Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 116 та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Крім того, відповідач не надає допомоги на утримання спільної дитини. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 жовтня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 116 (а.с. 9). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 17 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області (а.с.10). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають повнолітнього сина. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім?ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що дитина проживає із матір»ю - позивачем по справі. Добровільної угоди між сторонами щодо утримання відповідачем дитини - не досягнуто. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як убачається із матеріалів справи відповідач офіційно працевлаштований. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи із положень закону, який регулює спірні правовідносини, у всіх інших випадках, ніж передбачено ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено. За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, суд виходить з того, що [PERSON] офіційно працевлаштований, має регулярний щомісячний дохід та може надавати за свої станом здоров»я та матеріальним становищем матеріальну допомогу. Крім спільної доньки із позивачем інших дітей та непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача судом не встановлено, визнання відповідачем позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і з [PERSON] на користь [PERSON][PERSON] , [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за позовною вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. за позовною вимогою про стягнення аліментів.

Outcome: approved