Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла дружина її рідного дядька [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка Вінницького району Вінницької області, розміром 2, 31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 998875. Зазначає, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , який у встановлений строк до нотаріальної контори не звернувся, свої спадкові права не оформив, однак прийняв спадщину згідно з діючим на той час законодавством, вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки проживав та був зареєстрований разом з дружиною, вів домогосподарство. Позивач вказує, що інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину після смерті [PERSON] немає. Позивач вказує, що її дядько [PERSON] помер [INFO] в с. Цвіжин Вінницького району Вінницької області, після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що належала йому відповідно до закону після смерті дружини [PERSON] , спадщину після смерті якої він прийняв, однак не оформив свої спадкові права. За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповідав своєму братові [PERSON] . Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] її батько [PERSON] прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини. Зазначає, що відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.10.2019 її батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON] , тому він отримав право на все спадкове майно, яке залишилось після смерті брата, в тому числі і на земельну частку (пай), що належала йому відповідно до закону після смерті [PERSON] . Також позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , та спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вказує, що інших спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на спадщину, немає. Однак оформити свої спадкові права після смерті батька позивач позбавлена можливості, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 998875 про право [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) не зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), та у неї відсутній оригінал даного сертифіката, у зв`язку з чим постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2020 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну частку (пай). За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 998875, спадкоємцем якої був [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.2 -8). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 51). До початку розгляду справи по суті, за клопотанням представника позивача судом було витребувано докази по справі, а саме витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] та копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , а також витребувано з Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) копію актового запису № 13 від 03.07.1996 про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 51). В судове засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивач та її представник, адвокат Байдак В.Г. попередньо подали суду заяву, в яких просять проводити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить провести у відсутність представника сільської ради. Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 28.07.2020, [PERSON] та [PERSON] 25.12.1949 зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області складено актовий запис №8 (а.с. 13). Згідно копії актового запису про смерть № 13 від 03.07.1996, складеного виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області (а.с. 102). [INFO] помер [PERSON] в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 28.04.2005 (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] в Цвіжин, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 07.05.2018 (а.с. 15). Позивач по справі [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 16.08.2019, та копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 22.10.1995, відповідно до якого після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16, а.с. 17). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21.10.2019 у справі № 128/1603/19 встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , були рідними братами, також встановлено факт, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] , який помер [INFO] , в селі Цвіжин, Вінницького району Вінницької області на час відкриття спадщини, тобто станом на 26 квітня 2005 року; визнано за [PERSON] право в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яку [PERSON] фактично прийняв після смерті [INFO] [PERSON] , якому земельна частка (пай) належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0273382 (а.с. 18 - 21). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою в [ADDRESS] , про що свідчать довідки про реєстрацію місця проживання особи, видані Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області 29.05.2020 за №155, №154 (а.с. 22, 23). [PERSON] , який помер [INFO] , фактично вступив в управління спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки був зареєстрований, проживав та вів домогосподарство разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі даних погосподарських книг, та копією виписки з погосподарських книг за 1950-2005 роки (а.с. 24, 25 - 41). В даний час двір за адресою: [ADDRESS] вважається вимерлим і станом на 15.06.2020 нових власників домогосподарства не встановлено, що підтверджується довідкою № 162, виданою виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 15.06.2020 (а.с. 42). Згідно ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки постійно проживав за однією адресою з померлою на момент смерті, фактично вступив в управління спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , проживав та вів домогосподарство. Ці дії, згідно норм чинної на момент смерті в 1996 році [PERSON] статті 549 ЦК України в редакції 1963 року, свідчать про фактичне прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини. [PERSON] , яка померла [INFO] , належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка Вінницького району Вінницької області, розміром 2, 31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією листа відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 18.06.2020, згідно якого на [PERSON] був виписаний сертифікат, на право на земельну частку (пай), що видавалися райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Іванівській сільській раді серія РН № 998875, але не отриманий, сертифікат знаходиться на зберіганні у відділі Вінницького району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 43), копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 998875 (а.с. 44), копією довідки-виписки, виданої за підписом директора СТОВ «Хлібороб», відповідно до якої із списку громадян-членів КСП «Переможець с. Іванівка», правонаступником якого є СТОВ «Хлібороб», що додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП «Переможець с. Іванівка» Вінницького району Вінницької області 25.10.1996 під порядковим номером 518 значиться [PERSON] , яка проживала в с. Цвіжин, Вінницького району Вінницької області (а.с. 45), викопіюванням з плану землекористування Лука-Мелешківської сільської ради (а.с. 46). З листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 18.09.2020 №1540/01-16, вбачається, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої [INFO] [PERSON] та померлого [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню спадщини не звертались, спадкові справи не заводились (а.с. 55). З копії матеріалів спадкової справи № 235/2018, заведеної 04.06.2018 Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори звернулася позивач по справі [PERSON] , а дружина спадкодавця [PERSON] та його син [PERSON] у визначений законом строк подали до нотаріальної контори письмові заяви про відмову від прийняття спадщини на користь дочки померлого [PERSON] . Будь-яких інших заяв в матеріалах спадкової справи не виявлено (а.с. 56 - 100). Оформити свої спадкові права після смерті батька в нотаріальному порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну частку (пай) позивач [PERSON] не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату, який посвідчує право [PERSON] на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №892/02-31 від 11.06.2020 (а.с. 47). Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , єдиним спадкоємцем був [PERSON] , який помер [INFO] , та спадкоємцем якого бувйого рідний брат та батько позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , та при житті не встиг оформити своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, є позивач по справі [PERSON] .. Інші спадкоємці першої черги за законом, а саме дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь дочки померлого [PERSON] . Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON] позивач [PERSON] не має можливості через письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю в неї оригінала правовстановлюючого документа на майно. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за позивачемв порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності СТОВ «Хлібороб» с. Іванівка Вінницького району Вінницької області, розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 998875, спадкоємцем якої був [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, при цьому визнання відповідачем даного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved