Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у житлову будинку №11 по вулиці Садовій в смт.Березівка, Харківського району, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про спадщину за законом від 02.03.1998 року, реєстровий №3-824 та свідоцтва про право власності від 02.03.1998 року, реєстровий №3-821, посвідчених державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], їй належит житловий будинок, яий знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Березівка, вул.Садова, 11. Також у спірному домоволодінні зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, але за зазначеною адресою він не проживає з квітня 2014 року. Підставою для звернення з позовною заявою до суду є ті обставини, що позивачу як власнику житла доводиться сплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості, зареєстрованих в будинку осіб. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №11 по вулиці Садовій у смт.Березівка Харківського району Харківської області. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляд справи, в судове засідання не зявився, заяв та заперечень не надав, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду спрви, про причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~ 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про спадщину за законом від 02.03.1998 року, реєстровий №3-824 та свідоцтва про право власності від 02.03.1998 року, реєстровий №3-821, посвідчених державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], [PERSON] належит житловий будинок, яий знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Березівка, вул.Садова, 11. (а.с. 6-7) За вказаною аресою зареєстровані: [PERSON] позивач по справі, [PERSON], [PERSON] відповідач по справі, [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги та довідкою Березівської селищної ради Харківського району Харківської області №175 від 18.05.2015 року. (а.с.11) Як вбачається з довідки Березівської селищної ради Харківського району Харківської області №175 від 18.05.2015 року [PERSON] зареєстрований у [INFO], однак з квітня 2014 року за зазначеною адресою не проживає (а.с.11). За вказаною адресою [PERSON] не проживає з квітня 2014 року, що підтверджується актом депутата Березівської селищної ради Харківського району, Харківської області [PERSON] від 12 травня 2015 року. (а.с.12). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07.07.2014 року по цивільній справі №635/4500/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с.10). Згідно ст. 71 ч.1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків, проводиться в судовому порядку. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання, для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житлового приміщення, які мешкають разом з ним, мають право на користування цим приміщенням у відповідності із законом. Члени сім»ї власника житлового приміщення втрачають право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Згідно зі ст.64 ЖК України до членів сім»ї власника житла відносятся: супруг власника, їх діти та батьки, а також інші особи, якщо вони постійно мешкають разом із власником житла і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку, що оскільки відповідач у будинку не проживає більше шести місяців, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, не є членом сімї, а тому підлягає визнанню таким, що втратив право користування у спірному будинку. Питання стосовно розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 64, 71,72 ЖК України, ст.ст.383, 405 ЦК України,

Outcome: approved