Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернулася в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] . На час розірвання шлюбу питання визначення місця проживання дитини не вирішувалося. Донька залишилася проживати з нею і проживає на даний час. За сімейними обставинами змінила місце проживання, однак не може зареєструвати доньку за новим місцем проживання без письмової згоди батька, який такої згоди не надає, чим чинить перешкоди в здійсненні права дитини на проживання з матір`ю. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року цивільну справу № 567/169/20 за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області. Ухвалою суду від 19 березня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав та підтвердив, що неповнолітня донька дійсно з часу розірвання шлюбу і донині проживає з позивачем. Заперечує проти стягнення з нього судових витрат, оскільки в зв`язку з карантином доходів не отримує. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради - пояснила, що письмовий висновок щодо розв`язання спору Службою у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради не готувався, оскільки відповідач повідомив про визнання позову та відсутності заперечень щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради - в судове засідання не з`явився. Служба у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради листом від 6 травня 2020 року повідомила, що [PERSON] , [PERSON] та їх малолітня дитина на території м.Острога не проживають, тому питання визначення місця проживання дитини не входить до компетенції органу опіки та піклування Острозької міської ради. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24 листопада 2011 року. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 21 червня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Після розірвання шлюбу донька сторін проживає з матір`ю (позивачем), що не заперечувалося відповідачем в підготовчому засіданні. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідачем не надано суду доказів скрутного майнового стану, відтак, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати судових витрат. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved