Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом та уточнивши позовні вимоги просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 листопада 2004 року, та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обов'язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Місцем проживання дітей просить визначити з нею, прізвище залишити без змін. Відповідач здоровий та працездатний, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги дітям, які знаходяться на її утриманні. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2004 року (а.с.11), від якого мають дочку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO] (а.с.7) Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, шлюбних відносин не підтримують та поновлювати наміру не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місце проживання дітей, [PERSON] та [PERSON], визначити, за місцем проживання матері. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач - здоровий та працездатний, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в утриманні своїх неповнолітніх дітей, в письмовій заяві до суду позовні вимоги визнав, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved