Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із [PERSON] заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 33524, 11 гривен. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відповідача зобов'язано сплачувати на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття доньки. Оскільки добровільно відповідач свої обов'язки зі сплати аліментів не виконував, судом видано виконавчий лист для примусового виконання, що здійснювалось ВДВС Жовтоводського МУЮД. [INFO] року [PERSON] досягла повноліття і стягнення аліментів із [PERSON] припинено. Однак, у зв'язку із ухиленням відповідача від сплати аліментів за виконавчим листом № 2-1033, на момент повноліття дитини утворилась заборгованість у розмірі 33524,11 гривен, яку позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти їх задоволення. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходились у шлюбі, що розірваний 10 січня 2001 року, про що свідчать копії паспорта позивача, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 3-4, 9, 10). Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття (а.с. 5, 6). Відповідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2000 року із [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ? частини мінімального неоподаткованого доходу громадян на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], починаючи з 14 серпня 2000 року до повноліття останньої (а.с. 11). За вказаним рішенням Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області 11 вересня 2000 року видано виконавчий лист № 2-1033. У подальшому відділом державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання за даним виконавчим документом (а.с.13). Постановою державного виконавця від 25 березня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання закінчено, у зв'язку із досягненням дитиною повноліття (а.с.12). Однак, на час досягнення [PERSON] вісімнадцятирічного віку заборгованість по аліментах, що стягувались із відповідача на її утримання за виконавчим листом № 2-1033 від 11 вересня 2000 року, становила 33524,11 гривен (а.с. 15). Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч.3, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Також статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов'язок державного виконавця здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням та надходженням відрахованих сум аліментів стягувачам, тобто державний виконавець самостійно розраховує суму заборгованості по незавершеному виконавчому провадженню. Постановою КМ України №146 від 26.02.1993р. «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» встановлено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб і дохід від продажу майна не входить до вказаного переліку доходів, з якого слід сплачувати аліменти. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього заборгованості за аліментами у розмірі зазначеному у позовній заяві, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ухилення ним від сплати присуджених аліментів на утримання неповнолітньої доньки, що знаходиться на повному утриманні позивача, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача у розмірі 33524,11 гривен. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved