Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернулась із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04.04.2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитини залишилась проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, життям дочки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 06.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, вбачається, що батько дитини ніякої педагогічної, посильної трудової або іншої участі у вихованні доньки не бере, ніяким чином про неї не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, успіхами, станом здоров`я не цікавиться, не турбується про фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Враховуючи наведене просить суд ухвалити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою та оголошенням на офіційному сайті судової влади, про причини неявки до суду не повідомив, від нього до суду не надходило жодних матеріалів. Представник Органу опіки та піклування Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, надав суду заяву про підтримання позову з урахуванням висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дитини та розгляд справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою та оголошенням на офіційному сайті судової влади, про причини неявки до суду не повідомив, від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормою ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідач з квітня 2017 року не виконує свої батьківські обов`язки з догляду дитини, а саме не займається вихованням та створенням належних умов житті дитини, її життям не цікавиться, жодної участі в утриманні та вихованні не приймає. Дитина постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач по справі є платником аліментів на дитину, однак за період з 25.05.2016 р. по 30.07.2019 р. відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця від 30.07.2019 р. аліментів не сплачує взагалі, має заборгованість по аліментах в розмірі 58045,12 грн. Відповідно до висновку № 01-26-764/0/19/617.10 від 06.09.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, вбачається, що батько дитини ніякої педагогічної, посильної трудової або іншої участі у вихованні доньки не бере, ніяким чином про неї не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, успіхами, станом здоров`я не цікавиться, не турбується про фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків відносно його дочки [PERSON] , [INFO] .. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, орган опіки і піклування районної державної адміністрації вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідача, відносно доньки. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню оскільки відповідач самоусунувся від утримання та виховання дитини та це буде відповідати інтересам неповнолітньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved