Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1-3790 вона є власником квартири [ADDRESS] (колишня назва - Мануїльського) в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Окрім позивача по справі [PERSON] власником зазначеної квартири є відповідач по справі [PERSON]. У зазначеній квартирі зареєстровані позивач та відповідач по справі. Відповідач по справі є дочкою позивача, не проживає в зазначеній квартирі, кореспонденцію не отримує, комунальні послуги не сплачує. [PERSON] не спілкується з [PERSON], особистих відносин не підтримує. Зняття з реєстрації відповідача по справі позивачу необхідно для оформлення субсидії та для меншої оплати комунальних послуг. Відповідач по справі в квартирі більше року не проживає та не зявляється, більше того ніяких спроб повернутися вона не виявляє, про наміри проживати в квартирі не повідомляє. Такі дії відповідача, на думку позивача, порушують її права власника, а саме не дозволяють їй користуватися правами власниками та менше сплачувати за комунальні послуги. Просить суд усунути перешкоди її прав власника, знявши [PERSON], [INFO], з реєстрації у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені у позові, суду пояснила, що вона, як власник, не може скористатися своїми правами належним чином користуватися квартирою, оформити субсидію у зв'язку з реєстрацією у належній їй квартирі відповідача, яка у квартирі не проживає більше року, комунальні послуги не сплачує. [PERSON] є її дочкою, в них неприязні стосунки, вони не спілкуються. Власниками зазначеної квартири є вона та відповідач. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 19.04.2017 року заперечила щодо заявлених позовних вимог, суду пояснила, що позивач спотворює факти щодо причин тривалого не проживання відповідача у спірній квартирі, жодних перешкод [PERSON] не створювала позивачу у розпорядженні майном, а саме квартирою № 40 в будинку № 28 по вул. Салтиківська в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Вона також є власником ? частки зазначеної квартири, але в неї склалися неприязні стосунки з матірю, у останньої складний характер, разом проживати вона з позивачем не може, іншого житла вона не має, змушена винаймати житло. На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань не надходило. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 02 жовтня 2007 року [PERSON], [PERSON] придбали кожна по ? частки квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Салтиківська) у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності є власниками квартири [ADDRESS] (на даний час вул. Салтиківська) у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16126932 від 02.10.2007 року. Кожному співвласнику належить по ? частки зазначеної квартири (а.с. 9). Відповідно до довідки № 1 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби станом на 01 квітня 2016 року - [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. (а.с. 10). Актом № 4-110 від 03.08.2016 року встановлено, що [PERSON], зареєстрована за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Салтиківська, 28/40, але з вересня 2015 року за зазначеною адресою не проживає. (а.с. 4). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 78791629 від 25.01.2017 року квартира [ADDRESS] (на даний час вул. Салтиківська) у м. Кривому Розі Дніпропетровської області належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. Кожній належить по ? частці зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007 року (а.с. 64). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 29 травня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Холодова» (а.с. 73), що також підтверджується копією паспорта останньої. Згідно з штампом у паспорті відповідача вона значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (на даний час Салтиківська), 28/40 з 16.09.2009 року (а.с. 75). [PERSON]. [INFO] має реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради від 26.07.2017 року (а.с. 91). Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на те, що відповідач у спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться та не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги. Пояснила, що вона була змушена звернутися до уповноваженого органу з приводу отримання державної допомоги - субсидії, а для її отримання необхідно усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою, знявши [PERSON] з реєстраційного обліку, посилаючись на норми ст.391 ЦК України. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються нормами ст.ст. 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України та ст. 150 ЖК України. Відповідно до положень ст.ст.15,\~16 ЦК України,\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). У ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод зазначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема, правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, крім як у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 47 Конституції України\~визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2\~ст.386 ЦК України\~передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 34 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» надано роз'яснено, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316-319 ЦК України). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Доводи позивача про порушення її прав власника внаслідок сплати комунальних послуг за себе і за відповідача спростовуються положеннями\~ст. 360 ЦК України, згідно яких співвласники відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відтак позивач не позбавлена права на відшкодування понесених витрат на утримання квартири з відповідача відповідно до її частки у праві спільної власності.\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником ? частки спірної квартири. Відповідно до вимог закону власник самостійно визначає своє право володіння, користування і розпорядження власністю. А тому відсутні правові підстави для усунення позивачу перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття відповідача з реєстрації на підставі\~статті 391 ЦК України, оскільки це буде порушувати право власності відповідача. Крім того, питання про зняття з реєстрації не віднесене до компетенції суду та може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зняти особу з реєстрації на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання». На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Також не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed