Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , 2014 року народження та дочка [PERSON] , 2017 року народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач працює, тому має можливість надавати грошову допомогу дітям, інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2017 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до довідки, виданої Теофіпольською селищною радою, позивач проживає разом із дітьми. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 01.11.2021 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 01.11.2021 року. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved