та копії свідоцтва про народження І-БК № 079591 від 05.11.2002 року батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є сторони по справі. На даний час малолітні діти проживають разом з батьком, перебувають на його утриманні, що фактично не заперечується відповідачем. Згідно висновку органу опіки та піклування Коростишівської РДА комісія вважає за доцільне залишити проживати неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу між їх батьками, з батьком [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дітей, суд виходить з вимог ст. 160 ч.3 СК України та враховує, що на час розгляду справи про розірвання шлюбу дочка [PERSON] та син [PERSON] досягли чотирнадцятирічного віку, а тому вимоги батьків щодо визначення місця проживання дітей є безпідставною.

Outcome: partial