Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її чоловік [PERSON] за життя працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261333 на території Липівської сільської ради. 16 лютого 1997 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на спадкову земельну частку. Позивач являється спадкоємцем за законом, прийняла спадщину і вступила в управління зазначеним спадковим майном, так як проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Але позивач не може належним чином оформити свої спадкові права, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючого документу. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0261333 від 20.08.1996 року в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 16 лютого 1997 року. В судове засідання по справі позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представники третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 16 лютого 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 001450 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 347748 від 27.04.1977 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], і після укладення шлюбу прізвище дружині присвоєно Федусь (а.с.6). Згідно довідки Липівського старостинського округу від 12.03.2018 року [PERSON] до дня смерті 16 лютого 1997 року постійно проживав та був зареєстрований [INFO], разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.8). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату направо на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261333 від 20.08. 1996 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах (а.с.10). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 13.04.2018 року (а.с. 41). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Талалаївському районі від 11.04.2018 року вартість земельної частки, що належала [PERSON] згідно сертифікату серії ЧН № 0261333 станом на 16.02.1997 року становила 16 519, 10 грн. (а.с.39). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 16 березня 2018 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261333 на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с. 13). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 19.03.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.11). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), частина даного право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини, яка належала її чоловіку за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0261333. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved