Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно, починаючи з 10.03.2020 року і до закінчення навчання чи до досягнення позивачем двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, посилаючись на те, що вона є дочкою відповідача, та проживає окремо, навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати допомогу. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 11.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю, а також навчається на денній формі навчання (державної форми фінансування) в Навчально-науковому інституті іноземної філології Житомирського державного університету імені Івана Франка з терміном навчання до червня 2023 року. Згідно ст. 199 СК України якщо\~повнолітні\~дочка,\~син\~продовжують навчання\~\~і\~\~у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~\~грошовій\~\~сумі\~\~і\~\~(або)\~\~у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. В свою чергу, відповідач не надав належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження свого матеріального стану та неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Таким чином, приймаючи до уваги, що у зв`язку із стаціонарним навчанням позивач, яка є повнолітньою дочкою відповідача та не досягла двадцятитрьохрічного віку, позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків. Отже, суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, який є достатнім для забезпечення потреб позивача, яка продовжує навчання. Доказів та підстав стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання однієї особи, позивачем не надано та судом не встановлено. При цьому, суд виходить з того, що при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку на утримання повнолітньої особи, законом не передбачено також визначення розміру аліментів у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial