Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що більше півтора року проживають окремо, між сторонами припинено будь-які фактичні відносини. Ухвалою суду від 10.07.2019 р. прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача до суду надійшла заява від 02.10.2019 р. про визнання позовних вимог, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить справу розглянути за її відсутності. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи пояснення позивача, письмову заяву відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 17.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 17.07.1999 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору між сторонами відносно місця проживання дітей не має. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved