Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у батька [PERSON] та повернути його матері - позивачу [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS]; допустити негайне виконання судового рішення, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 29 серпня 2014 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] у житловому будинку придбаному під час шлюбу. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Весною 2016 року сторони припинили спільне проживання, відповідач забрав свої речі і залишив позивача із сином. З того часу позивач одна виховує і утримує дитину. Позивачу не відомо, де проживає відповідач і чим займається. У селі Рожепи відповідач не проживає. Відповідач має автомобіль і деколи приїздив у село. Були випадки, коли відповідач відвідував сина, позивач не перешкоджала. 30.12.2016 року близько 17 години відповідач відвідував сина і грався з ним до 21 години. Цього дня позивач попросила відповідача відвезти сина у м. Бар до лікаря, але він відповів, що 31.12.2016 року зранку має поздоровляти дітей з Новим Роком і позивач зрозуміла, що сина він до лікарні не відвезе. Також цього дня позивач передала відповідачу повістки та позовні заяви і повідомила йому про те, що звернулася до суду про стягнення з нього аліментів на дитину і на себе. Наступного дня відповідач подзвонив позивачу та повідомив, що поїде з дитиною у лікарню. Взяв сина і поїхав. О 13 годині 30 хвилин позивач подзвонила відповідачу і поцікавилась чому той не привозить сина. Відповідач відповів, що сина їй не привезе і що він бере відповідальність за дитину. Позивач негайно подзвонила у поліцію. У пошуках дитини позивач 2 січня 2017 року поїхала до батьків відповідача, які проживають у [ADDRESS], але їй двері ніхто не відчинив. Із заявою про викрадення дитини позивач звернулася до Покровського відділення поліції Криворізського відділу поліції. Працівникам поліції також не відчинили двері. Приїхавши з [PERSON] 05.01.2017 року позивач звернулася із заявою про викрадення дитини до Жмеринського відділу поліції. Таким чином, відповідач самочинно, без згоди позивача вивіз дитину і утримує у невідомому для неї місці. Позивач переживає за свою дитину та її здоров'я, адже вигодовує дитину грудьми, дитина часто просипається вночі, оскільки почали різатися зуби. За актом від 09.01.2017 рок син сторін [PERSON] проживає в квартирі з батьками відповідача за адресою: [ADDRESS] Залишення дитини за попереднім місцем проживання ніякої реальної небезпеки для її життя та здоров'я не створює. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила заявлені позовні вимоги та просила зазначити анкетні дані відповідача [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [ADDRESS] ( можливо проживає: [ADDRESS]), уточнені позовні вимоги просила задовольнити. Пояснила, що з 20.01.2015 року з відповідачем фактично не проживали разом, спільне життя не складалося. Проживав поряд в одному селі у сусідів, приходив, грався в дитиною, доводив дитину до істерики, грубо поводився з дитиною коли дитина не слухалася, ніби любить дитину, але його поведінка лякала. 30.01.2016 року відповідач прийшов з подарунком для дитини, вона попросила відповідача відвезти дитину в лікарню. Ввечері того дня передала відповідачу листи з суду, в яких були позовні заяви про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Наступного дня відповідач подзвонив та повідомив, що відвезе дитину в лікарню. Приїхав, забрав сина і після того сина вона більше не бачила, не надіялася що відповідач забере дитину. 31.01.2016 року відповідач без дозволу відвіз дитину до своїх батьків та зателефонував їй з телефону матері повідомивши, що дитину не поверне. Вона годувала дитину грудьми. Також повідомила, що відповідач пішов в релігію «Рідна Віра», за якою батько має виховувати сина. Відповідач нудист, ходив повністю голий, коли до неї прийшла в гості подруга з дитиною відповідач не одягався , він хотів щоб його голим бачили інші. Крім витрат на сплату судового збору також просила стягнути з відповідача на її користь 3 000 грн. понесених нею витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Заперечень до суду не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Грубська О.П. зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Повідомила, що позивач [PERSON] на обліку не перебувала, про позивача відгуки позитивні, нарікань не було. Дитина має бути з матір'ю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює секретарем сільської ради. При обстеженні матеріально - побутових умов проживання позивача [PERSON] встановлено, що умови проживання хороші, частково проведено ремонт, створені всі умови для розвитку дитини, відгуки про позивача тільки добрі, добропорядочна, займалася вихованням дитини. Позивач зверталася з приводу, що дитину забрав чоловік. Передала думку сільського голови та жителів села, щоб дитина жила біля матері. Заслухавши позивача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.1ст.162 СК України якщо один із батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону чи рішення суду проживала малолітня дитина, змінить місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Відповідно до ч.2ст.162 СК України, дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я. В судовому засіданні із матеріалів справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб 29.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Жмеринському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Михайлова. Відповідно до копії свідоцтва про народження [INFO] в [ADDRESS] народився [PERSON]. Батьки: батько - [PERSON], мати- [PERSON] 19.03.2015 року [PERSON] купив будинок з господарськими будівлями в під номером [ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку. Згідно копії довідок виконкому Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №41,42,45 від 12.01.2017 року встановлено, що позивач [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS]. Склад її сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], який зареєстрований за даною адресою, але не проживає, син [PERSON], [INFO], який проживав разом з матір'ю до 31.12.2016 року. Місцезнаходження його в даний час невідоме. Згідно копії акту обстеження матеріально - побутових умов від 12.01.2017 року [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] за висновком комісії умови проживання придатні для проживання дитини. Згідно довідки виконкому Стодулецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №40 від 12.01.2017 року [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання. Добросовісна, працьовита, щира. Гарна мати. На даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON], який проживав з матір'ю до 31.12.2016 року, місцезнаходження дитини в даний час невідоме. Згідно копії довідки Мартинівської амбулаторії №24 від 06.01.2017 року син [PERSON] - [PERSON], [INFO], дійсно знаходився під наглядом лікаря ЗПСМ Мартинівської амбулаторії і був на змішаному вигодовуванні. Згідно копій довідок КУ «Жмеринська центральна районна лікарня» від 13.01.2017 року [PERSON] на обліку в наркокабінеті та псих кабінеті Жмеринської ЦРЛ не значиться і протягом останніх п'яти років за лікуванням не зверталась. Згідно копії ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2016 року відкрито провадження в справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно копії довідки Жмеринського районного управління соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. в місяць. Згідно копії акта від 09.01.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» встановлено, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] віком двох років мешкають в квартирі [ADDRESS]. Мешкаючть з грудня 2016 року. В квартирі проживають разом з батьками: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Дитина доглянута. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] заяв та заперечень до суду не надав. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом не встановлено фактів, які б свідчили, що проживання дитини з матір'ю створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я. Виходячи з віку та інтересів дитини, існування можливих факторів стороннього впливу та відсутності обставин, за яких малолітня дитина має бути розлучена із матір'ю, суд вважає , що у справі знайшов підтвердження факт неможливості з боку матері без судового втручання повернути сина, що є підстави для задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу позивачу [PERSON], складений адвокатом Куцьким А.В. (а.с.32) загальна вартість наданої правової допомоги склала 6040 грн. ( підготовка адвокатських запитів, вивчення та аналіз документів, складання позовної заяви про відібрання дитини і подання до суду, надання правової допомоги, представництво у суді). [PERSON] сплатила кошти за надання правової допомоги згідно договору і квитанції 3000 грн. та просила дану суму стягнути з відповідача на її користь. Враховуючи зазначене, суд вважає, що сума витрат понесених позивачем на правову допомогу в розмірі 3000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved