Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики грошову суму в розмірі 7 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. При цьому позивачка зазначає, що 30 серпня 2018 року, між нею та відповідачем було укладено договір позики. На підтвердження укладення договору позики, цього ж дня відповідачем було складено розписку. Відповідно з умовами вказаного договору, вона передала, а відповідач отримав суму грошових коштів у розмірі 7 000 грн. Згідно розписки, відповідач був зобов'язаний повернути їй надані нею грошові кошти до 02 вересня 2018 року, однак до цього часу жодних розрахунків за договором позики проведено не було. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. До теперішнього часу відповідач суму позики не повернув, у зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 30 серпня 2018 року між сторонами укладено договір позики про що свідчить розписка відповідача (а.с.7). На підставі даного договору грошової позики позивачка передала відповідачу у власність грошові кошти в сумі 7 000 грн., а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути їй грошові кошти в строк до 02 вересня 2018 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Отже факт знаходження боргових документів - оригіналу розписки та договору позики грошових коштів у позивачки, свідчить про невиконання зі сторони відповідача своїх боргових зобов'язань. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 7 000 гривень за договором позики від 30.08.2018 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved