Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року. У вказаній квартирі зареєстрований та мешкає - [PERSON]. [PERSON] - їх син, мешкав у вказаній квартирі та був зареєстрований у ній з 12.10.2010 року по 31.10.2014 року. Позивач також зазначає, що за її згодою, 28.01.2011 року у цій квартирі була зареєстрована їх онука - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі - [PERSON] перебувала у шлюбі з сином позивача - [PERSON] та мешкала у спірній квартирі разом з їх спільною донькою - [PERSON] до серпня 2011 року. А з серпня 2011 року і до теперішнього часу онука мешкає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS], тобто біля чотирьох років вона не мешкає у спірній квартирі. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом, та просить суд визнати малолітню [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача від імені позивача та третьої особи - [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представників сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №609, [PERSON] придбала у [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Дніпровський» від 04.11.2014 року [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], у вказаній квартирі вона прописана, та членом її сім'ї є - син [PERSON], який також там прописаний. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно 17.07.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №189. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 02.09.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №857. Згідно рішення Суворовського районного суду м.Херсона №668/1715/14-ц від 30.04.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили. Згідно спадкового договору від 08.11.2005 року [PERSON], що проживає в [ADDRESS], отримує у власність після смерті [PERSON] та [PERSON] від них квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки №43 виданої ЖБК №73 16.03.2015 року [PERSON] у тому, що він прописаний та проживає за адресою: [ADDRESS], однак онука [PERSON], прописана 28.01.2011 року, але з серпня 2011 року не проживає. Згідно акту №44 від 11.03.2015 року, складеного ЖБК №73, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON], але мешкає один [PERSON], а онука - [PERSON] не мешкає за цією адресою з серпня 2011 року. Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили факт відсутності за спірною адресою: [ADDRESS], малолітньої [PERSON] з її матір'ю - [PERSON] з серпня 2011 року. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач зі своєю матір'ю - [PERSON] не проживають у спірній квартирі, не є власниками частки або цілого від спірної житлової площі, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved