Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 10.01.2014 р. був укладений договір №723804/2014 строкового банківського вкладу (депозиту) в національній валюті. Згідно з п.п. 1.3. Договору та квитанції № 360369 від 10.01.2014 р. позивачем було внесено до банку готівкою, а відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий позивачу вкладний рахунок в гривнях у загальному розмірі 30 000 грн. Відповідно до п. 1.7. Договору дата вимоги вкладником вкладу - 10.02.2015 року. На даний час у позивача виникла необхідність в поверненні депозиту, однак відповідач кошти не повертає, чим порушує її права як споживача послуг. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму строкового банківського вкладу у розмірі 30000 грн. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача суму строкового банківського вкладу у розмірі 30000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 10.01.2014 р. був укладений договір №723804/2014 строкового банківського вкладу «Новорічний подарунок» (депозиту) в національній валюті. Згідно з п.п. 1.3. Договору та квитанції № 360369 від 10.01.2014 р. позивачем було внесено до банку готівкою, а відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий позивачу вкладний рахунок в гривнях у загальному розмірі 30 000 грн. Відповідно до п. 1.7. Договору дата вимоги вкладником вкладу - 10.02.2015 року. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Позивач неодноразово письмово зверталась до банку з вимогою достроково розірвати договір банківського вкладу та повернути кошти, а саме: 16.06.2014 р., 12.08.2014 р., 22.08.2014 р., 22.09.2014 р. Однак звернення залишилися без відповідей, а тому порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі і витрати на правову допомогу. Згідно квитанції від 06.08.14 р. позивачем сплачено на користь адвоката [PERSON] 2000 грн., що не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, який встановлюється Законом України «Про граничні розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Outcome: approved