Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів та просить зобовязати [PERSON], [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні житловим будинком № 12 по вул. Зеленій в с. Чудель Сарненського району та вселити її у вищевказаний будинок. Позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідачів повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів, які не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Садибний (індивідуальний) житловий будинок №12 по вул. Зелена в селі Чудель Сарненського району Рівненської області побудовано позивачем за час шлюбу з [PERSON], який помер 27 липня 2015 року. Відповідно до заповіту, посвідченого 12 червня 2015 року, [PERSON] все своє майно заповів внукові [PERSON]. Частиною 1 ст.60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). З огляду на вищевикладене, позивач [PERSON] є співвласником житлового будинку №12 по вул. Зелена в селі Чудель Сарненського району Рівненської області. У вказаному житловому будинку проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], та внук позивачки [PERSON]. У звязку з численними конфліктами з відповідачами, про що свідчать висновки ДІМ Сарненсьокого РВ УМВС, позивач вимушена залишити будинок №12 по вул. Зелена в селі Чудель Сарненського району Рівненської області та проживає у сусідів чи родичів, і на теперішній час немає доступу до вказаного житлового будинку. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.317 ЦК України власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому право позивача включає також проживання в ньому. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про те, що право позивача на користування жилим приміщенням порушене і підлягає поновленню шляхом вселення в житловий будинок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved