Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на дві земельні частки (пай) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Приозерне», розташовані на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22.12.2014 в с. Юрєве Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначені земельні частки (паї) належали померлим батькам [PERSON] матері [PERSON], яка померла 26.05.1998 та спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої дружини, та батьку [PERSON], який помер 10.10.1998, спадщину після смерті якого прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого, але її не оформляла. Прийнявши спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання, позивач отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно не може в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на це майно - сертифікати на земельну частку (пай). Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи,\~позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] (дошлюбне прізвище Пилєва, шлюб розірвано 15.06.1983) [PERSON], яка померла 22.12.2014 в с. Юрєве Путивльського району Сумської області (а.с. 6, 8, 21). Спадкове майно складається з двох земельних часток (паїв) розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Приозерне», розташованих на території Червоноозерської сільської ради Путивльського району Сумської області, які належали померлим батькам [PERSON] матері [PERSON], яка померла 26.05.1998 та спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої дружини, та батьку [PERSON], який помер 10.10.1998, спадщину після смерті якого прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого, але її не оформляла (а.с. 9-12, 22). Довідкою Юрївської сільської ради від 21.03.2017 підтверджено те, що спадщину після смерті матері позивач прийняла шляхом спільного проживання з померлою на момент її смерті (а.с. 13), але отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право власності на спадкове майно не може з причини відсутності правовстановлюючих документів на нього - сертифікатів на ці земельні частки (паї), про що зазначив у довідці нотаріус (а.с. 15). В той же час, за відомостями з «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку «пай», що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Приозерне», маються записи за №№ 28, 29 на право на земельну частку (пай) [PERSON] та [PERSON], розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах, сертифікати СМ № 0065628 та СМ № 0065629 від 05.07.1996, які отримано, що підтверджено листом Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 13.03.2017 (а.с. 14). Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №\~720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 5 \~ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, оскільки спадкодавці [PERSON] та [PERSON] були внесені до списку громадян-членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Приозерне» та отримали за життя відповідні сертифікати, які втрачені, тому з урахуванням вказаних розяснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на дві земельні частки (паї) розміром 4,29 га із земель вказаного товариства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати судом не розподіляються за відповідним клопотанням позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved