Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.06.2014р. між нею і відповідачкою було укладено трудовий договір №05591400219, згідно з яким її було прийнято на роботу на посаду продавця продовольчих товарів, про що зроблений запис в її трудовий книжці за №6 від 13.06.2014р., з 30.01.2015р. відповідач припинила свою трудову діяльність, магазин, в якому вона працювала, зачинено, вона не працює, заплатню не отримує, тому просить розірвати вказаний договір, оскільки відповідачка не попередила її про припинення роботи, сама поїхала десь, місце її знаходження не відоме, приватне підприємство своє не закрила, відмітку в її трудовій книжці не зробила, тому вона не може працевлаштуватись, тому просить суд розірвати вказаний безстроковий договір і зобовьязати відповідача зробили в її трудовій книжці відмітку про звільнення. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягає, показала суду, що відповідачка виїхала до іншої держави - у РФ на постійне проживання. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, до суду повернулося поштове повідомлення про те, що вона отримати судову повістку відмовилась, тобто повідомлена про час слухання справи належним чином, у зв*язку з чим справа відповідно до ст.169 ЦПК України слухалася за його відсутності. Представник третьої особи - Волноваського райцентру зайнятості в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, показала суду, що вони за рішенням суду можуть лише зареєструвати розірвання трудового договору. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню підлягають повністю. В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2014р. між сторонами було укладено трудовий договір (який зареєстрований у Волноваському райцентрі зайнятості за №05591400219 від 13.06.2014р.), згідно з яким позивача було прийнято на роботу на посаду продавця продовольчих товарів (а.с.5), договір є безстроковим. Про це в трудовій книжці позивачки зроблений відповідний запис (а.с.6-7). Згідно з вимогами ст.38 КзПП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладенного на невизначений строк з власної ініциативи, попередивши роботодавця за два тижні до цього. Позивачка посилається на відсутність роботодавця (відповідача) і про те, що вона не може її знайти, що та начебто зі слів родичів виїхала до іншої держави. Але при цьому жодного доказу того, що відповідачка припинила свою діяльність, виїхала на постійне місце проживання до іншої держави, що магазин, в якому працювала позивачка, закритий і позивачка тому не може працювати позивачка суду не надала. Але оскільки відповідачка за викликом до суду не з*явилась, навмисно відмовилась отримати судову повістку, заперечень по позові не подала, суд вважає, що відповідачка по суті визнає позовні вимоги. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 243.60грв. (а.с.1). Оскільки відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України справа розглядалася за відсутності відповідача, йому повідомляється, що він має право протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення подати до суду заяву про його перегляд (якщо він не з*явився до суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові). На підставі викладеного, ст.38 КЗпП України,

Outcome: approved