Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до Миронівського районного суду Київської області та просила стягнути: -з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття; -з [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до досягнення дитини трирічного віку. Позивач обґрунтовує свої вимоги тими обставинами, що 02 квітня 2019 року між нею та відповідачем [PERSON] Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис № 563. Прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу було змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу відносини з відповідачем більш менш відповідали нормальним сімейним стосункам. Але коли, позивач перебувала в пологовому будинку після народження їхньої доньки [PERSON] , відповідач зовсім змінив своє ставлення до позивача, як до дружини, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їхньої малолітньої дитини та на утримання позивача. На даний час позивач не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Їхня спільна донька потребує нормального харчування одягу. На все це потрібні значні кошти і сама позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. Відповідач хоча і працює, але не приймає участі у вихованні дитини, матеріально теж не допомагає, а заробітну плату яку отримує повністю витрачає на власні потреби. У судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, тільки щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а в частині стягнення аліментів на дружину заперечував. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3038 (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, та позивача, яка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що відповідач має на утриманні інших дітей чи осіб, що за законодавством України повинні перебувати на його утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається із матеріалів справи сторони не досягли домовленості між собою про спосіб та розмір утримання їх дитини, проте позивач звернулася до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів саме в частці від його заробітку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача, а також те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позивач має право на сплату їй відповідачем аліментів на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) [PERSON] щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий спосіб є найбільш гнучким, та враховує можливість збільшення розміру стягнення аліментів у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму протягом усього терміну стягнення аліментів. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 06 серпня 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, позивач має право на утримання її відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Цим правом вона має намір скористатися, проте із відповідачем не досягнуто згоди щодо способу та розміру стягнення аліментів. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За нормами ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України спосіб стягнення аліментів (частка від заробітку чи тверда грошова сума) за рішення суду визначається за вибором стягувала. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерелом походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що позивач просить суд стягувати із відповідача аліменти на її утримання саме в частці від його заробітку та не погоджується на запропонований відповідачем в судовому засіданні спосіб стягнення в твердій грошовій сумі суд, вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання позивача у спосіб обраний нею. Такий спосіб є найбільш гнучким, та враховує можливість збільшення розміру стягнення аліментів у зв`язку із можливою зміною розміру заробітку відповідача протягом усього терміну стягнення аліментів. З огляду на те, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, на утриманні інших осіб окрім спільної із позивачем доньки не має, донька знаходиться на утриманні позивача у наслідок чого вона позбавлена можливості отримувати самостійний дохід, суд з урахуванням наданих доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Відповідно п. 1 ч. 1 до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial