Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 30 червня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного проживання у них є спільна дитина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. Вказала, що 09 квітня 2015 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. Зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей немає. Тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву від 30.10.2015 року, в якій просить суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№2450000071598 від 25.08.2015 року, в якому стоїть відмітка про отримання повідомлення 29.08.2015 року. Рекомендованим повідомленням вих..№2450000094954 від 15.10.2015 року, в якому стоїть відмітка про отримання повідомлення 16.10.2015 року, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року, яке вступило у законну силу 19 квітня 2015 року, судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. [PERSON] про народження серії І-АМ №239942 виданого 18 грудня 2012 року встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Із довідки вих..№4662 від 30.10.2015 року виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради судом встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши інші обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, ніде не працює. Позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач працевлаштований та має стабільний дохід, тому суд немає підстав для стягнення із відповідача аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, а оскільки відповідач ніде не працює, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON], який не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, ніде не працює, оскільки даний факт не доведений у судовому засіданні, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача викладену у позовній заяві, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який ніде не офіційно не працевлаштований, є молодою працездатною особою, і тому має можливість виплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, так як даний розмір аліментів буде відповідати стану здоров'я та матеріальному становищу платника аліментів. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 10 серпня 2015 року за вхід.№4956, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 10 серпня 2015 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: partial