Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, яке складається з житлового будинку - літ. «А1», загальною площею 72,00 м2, житлової прибудови - літ. «А1», прибудови - літ. «а» та «а1», ганку - літ. «а2» і «а3», вбиральні - літ. «Е», сараїв - літ. «В» та «Л», гаражу - літ. «Н», огорожі №№1,3,6 і колодязю - №4, та земельною ділянкою загальною площею 515 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON], який за життя склав заповіт, згідно якого позивач успадкувала все майно, яке на день смерті останнього належало йому і на яке за законом він мав право, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. У встановлений шестимісячний строк, позивач звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори для відкриття спадщини та отримання свідоцтва на право власності на житловий будинок, але їй було відмовлено у зв'язку з необхідністю визначення часток спадкоємців. Також зазначила, що від початку право на зазначений житловий будинок належали [PERSON] - батьку спадкодавця [PERSON]. У 1978 року в судовому порядку [PERSON], за донькою [PERSON] та сестрою [PERSON] було визнано право власності на 77/100 домоволодіння за вищевказаною адресою. Однак на сьогодні і [PERSON] і [PERSON] померли. 24.10.2011 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова за позовом [PERSON] - сина і спадкоємця [PERSON] до [PERSON] було проведено розподіл домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] на два окремих домоволодіння. Згідно судового рішення за [PERSON] було залишено поштову адресу [ADDRESS] з земельною ділянкою 515 кв.м. та розташованими на ній житловим будинком літ. «А1», житлової прибудови - літ. «А1-1», погребом літ. «Д», сараями літ «В», «Л», гаражем «Н», вбиральнею літ. «Е». Але здійснити державну перереєстрацію права власності на цілу частину новоствореного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], не встиг. На замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до проведеної інвентаризації на сьогодні домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку літ. «А1», двох прибудов літ. «а» та «а1», ганку літ. «а2» і «а3», вбиральні літ. «Е», саріїв літ. «В» та «Л», гаражу літ. «Н», огорожі №№1,3,6 і колодязю №4. Відповідно до технічного висновку стан будівельних конструкцій житлового будинку на момент огляду забезпечує несучу здатність, достатню для експлуатації будівлі, експлуатація не суперечить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам. На підставі викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача до суду не з'явився надав суду письмові заперечення, згідно яких просив справу розглянути без участі представника Харківської міської ради, вирішення питання щодо спору відніс на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії [NUMBER], виданого 03.02.1990 року Дзержинським відділом РАЦС м.Харкова, 03 лютого 1990 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №127. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у віці 74 років, актовий запис №12288. Відповідно до заповіту, складеного 07 вересня 2012 року у м.Харкові, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2553, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на яке за законом він матиме право, в тому числі належний йому на праві приватної власності будинок [ADDRESS], він заповів [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.10.2011 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 845 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS], закріпивши за [PERSON] та [PERSON] ті частини земельних ділянок, які відповідають установленому порядку користування ними та розділені огорожею №3, залишено за [PERSON] поштову адресу: будинок 38 вул. Новокомсомольська у м.Харкові з закріпленням за ним земельної ділянки площею 515 кв.м. та розташованими на неї житловим будинком літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», погребом літ. «Д», сараями літ. «В», «Л», гаражем літ. «Н», вбиральнею літ. «Е». Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів [PERSON] звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори для відкриття спадщини та отримання свідоцтва на право власності на житловий будинок, але листом від 29.01.2013 року їй повідомлялося про неможливість видачі свідоцтва про право власності на будинок у зв'язку з перерозподіленням часток спадкоємців, та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на вищевказане домоволодіння. На замовлення [PERSON] у 2014 році ТОВ «НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ» виготовив технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації індивідуального житлового будинку літ. «А-1» та господарчих будівель у домоволодінні по [ADDRESS], відповідно, до якого експлуатація вказаного домоволодіння можлива. Згідно висновку, технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує експлуатацію та безпеку для життя та здоров'я мешканців, технічні рішення відповідають вимогам чинних норм і правилам державних стандартів будівельних, санітарних та протипожежних норм. Крім того, на замовлення позивача 04 червня 2014 року ТОВ «ІНВЕСТ-ХАРКІВ» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], згідно якого вказане домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А-1», житлової прибудови літ. «А1-1», прибудови «а» та «а1», ганку літ. «а2» та «а3», сараїв літ. «В» та «Л», вбиральні літ. «Е», гаражу літ. «Н», огорожі №№1,3,6, колодязя №4. Оцінюючі встановлені правовідносини та вирішуючи спір, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п. 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Спірна прибудова відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Дане домоволодіння, відповідно до положень цивільного законодавства України, є новоствореним майном. Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положеннями ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого права. Стаття 375 ЦК України визначає право власника на забудову земельної ділянки. Згідно з ч.2 та ч.3 цієї статті власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання ділянки за її цільовим призначенням. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1222 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наявність технічного висновку, а також факт відсутності будь-яких інших доказів, які свідчать про те, що будівництвом домоволодіння порушені права та законні інтереси інших осіб, той факт, що позивач постійно користується домоволодінням, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved