Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06.09.2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] року від шлюбу у них народився син [PERSON]. Син проживає разом з нею. Починаючи з серпня 2012 року відповідач не проживає разом з ними. В телефонній розмові приблизно у березні 2013 році відповідач повідомив її про небажання проживати разом однією сім'єю та вести з нею спільне господарство. Їхня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач, не зважаючи на тяжку хворобу сина, повністю усунувся від виховання дитини та не надає ані моральної, ані достатньої матеріальної допомоги. Під час декількох телефонних розмов з відповідачем та його батьками, ними повідомлялося про періодичне перерахування на її картковий рахунок коштів в сумі 1000 грн. В зв'язку із важким станом здоров'я сина, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним 6-річного віку, та окрім державної допомоги на сина, інших доходів вона не має, а тому знаходиться з дитиною у дуже скрутному матеріальному становищі. Син має дуже тяжке захворювання ( гіпоксично - ішемічна енцефатопатія внаслідок перипартальної ( яка виникла на пізньому терміні вагітності ) асфіксії з симптоматичною епілепсією, спастичним тетрапарезом, неврогенним порушенням ковтання, загальним дизонтогенезом ( порушення розвитку ), що супроводжується частими проявами судом. За таким захворюванням їхній син потребує цілодобового її догляду, оскільки він позбавлений можливості самостійно пересуватися, сидіти, стояти, їсти, розмовляти та багато - чого іншого не може робити на відміну від здорових ( повноцінних ) дітей. На забезпечення більш - менш нормального рівня життя сина, з урахуванням його хвороби, щомісяця необхідно приблизно 1500-2000 грн., не враховуючи придбання одягу, взуття та необхідного інвентарю для його фізичного розвитку, зокрема на придбання ліків - 400 грн., памперси 2 уп. - 270 грн., продукти харчування - 500 грн. Зазначена сума лише приблизна, оскільки її точний розмір вирахувати неможливо, оскільки в процесі лікування постійно вводяться нові препарати й їх вартість також різна. До того ж вона з сином регулярно відвідує реабілітаційний центр при лікарні « Добруджа », що також потребує значних матеріальних затрат, в тому числі на транспорт, так як користується послугами таксі. Зважаючи на тяжку хворобу сина, вона постійно змушена звертатися по матеріальну допомогу до сторонніх людей, таку необхідну для лікування сина, оскільки це занадто дорого. В травні 2013 року син проходив курс лікування протягом трьох тижнів в неврологічній спеціалізованій лікарні « Дитяча клініка м. Шемберга » ( Німеччина ) за рахунок благодійних внесків( вартість лікування складає 15 000 доларів США ). З огляду на його захворювання це не перше, й не останнє його лікування у спеціалізованих клініках. Про офіційну трудову діяльність відповідача протягом останнього року їй нічого не відомо. Як їй відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з відповідача не проводяться. Оскільки син потребує постійного догляду, а відтак вона не може вийти на роботу, щоб забезпечити належний рівень життя сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, тобто до 07.08.2028 року, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином 6- річного віку, тобто до 07.08.2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що враховуючи розмір його заробітної плати, він не взмозі сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, однак не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття та на утримання позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трьох років. Крім цього, зазначив, що з того часу як перестав спільно проживати з позивачем, постійно допомагав позивачу матеріально. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 п. 1, 3, 4 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 ). З довідки ЖЕК №12 від 28 серпня 2013 року за №1932 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], 1943 року народження, [PERSON], 1980 року народження, [PERSON], 2010 року народження ( а.с. 9 ). З довідки Управління соціального захисту населення Виконкому Ленінської районної у м. Кіровограді ради про отримання допомоги від 09 серпня 2013 року за №1736/8 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та їй призначено з 16.12.2010 року до 01.01.2018 року допомогу, та надбавку на догляд за дитиною - інвалідом віком до 6-ти років, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку ( з 19.10.2010р. по 07.08.2013р. ) на дитину [PERSON] [INFO] року народження, та за період з лютого по квітень 2013 року вона отримувала допомогу у розмірі по 1909,01 грн. щомісячно, а за період з травня по липень 2013р. у розмірі по 1241,80 грн. щомісячно ( а.с. 10 ). З медичного висновку №257 про дитину - інваліда віком до 18 років від 26 грудня 2012 року вбачається, що [PERSON], [INFO] має захворювання: епілепсія, симптоматична форма, поліморфні терапевтично - резистентні напади, спастичний тетрапару, стійкі рухові порушення. Даний висновок дійсний до 01 січня 2018 року ( а.с. 16 ). Згідно копії виписки з наказу №252/1-к від 08 серпня 2013 року видно, що [PERSON], касиру Кіровоградського відділення №36 Філії ПАТ « УніКредит Банк » у м. Києві, надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду згідно медичного висновку, 08 серпня 2013 року по [INFO] року ( а.с. 11 ). Згідно квитанцій, наданих відповідачем вбачається, що [PERSON] за період з 2013р. по 2014 рік здійснював поповнення на картковий рахунок [PERSON] на різні суми ( а.с. 79-81,109 ). Приймаючи до уваги вищевикладене те, що [PERSON] являється дитиною - інвалідом, має тяжку хворобу, постійно потребує лікування та проходження реабілітації, що підтверджується виписками з медичної картки та епікризами, на що необхідні відповідні медичні препарати та лікарські засоби, що потребує значних матеріальних витрат, однак враховуючи матеріальне становище відповідача, середньомісячний дохід якого складає 1517 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2013 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, та беручи до уваги те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 08 серпня 2013 року по 07 серпня 2014р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05 листопада 2013 року і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial