Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, у якому просить суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6310138800:12:040:0044) площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON]. В обгрунтування позову зазначила, що Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1206/13 чоловіку позивача [PERSON] передано у власність земельну ділянку, що належить територіальній громаді [ADDRESS]. Відповідно до п. 5 зазначеного рішення після прийняття цього рішення необхідно оформити документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки у встановленому порядку. [INFO] [PERSON] помер, документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку у встановленому порядку оформити не встиг. Позивач звернулася до 1-ої Харківської державної нотаріальної контори із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у [PERSON] документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] заповіту не склав. У теперешній час, позивач позбавлений можливості юридично оформити право власності на фактично належне йому в порядку спадкування майно, тому змушений звертатися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.08.2014 року позов в частині вимог щодо зобов'язання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєструвати за позивачем право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6310138800:12:040:0044) площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] було закрито у зв'язку з відмовою позивача від вказаних позовних вимог. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що 28 вересня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №12764, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне спадкодавцю майно. Рішенням Харківської міської ради від 03,07.2013 року № 1206/13 [PERSON] передано у власність земельну ділянку, що належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер 6310138800:12:040:0044) за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Відповідно до п. 5 зазначеного рішення після прийняття цього рішення необхідно оформити документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки у встановленому порядку. Позивач звернулась до 1-ої Харківської державної нотаріальної контори із заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2323/02-14 від 25.04.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано та спадкоємцем не наданий правовстановлюючий документ щодо належності вищезазначеної земельної ділянки спадкодавцю. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, її чоловік [PERSON] документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку у встановленому порядку оформити не встиг, а заповіту не склав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Нормами до ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як визначено у ст. 1123 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER], підтверджує, що 04.08.1995 року між [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, актовий запис №1164. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved