Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 14.03.2009 виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 05. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 14.03.2009 перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не має. Позивач посилається на те, що сімейні стосунки між подружжям припинилися у травні 2018 року у зв`язку з втратою почуття любові та поваги один до одного, а також різні погляди на життя. Саме в травні 2018 року вони вирішили проживати окремо один від одного, після цього всі зв`язки між подружжям втрачені. Позивач вказує, що протягом року проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім`ю. В органах ДРАЦС відповідач не бажає розривати шлюб, тому позивач змушена звернутися до суду. Спору про поділ спільного майна подружжя не має. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті з викликом сторін на 15.10.2020. 15.10.2020 судове засідання відкладено до 13.11.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. 13.11.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що головуючий суддя приймала участь у семінарі для суддів місцевих загальних судів. Судове засідання призначено на 07.12.2020. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Також 07.12.2020 до суду надійшла заява представника позивача, в якій останній зазначив, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, однак останній до судового засідання не з`явився, про наявність поважних причин для цього суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд встановив, що починаючи з 14 березня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, про що складено відповідний актовий запис за №05. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області 14.03.2009. Згідно з позовною заявою неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Частинами 3 та 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного Кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що подружжя не підтримує подружні стосунки, з травня 2018 року проживає окремо, спільне господарство не веде, тобто шлюб існує формально, зважаючи на те, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідач не заявила про зміну прізвища на дошлюбне, тому суд має підстави залишити їй прізвище, отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений нею при зверненні до суду, у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved