Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до територіальної громади м.Селидове Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що її батьки були співвласниками квартири [ADDRESS]. На її імя були складені заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] в тому числі і на належні їм частки вказаної вище квартири. 02.05.2011 року помер [PERSON], 29.08.2015 року померла [PERSON] При зверненні до державного нотаріуса Першої селидівської нотаріальної контори, вона отримала відмову у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно у звязку із відсутністю у неї оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала заяви про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву про слухання справи у їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідив матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло №6000 від 14.07.2009 року, співвласниками квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по ? частини за кожним є [PERSON] та [PERSON]. Дане свідоцтво зареєстроване в Селидівському бюро технічної інвентаризації за № 299 від 10.08.2009 року (а.с.10). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 545302, виданого 05.05.2011 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] помер 02.05.2011 року у віці 64 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 88 від 05.05.2011 року(а.с.6). Відповідно свідоцтва про смерть серії І-НО №916013, виданого 01.09.2015 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] померла 29.08.2015 року у віці 58 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 153 від 01.09.2015 року(а.с.7). Згідно заповітів від 17.03.2011 року, посвідчених секретарем виконкому Української міської ради м.Селидове Донецької області, \~[PERSON] та [PERSON], на випадок своєї смерті зробили розпорядження з належного їм майна, у вигляді ? частини квартири № 13, розташованої за адресою: м. Українськ, вул.Енгельса у будинку № 5 кожного та заповідали вказане майно [PERSON]. Як вбачається з отриманої від Першої селидівської нотаріальної контори відповіді на запит суду від 05.09.2016 р., після смерті [PERSON], померлого 02.05.2011 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Крім того, після смерті [PERSON], померлої 29.08.2015 року, була заведена спадкова справа №146/2016, надійшла заява про прийняття спадщини від 23.06.2016 р. за №275 від доньки померлої, [PERSON]. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що позивачем не надано оригіналу свідоцтва про право власності на житло №6000 від 14.07.2009 року. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч. 1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1296 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно дост. 1299 ЦК Україниякщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідност. 328 ЦК Україниправо власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст.\~1216, ст.\~1217, ст.\~1233, ст.\~1234, абз. 2 ч. 2, ч. 3 ст.\~16 ЦК України, позовні вимоги на визнання права власності квартиру в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню на підставі\~ст. 392 ЦК України, так як способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved