Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, який згодом уточнила, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 /п»ятсот/ гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задовольнити позов. Зазначила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося і хоча вони й проживають зараз в одному будинку, малолітня дочка на 90 відсотків знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в достатньому обсязі не надає матеріальної допомоги дитині, має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки офіційно не працює. Купує тільки дрібні продукти харчування та сплачує частину комунальних послуг. Дочка відвідує школу, гуртки з англійської мови, що передбачає відповідні трати, позивачка ж не має можливості забезпечувати самостійно на гідному рівні потреби дитини, адже отримує заробітну плату у 1400 гривень, працюючи вихователькою у дитячому садку. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, оскільки вважає, що приймає посильну участь у утриманні дитини. Зазначив, що офіційно не працевлаштований, однак пише картини на замовлення, є член Ради художників м. Мелітополя і в середньому отримує дохід у 1500 грн. на місяць. Вказав, що всі ці гроші витрачає на потреби родини, в тому числі й дочки. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підставах. 10 листопада 2000 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 851. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Позивачка працює вихователькою у дитячому садку, заробітна плата за лютий 2015 року згідно наданого корінця до відомості склала за винятком обов»язкових податків та внесків 1373,64 гривень. Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, але сторони продовжують проживати в одному будинку. При цьому, дитина знаходиться практично повністю на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак в незначній мірі, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. Докази, що засвідчували б протилежне, відповідачем до судового засіданні не надано. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача, враховує матеріальне становище позивачки, а також виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності та необхідності створення державою однакових умов для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітьої дитини в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 02 лютого 2015 року і до її повноліття. Суд вважає доводи відповідача необґрунтованими, непослідовними та суперечливими. Так, відповідач заявляє, що всі гроші (приблизно 1500 грн. ) тратить на потреби сім»ї, не надаючи жодного доказу на підтвердження цієї обставини, одночасно вказуючи, що не має можливості сплачувати 500 гривень на утримання дочки, що, на думку суду, вказує на спробу відповідача ухилитися від свого обов»язку з утримання дитини.

Outcome: approved