Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітня дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 997,96 грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до дня подачі позову до суду та в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації. Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначив, що офіційно влаштувався на роботу, надав суду довідку про заробітну плату, але не має змоги надавати матеріальну допомогу в розмірі, який визначила позивач. Також зазначив, що не має можливості бачитись із дитиною через перешкоди позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи встановив такі обставини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Обухівського районного суду Київської області № 372/4990/14-ц від 08.12.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, потребує постійного піклування, оскільки часто хворіє. Відповідачем в судовому засіданні надана довідка з місця роботи, в якій зазначено, що відповідач працює з 25.01.2016 року та, відповідно, мав офіційний дохід лише за період з 25.01.2016 року по 31.01.2016 року. Такі обставини позбавляють можливості суд посилатись на постійний дохід відповідача з метою встановлення його сукупного доходу. Також відповідач зазначив, що кожного дня витрачає певну суму на дорогу із Чернігівської області до місця роботи - м. Бровари, що викликає певний сумнів щодо правдивості розміру заробітної плати відповідача. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації. Таким чином, позов слід задовольнити частково.. Згідно із ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial