Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить прийняти рішення, яким шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області від 22 листопада 2003 року, актовий запис № 63, розірвати: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку; судові витрати по справі просила стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з»явилась, в письмовій заяві до суду заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову (з урахуванням змін до законодавства щодо мінімального розміру аліментів), суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу\~ її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, cтороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, в розмірі 640 грн., а також стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір за розгляд справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини в розмірі 640 грн.

Outcome: approved