Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про виділ частки в натурі із земельної ділянки, що у сумісній власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона на підставі договору довічного утримання набула у власність 33/100 будинку [ADDRESS], а також 26/100 земельної ділянки площею 0,0576 га за тією ж адресою. Вказує, що співвласником будинку є також [PERSON], якому належить 67/100 частин будинку. При цьому частини житлового будинку визначені на підставі договору користування житловим будинком між учасниками сумісної часткової власності, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу від 25.06.2007 року, однак земельна ділянка в натурі кожному співвласнику не виділена, що позбавляє її можливості розпоряджатись своєю частиною. У зв'язку з чим, просить виділити їй в натурі із земельної ділянки, площею 0,0576 га земельну ділянку площею 190 м.кв. згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №14 від 24.07.2014 року. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги уточнили та просили виділити в натурі із спірної ділянки у відповідності до висновку експерта №О-128 від 26.11.2014 року земельну ділянку площею 0,0189 м.кв., в т.ч. в межах дії сервітуту на користь І-го співвласника - 33 кв.м. для обслуговування власної частини житлового будинку та 5 кв.м. для обслуговування власної частини житлового будинку в межах дії сервітуту з земель І-го співвласника [PERSON], який вказаний на схемі до висновку експертного дослідження в додатку №3 до висновку варіант №ІІ. Крім того, не заперечувала щодо стягнення з неї на користь відповідача 7000 грн. компенсації за 0,0039 га за відхилення від ідеальної долі земельної ділянки площею 0,0576 га. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, не заперечували щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 33/100 будинку [ADDRESS], а також 26/100 земельної ділянки площею 0,0576 га за тією ж адресою відповідно до договору довічного утримання від 28.112012 року (а.с. 14-15). Крім того, як вбачається із представлених письмових доказів, в тому числі, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, іншому співвласнику - [PERSON] належить 67/100 частин будинку по [ADDRESS] (а.с. 5-7). При цьому, у сторін у спільному користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,0576 га по [ADDRESS] і даний факт сторонами не оспорюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. А згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 367 ч. 2 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як з'ясовано в судовому засіданні та слідує із висновку судової будівельно-технічної експертизи №О-128 від 26.11.2014 року, поділ в натурі земельної ділянки по [ADDRESS] відповідно до часток співвласників можливий відповідно до варіантів наведених в дослідницькій частині та на схемі поділу відповідно до додатку №1-3 до експертизи (а.с. ). При цьому, сторонами у справі обраний варіант-ІІ розподілу земельної ділянки, відповідно до якого пропонується виділити: І-му співвласнику ([PERSON]) - земельну ділянку площею 0,0387 га, в т.ч. в межах дії сервітуту на користь ІІ-го співвласника - 5 кв.м. (для обслуговування власної частини житлового будинку) відповідно до додатку №3; ІІ-му співвласнику ([PERSON]) - земельну ділянку площею 0,0189 га, в т.ч. в межах дії сервітуту на користь І-го співвласника - 33 кв.м. для обслуговування власної частини житлового будинку, інженерних мереж) відповідно до додатку №3 (а.с. ). Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення і позивачу та відповідачу слід виділити в натурі земельні ділянки, запропоновані експертом у ІІ-му варіанті експертизи, оскільки вказаний поділ є найбільш наближений до ідеальних часток сторін, відповідає їх інтересам та встановленому порядку користування ними земельною ділянкою.

Outcome: approved