Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 08 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2735. До офіційної реєстрації шлюбу вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. Просить не надавати строк на примирення. Судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2735. До офіційної реєстрації шлюбу вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в сумі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved