Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 травня 2017 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №39. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме син - [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Незважаючи на всі наміри зберегти сім`ю у них нічого не вийшло, вони перестали вести спільне господарство та спільно проживати. На даний час питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, а тому просить розірвати шлюб між ними, залишити дитину на її вихованні та утриманні. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 39, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 29 травня 2017 року (а. с. 6). Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданими виконкомом Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 04 січня 2018 року (а. с. 7). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Строк для примирення терміном у три місяці наданий подружжю згідно ухвали Перечинського районного суду від 12 березня 2020 року бажаного результату не дав. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved