Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем [PERSON] уклали шлюб 06.02.1999 року у виконкомі Фанчиківської сільської ради Виноградівського району, актовий запис №2. За період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2001 р.н. та син [PERSON] , 2003 р.н. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є люди різних характерів, поглядів на життя. Шлюбні відносини між ними припинено. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася. Подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заявлені вимоги та просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явиася. Ним подано до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.02.1999 року у виконкомі Фанчиківської сільської ради Виноградівського району, актовий запис №2. За період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2001 р.н. та син [PERSON] , 2003 р.н. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється є те, що є сторони є люди різних характерів, поглядів на життя. Враховуючи ті відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, примирення та подальше спільне проживання є неможливим та недоцільним. Сторони не проживають разом. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач позов визнає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved