Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останнього часу сторони змінили своє ставлення один до одного та припинили разом проживати. На даний час позивач з відповідачем не проживають як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, а тому вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки збереження шлюбу є неможливим. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 18.03.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити в ній заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтями\~12,\~13 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільского районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі\~ст. 112 СК України\~належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved