Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментах, мотивуючи тим, що відповідачем не виконується рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.04.2010 року, яким з останнього стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 18.02.2010 року і до повноліття дитини. Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам, затвердженої 01.06.2013 Державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кіт О.С., заборгованість [PERSON] по аліментах за період з 18.02.2010 року по 01.08.2014 року, станом на 01.06.2013 року становить 39935,7 грн, яку позивач просила стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.04.2010 року присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісяця. На підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.04.2010 року ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Кіт О.С. заборгованість відповідача за аліментами на утримання дитини станом на 01.06.2013 року складає 39935,7 грн. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183, 184, 191 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ч.3 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працює на час виникнення заборгованості і не працює на час визнання її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності вини у несплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], відповідач суду не надав, а тому заборгованість за несплату аліментів виникла з вини відповідача як особи, яка зобов»язана платити аліменти за рішенням суду. Про цей обов'язок відповідачу було достовірно відомо, що не оспорювалось ним в судовому засіданні. Наряду з цим, відповідач з позовом про відстрочку чи розстрочку сплати заборгованості до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved