Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, який в наступному уточнила, та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-х років, посилаючись на те, що з початку 2015 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] року у них народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею. На цей час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено, вони проживають окремо. Оскільки вона тимчасово не працездатна, інших джерел доходу, крім соціальних виплат на дитину не має, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату, інших утриманців, крім малолітньої дитини не має, тому може також сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х років, у розмірі 1/6 частки заробітної плати (доходів). Сторони про дату розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому порядку, але в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с. 43/. Відповідач в судове засідання не з'явився, посилаючись на те, що він на цей час проживає у іншому місті, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав копію довіреності, згідно з якою уповноважив [PERSON] бути його представником в судах, та письмові заперечення проти позову, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки 05 вересня 2016 року він звільнився з роботи у зв'язку зі станом здоров'я, зараз не працює. З 01 вересня 2016 року навчається у вищому навчальному закладі, на платній основі, без отримання стипендії. Просить врахувати, що вартість освітньої послуги згідно з договором становить 19671 грн. Оскільки у нього відсутній будь-який заробіток, він фактично знаходиться на утриманні своєї матері /а.с. 25, 35/. Представник відповідача [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Підтримала заперечення відповідача. У своїй заяві просить врахувати, що її син - відповідач [PERSON] має хронічне захворювання, інвалід дитинства до 18 років, і потребує дієтичного харчування та ліки. Батько відповідача помер, тому у разі загострення хвороби весь тягар сплати аліментів піде на неї, а вона має неповнолітню дитину та онкохвору матір. Зазначила, що відповідач навчається в КНУ, оскільки робити на важкій роботі не може. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком дитини - [PERSON], [INFO] /а.с.5/, яка проживає з позивачем /а.с.4/. Встановлено також, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, коштів на своє утримання у позивача не вистачає, позивач потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач до 05.09.2016 року працював на промисловому підприємстві /а.с. 28/, отримував стабільну заробітну плату, звільнився за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. З 01.09.2016 року відповідач навчається на 1 курсі ДВНЗ «Криворізький національний університет», за кошти фізичних або юридичних осіб /а.с 27/. Згідно договору № 370 від 12.08.2016 року «Про надання освітніх послуг» встановлено, що відповідач уклав договір з навчальним закладом, відповідно до якого строк навчання становить з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, форма навчання - заочна, загальна вартість освітньої послуги становить 19671 грн /а.с.32/. Згідно рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.12.2016 року задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 серпня 2016 року і до повноліття дитини. /а.с. 53/. Судом встановлено, що [PERSON] був інвалідом з дитинства по 31.07.2012 року /а.с. 29/. Про те, що має інвалідність в подальшому відповідач таких доказів суду не надав. Відповідно до акту № 151 дослідження стану здоров'я призовника [PERSON] від 24.10.2011 року, було встановлено, що останній хворіє на хронічний гепатит С. Мінімальна ступінь активності, стадія 2. Ускладнення: портальна гіпертензія. /а.с. 30/. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини передбачені ч. 2 ст. 91 СК України, щодо права жінки та обов'язків чоловіка по утриманню, які не перебувають у шлюбі між собою, зокрема прав жінки, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до частини другої-четвертої ст. 84 СК України. Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач, відповідач та представник відповідача мають право надавати суду докази по справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Домовленості між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання жінки - не досягнуто. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що, як зазначив відповідач, хронічне захворювання він мав у дитинстві, суду надав інформацію стосовно стану здоров'я тільки за 2014 рік, і хоч на час розгляду справи відповідач не працює, але до 05.09.2016 року працював на промисловому підприємстві, звільнився з роботи за власним бажанням, а не за станом здоров'я. [PERSON] звільнився з роботи після того, як позивач звернулася до суду з позовом. Відповідач та його представник не надали суду доказів того, що відповідач на даний час є непрацездатним та не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Тобто, відповідач працездатний, тому має можливість працевлаштуватися, інших утриманців не має, до того ж - навчається заочно, на платній основі, що свідчить про те, що він має можливість сплачувати кошти за навчання. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини в розмірі - 1/7 частки всіх видів його заробітної плати (доходу). При цьому суд враховує, що ч.2 ст.184 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів (не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) на дитину. Чинним законодавством мінімальний розмір аліментів на утримання дружини не встановлений. Оскільки судом розглядаються уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, то суд вважає, що вимога про зазначення мінімального розміру аліментів задоволенню не підлягає, отже в задоволенні іншої частини уточнених вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: partial