Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , на її, позивача, користь, неустойку (пеню) по заборгованості за несплату аліментів в сумі 7 372, 49 грн. (сім тисяч триста сімдесят дві гривні сорок дев`ять копійок). Позов обґрунтовує тим, що згідно судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області від 26.06.2019р. у справі №443/813/19 присуджено стягнення з відповідача, [PERSON] , на її, позивача, користь аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 22 травня 2029 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження №59627009. Станом на 01.03.2020р. заборгованість з сплати аліментів відповідача становить 9 781, 48 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят одна гривня сорок вісім копійок). Таким чином, вважає, що вона, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зважаючи на ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її, позивача, користь, неустойку (пеню) по заборгованості за несплату аліментів в сумі 7 372, 49 грн. (сім тисяч триста сімдесят дві гривні сорок дев`ять копійок), судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Позивач у судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності та відзиву на позовну заяву суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області від 26 червня 2019 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з 22 травня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частина 3 зазначеної норми закону вказує на те, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 23 липня 2019 року державним виконавцем Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шишлевським О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59627009 з примусового виконання судового наказу №2-н/443/22/19, який вступив в силу 26.06.2019р., боржник - [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.03.2020р., заборгованість боржника, відповідача [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документу станом на 01.03.2020р. становить 9781 (дев`ять тисяч вісімсот одна) гривень 48 коп. Відповідно до розрахунку позивача [PERSON] , розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 20.03.2020р. становить 7 372 (сім тисяч триста сімдесят дві) гривні 49 коп. Згідно з частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України, в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з даної норми, безумовною підставою стягнення пені у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів є наявність вини платника аліментів. П. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Ст.129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Позивачем доведено, що згідно судового наказу про стягнення аліментів з відповідача, в останнього виникла заборгованість, на підставі якої розрахована неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів. Наявність заборгованості по сплаті аліментів та відкритого виконавчого провадження свідчать про те що, така виникла з вини відповідача. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч.3 цієї статті вказує на те, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До матеріалів справи позивачем долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу від 20 березня 2020 року, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Ратичем Т.М., згідно якого вартість наданих юридичних послуг становить 4 000 (чотири тисячі) гривень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved