Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила: - визнати наступні транзакції по картковому рахунку № [NUMBER] (номер кредитної картки: [NUMBER] ), що належить [PERSON] недійсними: покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1960,00 грн.; покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1880,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 49000,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 47000,00 грн.; - визнати заборгованість [PERSON] , яка виникла у зв`язку з невиконанням кредитного договору №630817057HPLS від 10.06.2019, оформленого в AT «Альфа- Банк», недійсною; - стягнути з AT «Альфа-Банк» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є клієнтом АТ «Альфа-Банк», на її ім`я в банку відкрито картковий рахунок [NUMBER] та видано кредитну карту № [NUMBER] . 18.07.2018 приблизно з 19:00 год. до 20:15 год. позивач отримала дзвінок з номеру мобільного телефону [NUMBER] від невстановленої особи [PERSON] , внаслідок чого відбулося неправомірне заволодіння її коштами на суму 99840,00 грн. З моменту як позивачу стало відомо про несанкціонований переказ коштів з її рахунку, вона негайно подала звернення до директора відділення Одеське №6 AT «Альфа-Банк», у якому повідомила банк про вищезазначене та просила заблокувати картковий рахунок, відкритий на її ім`я. Представником [PERSON] до АТ «Альфа-Банк» та Відділення «Одеське №6» АТ «Альфа-Банк» направлено адвокатські запити щодо отримання належним чином засвідченої копії договору з усіма додатками, укладеного між [PERSON] та AT «Альфа-Банк» та іншої інформації. У відповідь на адвокатський запит AT «Альфа-Банк» листом від 28.05.2019 було повідомлено про те, що транзакції переказу коштів на суму 49000,00 грн. та 47000,00 грн. були здійснені шляхом поповнення карткового рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). У відповіді AT «Альфа-Банк» листом від 24.07.2018 року повідомлено, що кошти були переведені на картку № [NUMBER] та зняті з неї 18.07.2018 у період 19:40 год. по 20:30 год. Відповідно до виписки по рахунку кредитної картки № [NUMBER] за період з 18.07.2018 по 19.07.2018 було здійснено чотири несанкціоновані [PERSON] операції, а саме: покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1960,00 грн.; покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1880,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 49000,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 47000.00 грн. Таким чином, внаслідок здійснення чотирьох несанкціонованих зі сторони [PERSON] операцій, проти волі останньої та відповідно без надання на це дозволу, з карткового рахунку позивача було списано кошти на загальну суму 99840,00 грн. Позивач зазначає, що її представником - адвокатом Шепітком Г.І. 12.11.2020 року було подано до Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області заяву про вчинення кримінального правопорушення. На підставі вказаної заяви відкрито кримінальне провадження №12020160470002700 від 18.12.2020 та розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення. У період списання з вищезазначеного карткового рахунку коштів, платіжна картка перебувала у фактичному володінні [PERSON] . Позивач не вчиняла будь-яких дій або бездіяльності, які могли б призвести до втрати або незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка надає змогу ініціювати платіжну операцію, інформація, що стала відома особам, якими було несанкціоновано знято кошти з карткового рахунку позивача, ймовірно могла статися з вини банку через неналежне збереження останнім інформації, що містить банківську таємницю. Позивач дізналась про здійснення вищезазначених операцій лише 20.07.2018, коли відвідала Відділення «Одеське №6» АТ «Альфа-Банк». Внаслідок проведення операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки з рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я позивача, було списано грошові кошти у розмірі 99 840,00 грн, що призвело до формування заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25.12.2019 заборгованість позивача перед банком становить 170 043,37 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 143 522,47 грн, відсотків за кредитом у розмірі 139,5 грн та неустойки у розмірі 28 381,4 грн. За відсутності обставин, які доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутня вина позивача, як підстава цивільно-правової відповідальності у знятті грошових коштів з її кредитного рахунка та відсутні підстави для покладання на останню обов`язку погашення заборгованості за кредитом. Окрім завдання позивачу майнової шкоди, останній завдано також моральну шкоду у вигляді душевних страждань, яку позивач оцінює у розмірі 50000,00 грн. На підставі зазначеного позивач просила про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 головуючим суддею у справі за позовом [PERSON] визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 21.12.2017 між позивачем та відповідачем шляхом підписанням позивачем Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладено угоду відповідно до якої позивачу на її ім`я відкрито картковий рахунок [NUMBER] у гривнях та видано кредитну картку № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом у сумі 200 000 грн. (а.с. 18-19). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 18.12.2020 внесено відомості на підставі заяви позивача від 17.12.2020 про вчинення кримінального правопорушення, а саме, 24.03.2018 невстановлена особа зателефонувала [PERSON] , представилась співробітником АТ «Альфа Банк» та зловживаючи її довірою, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами останньої на суму 99 840 грн., та розпочато кримінальне провадження №12020160470002700 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України (а.с.24). Згідно листа АТ «Альфа Банк» від 28.05.2019, наданого у відповідь на адвокатський запит від 21.05.2019, оскаржувані клієнтом операції по картці № [NUMBER] проведені через інтернет-сервіс «Му Alfa-Bank», коди підтвердження для здійснення операцій в інтернет-сервісі «Му Alfa-Bank» були направлені 18.07.2018 на номер телефону клієнта [NUMBER] , зареєстрований як фінансовий номер клієнта по картці № [NUMBER] ; по кожній операції на номер телефона позивача надсилався одноразовий код підтвердження, після чого успішно був введений в інтернет-сервісі «Му Alfa-Bank»; клієнтом банку не було вжито заходів щодо негайного повідомлення банку втрати контролю над власною сім-карткою чи телефоном, зокрема під час надходження кодів-підтвердження на контактний номер телефону клієнта, з боку якого не було здійснено вхідних дзвінків до контакт-центру банку; клієнтом було порушено правила використання карти в частині розголошення інформації стороннім особам (цифрові коди, що приходять на телефон клієнта у вигляді смс, з підтвердженням зміни пароля облікового запису «Му Alfa-Bank», тощо); для вирішення питання щодо повернення грошових коштів клієнту необхідно дотримуватися рекомендацій правоохоронних органів в ході проведення розслідування ситуації (а.с. 15-17). 18.07.2018 з карткового рахунку позивача було здійснено наступні операції, які як стверджує позивач, нею не були санкціоновані, а саме: покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1960,00 грн.; покупка (MY ALFABANK COM UA(E2459668), KIEV, UKR, MCC 7321), списано з картки 1880,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 49000,00 грн.; переказ MoneySend (Alfa AQ UAN (Voice), KIEV, UA, MCC 6010), списано з картки 47000.00 грн. (а.с. 20-23). Позивач стверджує, що дізналась про здійснення вищезазначених операцій лише 20.07.2018, коли відвідала Відділення «Одеське №6» АТ «Альфа-Банк». 01.08.2018 на ім`я директора відділення Одеське №6 ПАТ «Альфа-Банк» позивач подала звернення про заблокування належної їй кредитної картки в зв`язку із шахрайськими діями невстановлених осіб пов`язаними із протиправним зняттям грошових коштів з її рахунку (а.с. 27). Позивач як на підставу для задоволення позову посилається на відсутність своєї згоди на проведення зняття з карткового рахунку позивача грошових коштів у розмірі 99840,00 грн. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Тобто тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. Положенням ст.1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 7, 8 розділу V1 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Згідно п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Правила платіжних систем мають передбачати відповідальність за порушення цих вимог з урахуванням вимог законодавства України. Система захисту інформації повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання (п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Захист інформації забезпечується суб`єктами переказу коштів шляхом обов`язкового впровадження та використання відповідної системи захисту, що складається з: 1) законодавчих актів України та інших нормативно-правових актів, а також внутрішніх нормативних актів суб`єктів переказу, що регулюють порядок доступу та роботи з відповідною інформацією, а також відповідальність за порушення цих правил; 2) заходів охорони приміщень, технічного обладнання відповідної платіжної системи та персоналу суб`єкта переказу; 3) технологічних та програмно-апаратних засобів криптографічного захисту інформації, що обробляється в платіжній системі (п. 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Згідно пп. 3 п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем - використання або внесення змін до компонентів платіжної системи протягом її функціонування особами, які не мають на це права або повноважень, визначених законодавством України, а також встановлених договором. На час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними (п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Судом встановлено, що 18.07.2018 з використанням доступу до карткового рахунку позивача через Системи дистанційного обслуговування інтернет-банкінг «Му Alfa-Bank» та мобільного пристрою проведено операції з переказу грошових коштів в розмірі 99840,00 грн. Нормами права передбачено, що для відновлення банком залишку коштів на картковому рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції, необхідно встановити здійснення помилкового або неналежного переказу. Однак позивачем не доведено помилкового або неналежного переказу грошових коштів, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимоги про стягнення з банку не санкціоновано списаних з рахунку позивача коштів не заявлено. Суд приймає до уваги доводи позивача про звернення до відповідних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте, як вбачається з матеріалів справи, наразі розслідування цього кримінального провадження не завершено, отже на даний час відсутні підстави для висновку про протиправність дій працівників АТ «Альфа-Банк» при здійсненні 18.07.2018 операцій по списанню коштів з карткового рахунку позивача в сумі 99840,00 грн. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання транзакцій по картковому рахунку кредитної картки слід відмовити. Щодо позовних вимог про визнання недійсною заборгованості за кредитним договором, яка виникла у зв`язку з невиконанням кредитного договору, то позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права шляхом оскарження дій відповідача, оскільки сам по собі факт нарахування за картковим рахунком процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) 18.07.2018 не тягне за собою будь-яких правових наслідків до тих пір, поки відповідачем не будуть вчинені інші дії. Враховуючи те, що позивачем не було доведено обставин, на які вона посилалась при зверненні до суду з даним позовом, вимога про відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed