Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 вересня 2018 року Виконавчим комітетом Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 7, Серія [NUMBER] . Зазначає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливе через те, що протягом останнього часу між ними склалися неприязні стосунки, сторони зрозуміли, що у них різні погляди на життя, різні характери. З відповідачем не проживає більше року, вони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин. Відповідач залишив сім`ю і проживає окремо. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу є недоцільним і примирення між ними не можливе, а тому шлюб слід розірвати. Просить суд, шлюб з відповідачем розірвати, змінити прізвище на дошлюбне - « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила суд про задоволення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 07.09.2018 року сторони зареєстрували шлюб 07.09.2018 року у виконавчому комітеті Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, актовий запис за № 7. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не проживають більше року, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved