Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем. 10.10.2008 між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб, актовий запис № 1167. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що з 2015 року було припинено сумісне проживання сторін, подружні стосунки та ведення спільного господарства. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала заяву через канцелярію суду, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву через канцелярію суду, відповідно до якої вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, строк для примирення просив не надавати. Враховуючи, що до підготовчого судового засідання відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2008 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1167, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 76, серія [NUMBER] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересом та інтересам їхнього сина. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В контексті ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved