Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів в розмірі 33413 грн. 21 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . [INFO] шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 07 вересня 2012 року та до настання повноліття найстаршою дитиною. На даний час, у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 33413 грн. 21 коп., у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, у неї виникло право на стягнення з відповідача неустойки. Тому позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 33413 грн. 21 коп. 05.03.2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити у задоволенні даного позову, оскільки він не працевлаштований через хворобу, із 03.10.2012 року він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, він частково виконував обов`язки зі сплати аліментів і сплачував їх у тих розмірах, які визначені у ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», тому підстави для стягнення з нього неустойки відсутні через відсутність його вини у виникненні даної заборгованості. Представник позивача - адвокат Черняк М.В. в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, що викладенні у позовній заяві. Пояснила, відповідач має інвалідність ІІІ групи, що дає право йому працевлаштуватись або отримувати допомогу по безробіттю. Також, відповідачу було запропоновано в рахунок сплати заборгованості по аліментах передати у власність дітям свою частку в нерухомості. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Трачук І.В. в судовому засіданні заперечили проти даного позову та просять відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві. Пояснили, що [PERSON] сплачує аліменти в межах пенсії по інвалідності. Він не є працевлаштований і не може бути працевлаштований через хворобу. Із 03 жовтня 2012 року відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з вираженим порушенням функцій нервової системи - тремор голови, тіла, рук. Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності. Працевлаштуватися із таким захворюванням він не може у зв`язку із небезпекою для себе і оточуючих. Для отримання групи інвалідності [PERSON] перебував у лікарні і не отримував доходу, тому і виникла заборгованість по сплаті аліментів. На обліку у центрі зайнятості він не перебуває, намагався працевлаштуватися, однак його дохід складав 891 гривню на руки, а аліментів потрібно сплачувати у розмірі 1109 гривень. Крім того зазначили, що заходи адміністративного впливу до відповідача не застосовувалися. Оскільки відповідач до тепер обмежений у можливості працювати, отримувати заробітну плату, і як наслідок сплачувати аліменти, тому підстави для стягнення з [PERSON] неустойки відсутні через відсутність вини у виникненні даної заборгованості. На даний час ним подано заяву про збільшення відрахування з пенсії. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2012 року, стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 07 вересня 2012 року та до настання повноліття найстаршою дитиною. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №97 від 27.02.2019 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з нею проживають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Згідно довідки № 02/599 від 27.02.2019 року, [PERSON] є студенткою 2-го курсу факультету економіки та управління денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] [NUMBER] від 04.03.2019 року, заборгованість з виплати аліментів станом на 01.03.2019 року згідно виконавчого листа №1909/2280/12 від 09.10.2012 року Кременецького районного суду Тернопільської області становить 33413,21 грн., а саме: з 07.09.2012 року по лютий 2019 року нараховано 71149,21 грн., стягнуто 39736 грн. Відповідно до заключення РАЙ ЛКК №68 від 02.03.2020 року, виданого Кременецькою РКЛ, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з вираженим порушенням нервової системи. Згідно довідки № 322 від 05 березня 2020 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Кременецькому об`єднаному управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, сума пенсії за період з 01.01.2012 року по 29.02.2020 року складає 45343,59 грн. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії № 481606 [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] не є працевлаштований. 07.10.2012 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є перш за все рішення суду та виконавчий лист, відповідно до яких особу зобов`язано сплатити аліменти як у встановленому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати). Крім того, відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України (далі СК України), для нарахування та стягнення неустойки (пені) повинен бути доведений факт несплати аліментів особою без поважної причини, яка була зобов`язана їх сплачувати відповідно до судового рішення. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. В матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів. За таких обставин суд не вбачає підстав для застосування положень ст.196 СК України до зазначених вище правовідносин, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановлених судом обставин по справі суд вважає, що відсутня вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментам, а тому відсутні правові підстави для притягнення платника аліментів до відповідальності, передбаченої ст.196 СК України, а саме: стягнення пені за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed