Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернулась із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , 2008 року народження та стягнути на її користь додаткові витрати на неповнолітню доньку Аріну в розмірі 1 000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Не піклується про фізичний та психічний стан здоров`я дитини, не створює належних умов для її проживання, не здійснює обов`язок щодо сплати аліментів у присудженому судом розмірі. Ухвалою суду від 06.03.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.24). Ухвалою суду від 23.07.2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у сумі 1 000 грн залишено без розгляду та підготовче провадження у справі закрито із призначенням справи до судового розгляду (а.с.91). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та обставини на які посилається у позові. Позивач пояснила суду що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась спільна дитина [PERSON] . Після того, як дитині виповнився 1 рік, відповідач їх залишив, та у продовж 12 років з ними не спілкувався. Відповідач не надавав жодних коштів на лікування дитини, та не піклувався про стан її здоров`я, духовного та емоціонального розвитку. Крім того, у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів, яку він не погасив. Позивач зазначила, що дитина знає про свого біологічного батька, але його ні разу не бачила. Мати дитини зауважила, що ніколи не перешкоджала батькові дитини бачитись із нею. У судовому засіданні відповідач позов [PERSON] визнав повністю. Пояснив суду, що протягом 12 років ні разу не бачив дитину, не піклувався про неї, та навіть не дзвонив. Допомоги ніякої не надавав. Дитиною опікувалась її мати, яка й забезпечувала її всім необхідним для її повноцінного розвитку. Зі слів відповідача, він не знає, чи захоче у майбутньому якось налагодити відносини з дитиною. Представником органу опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області у судовому засіданні було підтримано висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] . У судовому засіданні, у присутності психолога [PERSON] , було заслухано думку дитини, яка зазначила, що проживає однією родиною разом з мамою [PERSON] та чоловіком матері [PERSON] . [PERSON] живе в родині такого складу скільки себе пам`ятає. На запитання про батька, зазначила, що ніколи його не бачила, та навіть не знає як він виглядає. Вона знає, що [PERSON] не є її біологічним батьком. Дитина знає, що батька звуть [PERSON] і що він проживає у Кременчуці. Допомоги від батька дитина не отримувала. Жодного разу не отримувала від батька подарунків та навіть привітань з Днем народження. Дівчинка знає, що в суді знаходиться справа відносно позбавлення її батька батьківських прав, та вона не проти щоб позов матері був задоволений. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, думку представника третьої особи та думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Дитина [PERSON] , разом із позивачем зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 11.02.2020 року (а.с.9). Однак, проживає разом із матір`ю та її цивільним чоловіком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Дитина перебуває на утриманні позивача, вона займається її розумовим, фізичним, духовним та інтелектуальним розвитком. Мати [PERSON] забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням. На підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.11.2019 (а.с.11) видано виконавчий лист, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , ј частини від всих видів заробітку (доходу) (а.с.11), який було пред`явлено до виконання. Згідно довідки-розрахунку № 05022020/42792, наданої Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці, [PERSON] має заборгованість по аліментах, розмір якої станом на 01.01.2020 становить 160 847 грн (а.с.13). З інформації, що була надана ДНЗ «Чебурашка» убачається, що [PERSON] , 2008р.н., відвідувала ДНЗ «Чебурашка» з 01.09.2010 по 31.05.2014. Приводила дитину та забирала її з садочку мати дитини - [PERSON] . Мати цікавилася успіхами дитини, її досягненнями та потребами. Батько, [PERSON] , в ДНЗ не з`являвся, батьківськи збори не відвідував (а.с.30). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики наданої практичним психологом ДНЗ «Чебурашка», [PERSON] - комунікабельна дитина, доброзичлива, активна, її гігієнічні навички відповідали віку. Має теплі доброзичливі взаємовідносини з мамою (а.с.30). Згідно інформації від 21.02.2020 СЗОШ І -ІІІ ступенів № 4, [PERSON] , 2008 року народження, здобуває освіту з поглибленим вивченням англійської мови у 6-А класі. За період навчання доньки батько [PERSON] не відвідував свою доньку, не цікавився її шкільним життям, не відвідував батьківські збори, не підтримував зв`язок з класним керівником. Випадків заборони від мами зустрічатись батькові з дитиною у школі ич забирати її після уроків не було (а.с.31). З письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, наданого виконавчим комітетом Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 03-16/1268 від 29.05.2020, убачається, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї (акт від 21.05.2020) комісією встановлено: що родина проживає в двокімнатній квартирі [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належить цивільному чоловіку [PERSON] - [PERSON] . Зі слів [PERSON] , загальний дохід сім`ї становить близько 15 000 грн. В помешканні створені належні та безпечні житлово-побутові умови для виховання, навчання та повноцінного розвитку неповнолітньої дитини. (а.с.77) Батько дитини [PERSON] , в телефонній розмові зі спеціалістом служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики повідомив, що обізнаний про судовий процес ініційований [PERSON] , та повністю визнає вимоги позивача, оскільки дійсно не займається вихованням дитини (а.с.78) Крім того, у висновку зазначено, що, орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, враховуючи думку комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 9 від 27.05.2020) дійшов висновку, визначити доцільним позбавлення [PERSON] , 1988р.н., батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , 2008р.н. (а.с.79). Як убачається із висновку психолога від 26.05.2020 (зворотній бік а.с.78) під час бесіди малолітня [PERSON] , повідомила, що проживає однією родиною разом з мамою [PERSON] та чоловіком матері [PERSON] . [PERSON] живе в родині такого складу скільки себе пам`ятає. Про запитання про батька. Говорить, що ніколи його не бачила, та навіть не знає як він виглядає. Тим не менш, матір пояснила дівчинці, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Дитина знає, що батька звуть [PERSON] і що він проживає у Кременчуці. За результатами проведеної методики - найавторитетнішою людиною в житті дівчинки є її мати. Між ними теплі, побудовані на довірі стосунки. Біологічний батько в емоційному світі дитини -відсутній, його повністю замінив чоловік матері - [PERSON] . Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.) За змістом ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ( ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд наголошує, що у судовому засіданні підтверджені факти свідомого нехтування [PERSON] , своїх обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] . Відповідач не піклується про фізичний, духовний розвиток неповнолітньої дитини вже тривалий час, не надає матеріальної підтримки дитині. Маючи реальну можливість змінити своє ставлення до дитини та почати виконувати свої батьківські обов`язки, нехтує ними. Повністю визнав позовні вимоги [PERSON] . Відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст.ст. 77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази свідомого, повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , 2008р.н., а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на користь позивача у сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved