Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів\~ мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними 15.12.2017 року було розірвано.\~ У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти у\~ розмірі 50% від прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення та до\~ повноліття дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.\~ Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу на адресу було направлено Ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками. Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося до суду з відміткою за закінченням строку зберігання, відповідач його не отримав. Відзив до суду не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №016706 [PERSON] Вперебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18.02.2006 року. Згідно свідоцтва про народження, серії І-КГ №019755, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], де батьками вказані [PERSON], [PERSON]. З письмових вимог позивача судом встановлено, що фактично шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені з 2017 року, що підтверджується рішенням Херсонським міським судом\~ Херсонської області від 15.12.2017року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає чи працює відповідач, позивачу не відомо, а оскільки відповідач утримувати добровільно дитину відмовляється, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення та до\~ повноліття дитини. Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved