Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів у зв'язку з продовженням навчання їх спільної повнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідач ухиляється від добровільного утримання сина у звязку з продовженням його навчання. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. [INFO] року народився син сторін, [PERSON], який станом на 1 жовтня 2017 року є студентом першого курсу денної форми навчання платної форми фінансування Вищої школи фінансів та управління в Варшаві, що підтверджено довідкою від 16.01.2018 року № 7319/2018/ZB. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2001 року з відповідача на користь позивача присуджувались аліменти на утримання зазначеної дитини. Після досягнення сином повноліття відповідач припинив надання матеріальної допомоги на його утримання, незважаючи на те, що він продовжує навчання. Наведені правовідносини регулюються наступними нормами матеріального права. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач згідно зібраних у справі доказів не надає матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку із продовженням його навчання, хоча в змозі це робити, заява підлягає до задоволення. Крім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ мав пільги щодо сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 704, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved