Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні. Дочка знаходяться на повному утриманні позивача. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі проживають у шлюбі, який був зареєстрований 08 червня 2018 року виконавчим комітетом Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7 (а.с. 5). На даний час сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання малолітньої дочки слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб малолітньої дитини та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання. Оскільки позовні вимоги задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved