Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що згідно наказу № 33/к від 14.04.1975 року була прийнята на роботу на Домбровський карєр на посаду пікежиста. З 01.04.2009 року вона працювала старшим маркшейдером маркшейдерсько-геологічної служби ДП «Калійний завод», до складу якого був включений Домбровський карєр. Позивач зазначила, що з жовтня 2013 року підприємство перестало виплачувати їй заробітну плату, а тому рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.05.2015 року вирішено стягнути в її користь заробітну плату за період з жовтня 2013 року по березень 2015 року, однак жодних коштів за даним рішенням не було стягнуто. Так як підприємство і в подальшому не виплачувало їй заробітну плату, то за період з квітня 2015 року по листопад 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 16988,86 гривень, яку [PERSON] і просить стягнути. Також позивач просить стягнути в її користь компенсацію за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 7713,41 грн., 2000,00 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі, розгляд справи просив проводити в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 18.04.1975 року була прийнята на роботу на Домбровський карєр пікетажистом по четвертому розряду. З 01.04.2009 року позивач працювала старшим маркшейдером маркшейдерсько-геологічної служби ДП «Калійний завод». З 01.04.2014 року по даний час позивач працює маркшейдером управління ДП «Калійний завод», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 9-13). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року вирішено стягнути з ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» в користь [PERSON]М 8823,03 грн. заборгованої заробітної плати за період з жовтня 2013 року по березень 2015 року (а.с. 15-17). Згідно довідки Калуського міськрайонного відділу ДВС № 94 від 16.01.2017 року стягнення по виконанню виданого на підставі вищезазначеного рішення виконавчого листа не проводилося. Оскільки підприємство і в подальшому не виплачувало [PERSON] заробітну плату, за період з квітня 2015 року по листопад 2016 року виникла заборгованість в розмірі 16988,85 гривень, про що свідчить довідка про невиплачену заробітну плату № 3 від 05.12.2016 року (а.с. 21). З розрахунку, наданого позивачем, також вбачається, що компенсація за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з жовтня 2013 року по листопад 2016 року становить 7713,41 грн. У відповідності до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, ораними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду. За який здійснюється виплата. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Як передбачено ст. 3 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою. Яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації для організації свого життя. П.2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З огляду на вищенаведене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551грн. 20коп., а також в користь позивача 600,00 грн. витрат за надання правової допомоги згідно квитанції № 0400604 (а.с.25). На підставі наведеного та

Outcome: approved