Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05 липня 2018 року Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 66; стягнути з [PERSON] , [INFO] кошти (аліменти) на утримання матері дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 / 8 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] ; Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати покласти на Відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що 05 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 66 зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину, [PERSON] , [INFO] . Однак, на протязі останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально - психологічної атмосфери. Не піклується про матеріальне забезпечення родини та не приймає участі у витратах на утримання житла. На час звернення з даним позовом до суду ведення між ними спільного господарства припинено. Позивач проживає з дитиною за адресою [ADDRESS] . Відповідач з ними однією сім`єю не проживає. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно - побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. З урахуванням зазначеного, вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Крім того, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання, оскільки разом з позивачем проживання їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] . На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, проти яких не заперечував. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років не визнав та пояснив, що розірвати шлюб це бажання і права позивача, в зв`язку з чим він не повинен сплачувати на її утримання аліменти. Вислухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 липня 2018 року Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 66, що підтверджується оригіналам свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 66. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Щодо розірвання шлюбу. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально, спору щодо місця проживання дитини та спільно набутого майна не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо аліментів на утримання дружини до досягнення дитину трьох років. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами частини 1 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, для призначення судом утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. З матеріалів справи вбачається та не спростовано відповідачем, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем. Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, визнаючи розмір аліментів на утримання дружини [PERSON] , суд виходить з тих обставин, що відповідач є особою молодого віку, має можливість працювати, доказів щодо обмежень з цього приводу (інвалідність тощо) до суду не надано, тому суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь дружини задовольнити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1 / 8 частки від його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 13 березня 2020 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, а також судовий збір в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 840 ( вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Outcome: approved