Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24 березня 1997 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO], вона отримала у спадок земельну ділянку загальною площею 500 кв.м., розташовану під спадковим будинком в [ADDRESS]. Інша частина цієї ж земельної ділянки у розмірі 500 кв.м була у власності її матері [PERSON], яка померла [INFO]. За життя [PERSON] свою половину будинку заповів відповідачці [PERSON], яка після його смерті отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори 07 лютого 1997 року. Як виявилось, у спадкову масу після смерті батька входила ще й земельна ділянка загальною площею 500 кв.м., розташована під будинком в [ADDRESS], яка була передана батьку у приватну власність згідно з рішенням п'ятої сесії двадцять другого скликання Глухівської міської ради народних депутатів Сумської області. Відповідачка після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], оформила право на спадкове майно у виді 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори 24 березня 2016 року. Згідно з рішенням третього пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради від 01.04.2016 року № 73 [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідачка замовила виготовлення технічної документації приватному підприємцю [PERSON], який зареєстрований у м. Суми, на всю земельну ділянку по [ADDRESS], без врахування права позивача на її частину та не повідомила землевпорядника про наявність співвласника спірної земельної ділянки. Тому з нею не були погоджені межі земельної ділянки. Технічна документація була затверджена рішенням четвертого пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради від 24.05.2016 року № 87. Після чого, у травні 2016 року [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. Тобто, офоримла право власності і на земельну ділянку площею 500 кв. метрів, що належить позивачці. Позивач вважає, що відповідач незаконно отримала у власність спірну земельну ділянку і просить суд визнати недійсними рішення третього пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради від 01.04.2016 року № 73 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] в [ADDRESS], для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на умовах безоплатної приватизації; рішення четвертого пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради від 24.05.2016 № 87 «Про регулювання земельних відносин» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] у [ADDRESS], площею 1000 м2, кадастровий номер [NUMBER] для житлової забудови - КВЦПЗ:02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); передачу [PERSON] у власність земельної ділянки у [ADDRESS], площею 1000 м2, кадастровий номер [NUMBER] для житлової забудови - КВЦПЗ: 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); оформлення [PERSON] у власність земельної ділянки у [ADDRESS], площею 1000 м2. кадастровий номер [NUMBER] для житлової забудови - КВЦПЗ: 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Представник відповідача позову не визнав, надавши проти нього заперечення, суть яких зводиться до наступного: Після отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 500 кв. метри по [ADDRESS], яка дісталась позивачу після смерті батька, остання мала б отримати Державний акт про право власності на цю земельну ділянку, однак цього не зробила. А згідно положень діючого на той час земельного законодавства лише Державний акт є єдиним правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на землю. Тобто, на думку представника відповідача, позивачка [PERSON] взагалі не набула права власності на спірну земельну ділянку. Крім того, прийнявши у спадок від батьків їх частки житлового будинку по [ADDRESS], відповідач [PERSON] стала єдиною власницею вищевказаного будинку. Оскільки до неї перейшло право власності на весь житловий будинок, то у відповідності до положень ст. 377 ЦК України до неї також перейшло і право власності на всю земельну ділянку, на якій він розташований. За таких обставин на даний час відповідач є єдиним законним власником земельної ділянки площею 1000 кв. метрів по [ADDRESS]. Відповідач - Глухівська міська рада в судове засідання не з'явилась, представивши заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позову [PERSON] також не визнає, мотивуючи це тим, що [PERSON] на законних підставах отримала у власність земельну ділянку по [ADDRESS] площею 1000 кв. метрів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки площею 500 кв. метрів, що розташована по [ADDRESS] та 1/2 частини житлового будинку за вищеназваною адресою. Свою частину будинку батько заповідав відповідачці [PERSON], яка прийняла спадщину, отримавши відповідне свідоцтво від 07 лютого 1997 року. А земельну ділянку площею 500 кв. метрів по [ADDRESS], на якій розташований будинок, позивачка [PERSON] успадкувала за законом, отримавши відповідне свідоцтво від 24 березня 1997 року. Інша 1/2 частина житлового будинку належала матері відповідача - [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відповідач прийняла спадщину, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 березня 2016 року. Тобто, відповідач [PERSON] є єдиним власником житлового будинку по [ADDRESS]. Також судом встановлено, що на початку 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до Глухівської міської ради з приводу оформлення права власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Згідно з рішенням третього пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради під 01.04.2016 року № 73 [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідачка замовила виготовлення технічної документації на всю земельну ділянку по [ADDRESS], без врахування права позивача на її частину. В подальшому, технічна документація була затверджена рішенням четвертого пленарного засідання третьої сесії сьомого скликання Глухівської міської ради від 24.05.2016 року № 87. Після чого, у травні 2016 року [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. розташовану за адресою: [ADDRESS]. Тобто, відповідач оформила право власності і на земельну ділянку площею 500 кв. метрів, що належить позивачці. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Такі ж положення містяться і в ст. ст. 317, 318, 321 ЦК України. Суд вважає, що приймаючи рішення про надання відповідачу [PERSON] дозволу розробити технічну документацію на земельну ділянку, а потім, прийнявши рішення затвердити цю документацію, Глухівська міська рада порушила вимоги вищевказаних нормативних актів, оскільки своїми рішеннями вона фактично позбавила позивача [PERSON] права власності на майно, передавши належну їй земельну ділянку площею 500 кв. метрів у власність іншої особи, чим порушила права та законні інтереси позивача як землекористувача. За таких обставин, вищевказані рішення Глухівської міської ради не можуть вважатись законними і їх слід визнати недійсними. Суд не приймає надані відповідачами заперечення з насупних підстав: Так, судом встановлено, що батько позивача - [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 500 кв. метрів по [ADDRESS] в порядку приватизації. Ця земельна ділянка була передана йому для будівництва і обслуговування житлового будинку на підставі рішення Глухівської міської ради від 30.01.1995 року. Дане рішення Глухівської міської ради було прийняте в порядку, який був встановлений положеннями діючого на той час Земельного Кодексу УРСР та Декрету КМ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.39 р. В свою чергу, позивач [PERSON] набула права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки відповідно до чинних на час спірних правовідносин положень ст. 14 ЗУ «Про власність», громадяни могли набувати права власності на земельну ділянку у разі одержання їх у спадок. Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане позивачці [PERSON] на спірну земельну ділянку, ніким не оспорювалось і недійсним не визнавалось. Посилання ж відповідачів на ті обставини, що позивачка не отримала Державного акту на право власності на землю, а тому не набула права власності на спірну земельну ділянку, суд вважає безпідставними, оскільки згідно діючого на той час законодавства, отримання такого акту було правом, а не обов'язком особи. Бо отримання Державного акту не обмежувалось якимось часовим проміжком, після якого рішення про передачу землі у власність автоматично втрачало силу. Так само не визнавалось незаконним і не скасовувалось рішення Глухівської міської ради від 30.01.1995 року про передачу у власність батьку позивачки земельної ділянки по [ADDRESS]. Так само, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на положення ст. 377 ЦК України щодо автоматичного переходу до [PERSON] права власності на всю земельну ділянку по [ADDRESS] після набуття нею права власності на весь будинок за вищевказаною адресою. Так, ст. 377 ЦК України регулює питання переходу права власності чи користування на земельну ділянку при укладанні цивільно-правових угод з відчудження житлового будинку чи споруди на якій вони розташовані. В даному випадку між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] жодних цивільно-правових угод з приводу будинку по [ADDRESS] не укладалось, а тому положення ст. 377 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин не мають жодного відношення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК України). Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, а незаконні рішення, що підлягають скасуванню, були прийняті Глухівською міською радою, то судові витрати понесені позивачем необхідно стягнути саме з Глухівської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved