Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог послалася на те, що вона з 06.06.2009 року по 31.12.2012 року перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Звільнена 01.01.2013 року за ч.3 ст.38 КЗпП України, тобто за власним бажанням. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2014 року на користь позивача з відповідача стягнуто заробітну плату та середній заробіток за час затримки за період з 05.02.2014 року по 18.03.2015 року. Станом на 27.05.2016 року заробітна плата позивачу фактично не виплачена. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.03.2015 року по 27.05.2016 року у розмірі 37 674,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дйшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач з 06.06.2009 року по 31.12.2012 року перебувала у трудових відносинах із відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки. Звільнена 01.01.2013 року за ч.3 ст.38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, про що зроблено запис в трудовій книжці. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2014 року на користь позивача з відповідача стягнуто заробітну плату та середній заробіток за час затримки за період з 05.02.2014 року по 18.03.2015 року. Станом на 27.05.2016 року заробітна плата позивачеві фактично не виплачена. Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.6.5 Колективного договору та штатного розпису заробітна плата позивача складається з: окладу - 1672 грн., надбавки 50% - 836 грн., доплати 12% - 201 грн., а всього 2 709,00 грн. Середній заробіток позивача в день складає 126,00 грн. Враховуючи те, що прострочення заборгованості по заробітній платі триває з 19.03.2015 року по 27.05.2016 року, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати за період з -19.03.2015 року по 31.12.2015 року, виходячи з середньої заробітної плати працівника, яка складає 126,00 грн. та кількості робочих днів у цьому періоді, а саме: березень 2015 року. - 9 робочих днів, квітень 2015р. - 21 робочий день, травень 2015р. - 18 робочих дня, червень 2015р. - 20 робочих днів, липень 2015 року - 23 робочі дні, серпень 2015 року - 20 робочих днів, вересень 2015 року - 22 робочі дні, жовтень 2015 року - 21 робочий день, листопад 2015 року - 21 робочий день, грудент 2015 року - 23 робочі дні, а всього 198 робочих днів, тобто середній заробіток за час заитримки складає 24 948,00 грн. (198 дні х 126); -01.01.2016 року по 27.05.2016 року, виходячи з середньої заробітної плати працівника, яка складає 126,00 грн. та кількості робочих днів у цьому періоді, а саме: січень 2016 року - 19 робочих днів, лютий 2016 року - 21 робочий день, березень 2016 року - 22 робочі дні, квітень 2016 року - 21 робочий день, травень 2016 року - 18 робочих дні, а всього 101 робочих днів, тобто середній заробіток за час заитримки складає 12 726,00 грн. (101 дні х 126). Таким чином, середній заробіток за період з 19.03.2015 року по 27.05.206 року складає 37 674,00 грн. (24 948 + 12 726). З огляду на викладене та враховуючи, що позивачеві не виплачена заробітна плата, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 37 674,00 грн. за вищевказаний період. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved