Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 вересня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (актовий запис № 53). 03 березня 2020 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем (актовий запис № 05). Від спільного сумісного проживання мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В період шлюбу пордружжям збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та приватизована під даним будинком земельна ділянка. На даний час сторони проживають в одному будинку, але в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть. Позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частки житлового будинку та Ѕ частки земельної ділянки розташованих по [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 16 вересня 1972 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 53) (а.с.5). В період шлюбу пордружжям збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та приватизована під даним будинком земельна ділянка. (а.с.6-12). Згідно наявної в матеріалах справи довідки про технічний стан нерухомого майна № 493 від 11.09.2020 інвентаризаційна вартість спірного житлового будинку становить 149716 грн (сто сорок дев`ять тисяч сімсот шістнадцять гривень 00 коп) (а.с.14). Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ч. 1 статті 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна. Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та приватизована під даним будинком земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме сторін у справі. Статтею 70 Сімейного кодексу України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини у справі, які складають правову підставу позову, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог у повному обсязі, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved