Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядження власністю. В обґрунтування зазначила, що вона відповідно до договору дарування від 02 жовтня 2017 року стала власницею квартири [ADDRESS]. Договір дарування засвідчений приватним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В. серія НМІ №834486 та зареєстрований в реєстрі за №1277. В даній квартирі мешкає [PERSON], який з 2008 року користується квартирою, мотивуючи тим, що він має право на спірну квартиру в порядку набувальної давності. На даний час, відповідач незаконно користується квартирою та створює позивачу перешкоди в користуванні належною їй квартирою. З метою вирішення питання в порядку досудового спору вона звернулась до Відповідача з офіційною вимогою про виселення, але відповіді так і не отримала. Посилаючись на вищенаведене, [PERSON] просить суд усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні її власністю, виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. В судові засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 02.10.2017 року [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В., зареєстровано в реєстрі за №1277. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.10.2017 року, за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на вищезазначену квартиру. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положенням ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що відповідач користуються спірною квартирою в цілому безпідставно, створюючи позивачу перешкоди в користуванні належною їй квартирою, а саме: квартирою № [ADDRESS], яка становить загальною площею 46,7 кв.м. За змістом статті 156 ЖК УРСР право користуватися жилим будинком (квартирою) належить членам сім'ї власника жилого будинку (квартири). До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач в справі не є членом сім'ї позивача в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, не є власником чи наймачем спірного житла, а тому у нього відсутнє право на користування ним. Також судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] будь-яких угод щодо користування спірною квартирою не укладалося. Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України захист права [PERSON] на безперешкодне володіння, користування та розпорядження квартирою № [ADDRESS] має бути реалізовано судом шляхом усунення перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні цим майном.

Outcome: approved