overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 28 квітня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя відносини між сторонами були гарними, але поступово почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. З весни 2009 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та після розірвання шлюбу відновити за нею дошлюбне прізвище «Верцинська». Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 007704, виданого Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, шлюб між сторонами укладено 28 квітня 2006 року, про що зроблено актовий запис № 3. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КГ № 018817, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища «Верцинська» підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 29.01.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. З початку подружнього життя відносини між сторонами були гарними, але поступово почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. З січня 2015 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області 29.01.2014 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 07. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30.06.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя відносини між сторонами були гарними, але поступово почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. Сторони разом не проживають протягом 2,5 місяців, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області 30.06.2012 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 39. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30.06.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя між сторонами були гарні відносини, але поступово стосунки почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти чоловіка, а він її. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання не припинено. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 071706, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 30.06.2012 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 189. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КГ № 153476, сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила , що 30.09.2000 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавській області. За час проживання в шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинені. Більше року проживають окремо. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження родини неможливе і суперечить їх інтересам. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя у відповідності до ст.ст. 105, 110 СК України. Частиною 3 ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. В суді з`ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивача, тому є всі підстави даний шлюб розірвати. Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Чорнухинський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Про зміну прізвища після розірвання шлюбу позивач не клопотала, що є підставою в силу ч.1 ст.113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З початку подружнього життя відносини між сторонами були гарними, але поступово почали погіршуватися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. Незважаючи на те, що сторони проживають в одному будинку, з 2013 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON]». Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, шлюб між сторонами укладено 30.10.2010 року, про що зроблено актовий запис № 1070. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересах їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30 листопада 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, між ними зникла взаємоповага і почуття, що були на момент одруження, відсутнє взаєморозуміння, у кожного різні погляди на побутове та сімейне життя. Сторони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 30 листопада 1991 року Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області, про що складено актовий запис № 20. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 31.12.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з вказаною заявою стало те, що, стосунки між сторонами поступово погіршилися, позивач перестала розуміти свого чоловіка, а він її, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З 2012 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Спір щодо проживання дитини відсутній. Позивач просила суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, заяв та клопотань не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстрований Цюрупинським відділом РАЦС Херсонської області, шлюб між сторонами укладено 31.12.1994 року, про що зроблено актовий запис № 20. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач, як спадкоємиця після померлого за законом, своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причини тяжкого матеріального стану після понесених затрат на лікування, оформлення до будинку престарілих та похорон батька та її тяжкої хвороби. [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про смерть серії [NUMBER], позивач є дочкою [PERSON], який помер [INFO] Згідно матеріалів спадкової справи № 301/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON], позивач єдина, хто звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину після померлого. Відповідно до довідки КЗ ХОР «Голопристанський геріатричний пансіонат» № 464 від 12.10.2016 року, [PERSON], проживав у вказаному комунальному закладі з 17.11.2010 року до часу смерті - [INFO] Згідно довідки-виписки з амбулаторної карти хворої, виданої Поліклінікою державного закладу відділкової лікарні станції Херсон ДП Одеська залізниця від 01.11.2016 року, позивач в період часу з травня 2011 року по серпень 2011 року знаходилася під наглядом лікаря та продовжує лікування. Відповідно до листа-роз'яснення про неможливість вдачі свідоцтва про право на спадщину від 18.10.2016 року, нотаріусом Голопристанської державної нотаріальної контори Херсонської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустила термін прийняття спадщини з поважної причини, суд дійшов висновку про необхідність визначення їй додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її рідний брат - [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач, як спадкоємиця після померлого за законом, своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки у сімейному колі було вирішено, що спадок буде оформлювати її сестра - [PERSON]. При цьому, позивач не мала оригіналів документів, які необхідно було подати до нотаріальної контори і тому була обмежена у власних правах на спадкування частки брата, а питання про її вступ у спадщину після смерті брата виникло лише в 2016 році. Зважаючи на вищевикладене, [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті брата - [PERSON], який помер [INFO]. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача в особі Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], свідоцтва про смерть серії [NUMBER], позивач є сестрою [PERSON], який помер [INFO]. Згідно матеріалів спадкової справи № 45/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON], позивач єдина, хто звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину після померлого. При цьому, інший спадкоємець - [PERSON] заявою на ім'я нотаріуса від 09 вересня 2016 року підтвердила свою відмову від спадщини після смерті брата - [PERSON]. Відповідно до листа-роз'яснення про неможливість вдачі свідоцтва про право на спадщину від 10.08.2016 року, Приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Гребенюк Т.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустила термін прийняття спадщини з поважної причини, суд дійшов висновку про необхідність визначення їй додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя покійна склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачу. Проте [PERSON], будучи громадянкою Російської Федерації, змогла потрапити на територію України тільки після оформлення закордонного паспорту - 02.07.2015 року, тож пропустила визначений законодавством строк для прийняття спадщини. Позивач просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач надала суду заяву, якою позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, якою позов визнав та при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до заповіту від 08 лютого 2007 року, посвідченого секретарем Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON]. Згідно відмітки в закордонному паспорті на ім'я [PERSON], він був виданий 02 липня 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів вагомості причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини. З огляду на те, що позивач пропустив термін прийняття спадщини з поважної причини, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачу додаткового терміну для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved