Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] , Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: -Житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] ; -1/3 частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованих в [ADDRESS] ; -земельні ділянки розміром 4,4290га, та розміром 0,7496га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги мотивовує, тим, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з відсутністю документі, що посвідчують право власності на житловий будинок. Ухвалою від 09.08.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги визнала. Представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без їх участі та визнання позову. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено відповідний актовий запис № 365 /а.с. 5/. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] є онукою [PERSON] /а.с.7, 8/. Згідно записів погосподарської книги № 3 на 2016-2020 року с.Запрудка Вишгородського району Київської області, номер об`єкта по господарського обліку 01-0206-1 на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , власником домоволодіння рахується [PERSON] /а.с.10/. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. від 05.08.2021р. № 110/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з відсутністю документі, що посвідчують право власності на житловий будинок. За даними нотаріальної контори після [PERSON] , спадщину прийняла: [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України не має. /а.с.9/. За час життя [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) зробила заповітне розпорядження, все майно де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все, що буде їй належати за законом на день смерті заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Біланом Є.Г. та зареєстровано в реєстрі за №1253 /а.с.6/. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , будинку є записи погосподарської книги обліку №3 (2016-2020рр) особовий рахунок № [NUMBER] , зареєстрований на ім`я [PERSON] /а.с.10/. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,0 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 36,0 кв.м.) Надвірні будівлі: сарай «Б», вбиральня «В», огорожа №1-3. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадщину прийняла онука [PERSON] . Таким чином, позивач прийняла спадщину після бабусі і набула право власності на належний бабусі вказаний нею будинок в порядку спадкування за заповітом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved