Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений 26.11.1999 року між нею та відповідачем. Окрім того, просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із 26.11.1999 року, проте вони з чоловіком фактично припинили шлюбні відносини, оскільки сторони проживають окремо більше двох років. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Зазначила, що від шлюбу із відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проте [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання спільної дитини, оскільки допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працює та здатен її надавати. Позивач в судовому засідання, позовні вимоги в частині стягнення аліментів уточнила та просила стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу, проте позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав в розмірі ? частини від всіх його видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 26.11.1999 року, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1996. /а.с. 4/ Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Зі змісту копії свідоцтва про народження серії І-ТП №121105 від 18.02.2008 року вбачається, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. /а.с. 7/ Відповідно до довідки про доходи № 52 від 15.06.2016 року наданої відповідачем в судовому засіданні вбачається, що загальна сума доходу за період квітень-травень 2016 року становить 3800,00 грн. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Нормами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Оскільки відповідач працює офіційно, що підтверджено сторонами в судовому засіданні, має регулярний дохід, з урахуванням визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його доходу, суд, у відповідності до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України, присуджує аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 грн., а також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в 551,20 грн.

Outcome: approved