Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, за час якого в них народилася спільна дитина. В даний час дитина проживає з відповідачем. У звязку з тим, що позивачу важко самостійно утримувати дитину просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності; свої вимоги підтримала (а.с. 20). Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 19). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини 03 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6), за час якого у сторін народилася дитина - [PERSON] Олександрович, [INFO] (а.с. 7). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання заяви до повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини, і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов предявлено 23 серпня 2017 року. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved