Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (рілля) площею 9,39 га, кадастровий номер 7421489600:04:000:5380 в межах згідно з планом, з місцем розташування на території Хрипівської сільської ради (за межами населеного пункту) Городнянського району, Чернігівської області), що належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії 11-ЧН №045151 [PERSON], померлому [INFO]. Вказує, що необхідність визнання права власності в судовому порядку виникла у зв'язку із допущеною технічною помилкою в частині місця розташування ділянки, що згідно індексно-кадастрової карти знаходиться на території Хрипівської сільської ради (за межами населеного пункту) Городнянського району, Чернігівської області. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просила про його задоволення, мотивуючи позов тим, що права спадкодавця слід перевести на його спадкоємця шляхом визнання права власності за судовим рішенням. Представник відповідача самостійних вимог на предмет позову не заявляє, клопоче про розгляд справи без його участі (а.с. 32). Представники третіх осіб вираженої згоди приймати участь у судовому засіданні не подали. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги такими, що не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 13) встановлено, що [INFO] у віці 75 років помер [PERSON], про що 28 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції складено актовий запис № 200 (а.с.13). Позивач по справі є спадкоємцем [PERSON], який за свого життя був їй батьком. Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 15), а зміна позивачем дошлюбного прізвища - свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.14). Позивча своєчасно прийняла спадщину в установленому законом порядку.. Судом встановлено, що перешкодою в отриманні позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на згадану в позові земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, став той факт, що державний акт не містить точної адреси розташування земельної ділянки. Суд витребував і дослідив дані з Державного земельного кадастру про вказану в акті земельну ділянку, а також проект організації розпаювання земель колишнього ВАТ «Городнянське по відгодівлі худоби», план зовнішніх меж, що перебували у колективній власності вказаного товариства і схему розташування успадковуваної земельної ділянки (а.с. 58-64,68-71). За проектом організації території земельних часток (паїв) колишнього ВАТ «Городнянське по відгодівлі худоби» суд з'ясував, що до паювання увійшли земельні ділянки з місцем розташування поза межами населеного пункту, як землі, що перебували у колективній власності ВАТ «Городнянське по відгодівлі худоби» Наведене узгоджується із державним актом на право колективної власності на землю серії ЧН № 32 та з описом зовнішніх меж (а.с.69-70)Ї. За приписами тимчасового Порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого Постановою КМУ від 18 серпня 2010 року №749, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальний цифровий код (номер) земельної ділянки, що не повторюється на всій території України, присвоюється земельній ділянці під час проведення її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування такої ділянки. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01 січня 2013 року. По справі встановлено, що на підставі Державного акту серії 11-ЧН №045151 [PERSON], померлому [INFO], за його життя належало право власності на земельну ділянку (рілля) площею 9,39 га, в межах згідно з планом, з місцем розташування на території Хрипівської сільської ради (за межами населеного пункту) Городнянського району, Чернігівської області. З повідомлення державного кадастрового реєстратора вбачається, що допущено технічну помилку, а земельна ділянка вказана в державному акті серії 11-ЧН №045151 згідно індексно-кадастрової карти (номер 7421489600:04:000:5380) знаходиться на території Хрипівської сільської ради (за межами населеного пункту), Городнянського району, Чернігівської області. Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих сторонами, з'ясувавши правовідносини, визначившись з правовою нормою, що підлягає застосуванню, суд приходить до висновку, що земельна ділянка, про яку клопоче позивач є об'єктом спадкування. Суд враховує положення ст.ст.81,131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається із положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві і не припинились внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, його права підлягають судовому захисту. Згідно з положеннями ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами технічної документації та рішення як підстави передачі у власність земельної ділянки (а.с. 82-84) підтверджено правомірність набуття за життя спадкодавцем вказаної ділянки у власність. . При цьому суд враховує положення статті 1225 ЦК України, у відповідності з яким право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved