overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вона є спадкоємцем по заповіту на житловий будинок з господарськими будівлями №5 по вул.Шкільній в с.Кушнирівка Волочиського району після смерті 26.11.2015 року матері [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права на будинковолодіння, належне спадкодавцю, оскільки вона при житті реєстрацію, інвентаризацію житла не провела, свідоцтво про право власності на будинковолодіння не виготовила, а нотаріусом при її зверненні по оформленню спадщини на будинковолодіння було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на нього, в зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову, просить слухати справу у його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач є дочкою, а згідно посвідченого 27.09.2010 року заповіту, який не змінювався і не скасовувався, є спадкоємцем по заповіту після смерті 26.11.2015 року матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями №5 по вул.Шкільній в с.Кушнирівка Волочиського району, який належав спадкодавцю і який розміщений на земельній ділянці розміром 0,45 га, яка передана у користування позивачу. Спадкодавець будучи власником цього будинковолодіння, яке знаходиться у задовільному технічному стані, померла, не провівши первинну реєстрацію будинковолодіння та не оформивши на нього право власності, на момент смерті позивач була зареєстрована в іншому населеному пункті. Нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на будинок після смерті спадкодавця із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, не дивлячись на те, що позивач у встановленому порядку своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, тому згідно положень ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, а осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та копією спадкової справи. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Враховуючи викладене та досліджені докази, за позивачем необхідно визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно, враховуючи також, що вона не може іншим чином реалізувати свої спадкові права щодо будинковолодіння, а позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вона та відповідач є спадкоємцями по закону після смерті [INFO] року батька [PERSON], який був спадкоємцем по закону після смерті [INFO] року їх матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Відповідач спадщину не приймав, на неї не претендує, а позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки з листопада 2006 року була вимушена поїхати на роботу за кордон, де на час смерті батька працювала і проживала, а після звернення до нотаріуса їй було відмовлено в оформленні спадкових прав в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини, тому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача її вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову, слухання справи у його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивач та відповідач є дітьми та відповідно спадкоємцями по закону 1 черги після смерті [INFO] року батька [PERSON], який був спадкоємцем по закону після смерті [INFO] року їх матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. На момент смерті позивач, відповідач та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами в Україні, відповідач на спадщину не претендує, її не приймав, відсутні дані щодо інших осіб, які претендують на спадщину, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, що випливає з відповіді нотаріуса. Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, в зв'язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В свою чергу, суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, оскільки вона в період подачі заяви про прийняття спадщини перебувала тривалий час за кордоном, що підтверджується поданими документами, тому враховуючи вказані обставини та відсутність осіб, які претендують на спадщину, суд вважає, що їй необхідно визначити додатковий строк, а позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 12.06.1995 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та сварки, які виникали через зловживання відповідачем алкоголем, що й стало причиною припинення шлюбних відносин, тому збереження шлюбу вважає неможливим, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати, оскільки відповідач не бажає розлучатися через органи РАЦС. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вони разом не проживають близько півроку, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи (а.с.15.19), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 21.06.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через негідну поведінку чоловіка щодо неї, через що, в сім'ї почали виникати конфлікти, погіршилися відносини між ними, в зв'язку з чим з серпня 2015 року вони припинили сімейні відносини, але проживають в одному будинку, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 21.07.2012 року, від шлюбу дітей не мають, однак спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, в сім'ї почали виникати конфлікти, погіршилися відносини між ними, через що з 20.03.2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати, оскільки відповідач не бажає розлучатися через органи РАЦС. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вона живе зараз з іншим чоловіком, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи (а.с.18), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 24.10.2008 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, що почали між ними виникати, вони виявили несумісність характерів, їм стало важко разом жити, між ними втрачені почуття любові, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, разом з відповідачем не живуть вже два місяця, вважає, що шлюб зберегти неможливом, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають в різних населених пунктах, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дочки не виникає, вона проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 31.03.2001 року, від шлюбу мають неповнолітніх дочок: Катерину, [INFO] та Анастасію, [INFO], однак спільне життя з відповідачем не склалося через неможливість спільного проживання в зв'язку з неможливістю досягти згоди в подружньому житті, в зв'язку з чим з жовтня 2013 року вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, між ними втрачені почуття поваги та любові, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, судові повістки повернулися до суду із відміткою пошти адресат відсутній, тому згідно положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином, що є підставою згідно ст.224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 02.03.2013 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через зневажливе до неї ставлення відповідача, постійні образи, побиття, в зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, з вересня 2016 року вони припинили сімейні відносини, вона виїхала з дітьми від чоловіка, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить його розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вони проживають окремо, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання вдруге, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо в різних населених пунктах, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 03.08.2000 року, від шлюбу мають п'ятеро дітей, троє з яких є неповнолітніми, які проживають з нею, однак шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки відповідач недостатньо уваги приділяв сім'ї, не працює, коштів не надає, в зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, вона з дітьми проживає окремо від відповідача вже 1,5 року, він має іншу жінку, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.17, 20) однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, а враховуючи згоду позивача проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, однак спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів та поглядів на життя, в зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, з 20.08.2015 року вони припинили сімейні відносини, тому збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не вагітна, строку на примирення не бажає, між ними втрачені почуття любові, вони проживають окремо, вважає, що шлюб зберегти неможливо, тому просить шлюб розірвати, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою згідно ст. 224 ЦПК України для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дитини не виникає, вона проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: approved