Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом, зважаючи на наступне. Шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстровано 11.10.2013 року у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 477. Від шлюбу народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось, подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо з травня 2019 року, сім`я на даний час носить формальний характер і її збереження не відповідає інтересам сторін. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2019 року відкрито провадження по даній справі, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити. Відповідач зазначив, що визнає заявлені вимоги в повному обсязі Дослідивши матеріали справи, надані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.10.2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 477, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вказує, що сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують стосунки між собою починаючи з травня 2019 року. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам як позивача так і відповідача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] прізвище після укладання шлюбу не змінювала. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 133 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved