Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно виписки з протоколу №6 від 01.10.2007 року засідання житлової комісії вона є наймачем зазначеної квартири. Відповідач є її онукою та зареєстрованою у вказаній квартирі, однак з 2011 року в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на неї нараховуються, не сплачує. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач - це її рідна баба, що з 2015 року вона проживає разом з нею, відповідач - це її двоюрідна сестра, яка виїхала до іншої держави - Польщі, яку вона скільки проживає у спірній квартирі - не бачила, речей її у квартирі також немає. Заслухавши пояснення позивача, її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно виписки з протоколу №6 від 01.10.2007 року засідання житлової комісії, позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки №65 від 19.10.2016 року та довідки №4 від 10.04.2017 року відповідач є зареєстрованою у вказаній квартирі (а.с.8-9). Судом, на підставі показань свідка, установлено, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання відповідача з 2011 року у квартирі [ADDRESS], підтверджується актами від 08.11.2016 року та від 28.03.2017 року, складеними мешканцями будинку №5 (а.с.13-14). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутня, суд уважає, що позов у частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою, суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, позаяк відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, на підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial