Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 17 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис №214. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені через постійні сварки; почуття взаємоповаги і любові втрачено назавжди; зберереження сімї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Питання щодо поділу майна у позові не ставиться. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис №214 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO](а.с.5), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Подружні стосунки між сторонами припинені у червні 2018 через несхожість характерів; втрату почуття взаємоповаги і любові; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків позивач не бажає. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.ст.\~104,\~105,\~112\~СК України,\~

Outcome: approved