Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про зобов»язання надати їй житло в постійне користування, яке складається не менше як із двох кімнат і відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. В подальшому позивач уточнили свої вимоги, залучивши до участі у справі в якості співвідповідача Київську міську державну адміністрацію, і відповідно до заяви від 07.04.2014 р. просила суд зобов»язати Київську міську державну адміністрацію передати Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації житлове приміщення, яке складається з двох житлових кімнат, для надання [PERSON], житловою площею в межах, визначених ст.47 ЖК України, яке повинно відповідати вимогам ст.50 цього Кодексу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] знаходився на балансі Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Частину вказаного будинку займало південне відділення зв»язку Київ-26, а інша частина будівлі використовувалась балансоутримувачем, як службове житло. В зв»язку з призначенням її діда - [PERSON] начальником відділення зв»язку Київ-26 йому було надано службове житло - кd.1 в буд.[ADDRESS], яка складалась з 2 кімнат, площею 28,4 кв.м. Позивач посилається на те, що вона та її неповнолітні діти:[PERSON] та [PERSON] з моменту народження проживали та були зареєстровані в зазначеній квартирі, як члени родини наймача. В 2004 році в зв»язку з неможливістю проживання в [ADDRESS] через незадовільний технічний стан, про що адміністрацією підприємства був складений відповідний акт, вона з дітьми вимушена була виїхати з квартири та наймати житло. На підставі рішення Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 05.05.2004 р. про знесення будинку, квартиру, в якій вона проживала разом з дітьми, було знесено, про що вона не була поставлена до відома, хоча там знаходились її речі. Після знесення будинку вона звернулась до УДППЗ «Укрпошта» про надання їй житла в зв»язку із знесенням будинку, однак їй було відмовлено в зв»язку з відсутністю у підприємства власного житлового фонду. На неодноразові звернення до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та Київської міської державної адміністрації з приводу забезпечення її житлом їй було повідомлено про відсутність можливості позачергового надання квартири і подальше її забезпечення в порядку черговості. Однак, як зазначає позивач, в грудні 2012 р. вона отримала лист Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про зняття її з квартирного обліку, що стало підставою звернення до суду, оскільки відповідачі у визначений законом спосіб не мають наміру забезпечити її житлом. В ході розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідно до положень ст.ст.110, 111 ЖК України відповідачі повинні були забезпечити позивача житлом в зв»язку із знесенням будинку, в якому вона проживала разом з неповнолітніми дітьми і зареєстрована на день розгляду справи, і зняття її з квартирного обліку не є підставою для відмови у забезпеченні житлом. Представник відповідача - Київської міської державної адміністрації, заперечував проти задоволення позову та просив суд застосувати положення ст.267 ЦК України в зв»язку з пропуском строку звернення до суду з даними вимогами, оскільки про знесення будинку вона дізналась в 2004 році. Представник відповідача - Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення проти заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - УДППЗ «Укрпошта», заперечував проти задоволення позову, вважаючи його недоведеним і таким, що пред»явлений з пропуском строку позовної давності. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, з завами про відкладення розгляду справи не звертались. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [ADDRESS] була надана як службове житло в 1957 р. [PERSON], який працював начальником відділення зв»язку - Київ-26. Квартира складалась з 2 кімнат, житловою площею 28,4 кв.м. Будинок [ADDRESS] перебував на балансі Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» і як встановлено судом, і підтверджується копією технічного паспорту, частина будинку використовувалась підприємством під відділення зв»язку, а інша частина була надана для проживання сім»ї [PERSON] Позивач у справі та її діти: [PERSON] та [PERSON] були вселені в даний будинок як члени сім»ї наймача і з моменту народження та на день розгляду справи залишаються зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]. 15.12.1993 р. комісією профспілки та адміністрації Південного вузла зв»язку ВО «Київський поштамп» за результатами обстеження житлово-побутових умов [PERSON] був складений акт про необхідність поліпшення житлових умов проживання в зв»язку з відсутністю в приміщенні водопостачання та водовідведення, наявністю пічного опалення, сирості, ураження стін грибком. 02.03.1994 р. [PERSON] разом з родиною була поставлена на квартирний облік на підставі рішення Представника Президента № 113. Судом встановлено, що Київською міською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» на підставі акту обстеження технічного стану будівлі від 14.07.2003 р., листа Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 524-706 від 25.03.2004 р. було прийнято рішення про списання будинку [ADDRESS] який в подальшому був знесений. На момент знесення будинку позивач з її неповнолітніми дітьми у визначений законом спосіб не була визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням - [ADDRESS] та не знята з реєстрації. Відповідно до ст.ст.110, 111 ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню. При цьому, якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв»язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню, інше благоустроєне жиле приміщення надається особа, які виселяються, державною, кооперативною або іншою громадською організацією, якій належить будинок, що підлягає знесенню, а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. З матеріалів справи вбачається, що позивач, неодноразово в 2004 р., в грудні 2012 р., в травні 2013 р. зверталась до Голосіївської міської державної адміністрації та Київської міської державної адміністрації з заявами про забезпечення її житлом в зв»язку із знесенням будинку. 13.12.2012 р. Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація надала відповідь за № 06-2-1858 про необхідність звернення з даного приводу до УДППЗ «Укрпошта», на балансі якого перебував будинок, і про зняття її з квартирного обліку. 19.04. 2013 р. УДППЗ «Укрпошта» повідомило позивача листом № 711-Г-7823 про відсутність на балансі Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» об»єктів житлового фонду і неможливість забезпечення житлом, а також звернення підприємства з даного приводу до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Суд не може прийняти до уваги посилання представника Київської міської державної адміністрації, Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в письмових запереченнях, та представника УДППЗ «Укрпошта» про неможливість забезпечення житлом в зв»язку із зняттям з квартирного обліку сім»Ї [PERSON], оскільки закон не пов»язує обов»язок надання квартири в зв»язку із знесенням житла з перебуванням на квартирному обліку. Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання представника Київської міської державної адміністрації та УДППЗ «Укрпошта» на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки встановлені судом факти, а саме відповіді УДППЗ «Укрпошта», Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, свідчать про те, що як відповідач - Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, так і УДППЗ «Укрпошта», визнавали за собою обов»язок забезпечити позивача разом з дітьми житлом, однак, як зазначалось судом вище лише в грудні 2012 р. Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація і 19.04.2013 р. УДППЗ «Укрпошта» відмовили [PERSON] у наданні житла, а тому саме з цього моменту право позивача є порушеним, незважаючи на те, що будинок був знесений в 2004 році. Згідно з ст.113 ЖК України, надаване громадянам у зв»язку із виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам ст.50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Питання щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердження рішень про надання жилих приміщень, видача ордерів на жилі приміщення відноситься до компетенції районних в м.Києві державних адміністрацій. Зазначені повноваження також закріплені за районними в м.Києві державними адміністраціями на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 121 від 31.01.2011 р. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи і зважаючи на норми чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved