Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що у [PERSON], мама відповідача [PERSON], перебуває у приватній власності земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0065га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та у спільні сумісній власності разом з відповідачем [PERSON] земельна ділянка площею 0,0198 га. по [ADDRESS] для обслуговування вищевказаного житлового будинку та господарських будівель. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина та 06 березня 2012 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. 24 липня 2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці було винесено рішення, яким визнано за відповідачем [PERSON] право власності у спільній власності на земельну ділянку площею 0,0198га. по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель без зміни їх цільвого призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника - [PERSON]. Також, стверджує, що 14 липня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0198 га. по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася та надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились та надіслали до суду заяви, у яких позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили суд розглядати справу у їх відсутності. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Відповідно до положень статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно п.п. ґ п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI. Суд вважає, оскільки з 14.07.2014 року позивачу дійсно належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, відповідачами позовні вимоги визнанні в повному об'ємі, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved