Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 04 листопада 2003 року між сином позивача [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб. Від шлюбу відповідачі по справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який є онуком позивача та на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та на утримані її чоловіка, для дитини створені всі належні умови для його виховання та розвитку. Батьки дитини не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створюють умов для отримання дитиною освіти. Батько дитини - [PERSON] - вживає алкогольні напої, вихованням та матеріальним забезпеченням сина не займається, не піклується про його стан здоров`я, не цікавиться його успіхами у навчанні. За місцем проживання характеризується посередньо. Неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Схильний до песимізму, уникає життєвих труднощів. Подав заяву про згоду на відносно неповнолітнього сина [PERSON] , позбавлення його батьківських прав, посилаючись на слабкість до спиртних напоїв та складні сімейні обставини.Мати дитини - [PERSON] - пішла з родини у 2017 році, матеріально не забезпечує сина, не піклується про його стан здоров`я, не цікавиться його успіхами у навчанні. За останнім місцем проживання характеризується посередньо. Позивач зі своїм онуком звернулася до Біляївського районного відділу Державної міграційної служби з метою отримання ним паспорта громадянина України, оскільки йому виповнилося 14 років та їм відповіли відмовою, тому що необхідні паспорти обох батьків. А тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом прав свого онука. Позивач у судовому засіданні не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи (а.с. 46, 54, 57, 58, 59) та від них до суду не надходило жодних заяв або клопотань. Представник Органу опіки та піклування Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі (а.с. 44, 47). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, відповідачі не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відповідачі не подали відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 19 (а.с. 9). Згідно висновку органу опіки та піклування Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області від 23.08.2018 року, орган опіки та піклування Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, визнав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 10-11). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 13.08.2018 року, дитина проживає з бабусею та дідусем - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] бажає взяти онука під опіку, на даний час дитина виховується та матеріально забезпечується [PERSON] (а.с. 12). Дитина проживає разом з [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області № 704 від 27.08.2018 року (а.с. 13). Батько дитини - [PERSON] , за місцем проживання характеризується посередньо. Іноді зловживає спиртними напоями, неуважний до людей, не завжди правильно будує сімейні відносини, неналежним чином виконує свої батьківські обв`язки, схильний до песимізму, уникає життєвих труднощів, що підтверджується довідкою-характеристикою виданою Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області № 705 від 27.08.2018 року (а.с. 14). Мати дитини - [PERSON] , за останнім місцем проживання характеризується посередньо, неналежним чином виконує свої материнські обов`язки, що підтверджується довідкою-характеристикою виданою Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області № 706 від 27.08.2018 року (а.с. 15). [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно, але часто пропускає школу через хворобу. Батьки не приділяють ніякої уваги вихованню сина. За останні два роки батьки на запрошення класного керівника в школу не з`являлися і шкільним життям сина не цікавилися. Вихованням дитини займається бабуся, яка завжди слідкує за його зовнішнім виглядом, щоразу з`являється на класні і загальношкільні батьківські збори та постійно цікавиться успіхами і поведінкою внука у школі, вищевказане підтверджується характеристикою наданою Березанською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 187/05-02 від 27.07.2018 року (а.с. 16). За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави - учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, з метою захисту інтересів дітей та подальшого забезпечення належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: partial