Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з цивільним позовом у якому просить визначити їй додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 17.04.2017 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що заявник згідно заповіту є спадкоємицею двох земельних ділянок площею 1,2249 га, кадастровий номер 7122581500:02:000:0160, та 0,2149 га, кадастровий номер 7122581500:03:000:0630, що належали [PERSON] Встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця позивач пропустила з поважної причини, а саме у звязку з хворобою малолітньої доньки. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі до початку розгляду справи по суті надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог. Корсунь-Шевченківська державна нотаріальна контора надіслала до суду письмову заяву про розгляд даної справи за відсутності її представника. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою сторін справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла 17.04.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 300086, виданого 18.04.2017 року виконавчим комітетом Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідно до копії заповіту від 18.03.2011 року, посвідченого секретарем Деренковецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 76, померла [PERSON] належні їй дві земельні ділянки площею 1,2249 га рілля і 0,2149 га сіножаті, які розташовані на території Деренковецької сільської ради, заповідала [PERSON] Згідно копії заповіту від 08.08.2014 року, посвідченого секретарем Деренковецької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 529, померла [PERSON] належні їй дві земельні ділянки площею 1,1180 га рілля і 0,2149 га сіножаті, які розташовані на території Деренковецької сільської ради, заповідала [PERSON];М.А. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 038298, виданого 20.09.2002 року Деренковецькою сільською радою народних депутатів, померлій [PERSON] належали дві земельні ділянки площею 1,2249 га рілля, кадастровий номер 7122581500:02:000:0160, та 0,2149 га сіножаті, кадастровий номер 7122581500:03:000:0630. Після смерті [PERSON], за заявою [PERSON], 31.05.2017 року заведена спадкова справа № 148/2017, що підтверджується інформацією державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.02.2018 року № 202/02-31, постановою якої 27.02.2018 року відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON], у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту довідки, виданої 19.10.2017 року Корсунь-Шевченківською ЦРЛ, малолітня донька позивача [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-СР № 148448, видане 10.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського управління юстиції у Черкаській області) у період часу з 09.10.2017 року по 19.10.2017 року хворіла, діагноз: гостра респіраторна вірусна інфекція, обструктивний бронхіт. [PERSON], [INFO], зареєстрована і до дня смерті 17.04.2017 року проживала за адресою: [INFO]. Разом їз нею був зареєстрований та проживав її чоловік [PERSON], який помер 25.12.2017 року. [PERSON] них в господарстві ніхто не зареєстрований та не проживав, що підтверджується довідками виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області №№ 130, 178 від 19.02.2018 року та 15.03.2018 року, відповідно. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до змісту ст.ст. 1220, 1270 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття. Положеннями ст.ст. 1269, 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав таку заяву, то він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які міститься у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті. [PERSON] іншого, до майна у розумінні Конвенції належать також визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування правом. Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Таким чином, характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй субєктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин. Таким чином, якщо суть вимоги особи повязана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя. З огляду на вказане, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, її право на спадщину у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ слід розцінювати як право на «законне очікування» майна, яке входить до її складу, суд, враховуючи поважність пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що зумовлено хворобою її малолітньої доньки, задовольняє позовні вимоги, та вважає за доцільне визначити [PERSON] додатковий строк 1 (один) місяць, який, на переконання суду, є достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини, перебіг якого рахується після вступу рішення в законну силу. [PERSON] вказаного, задовольняючи позовні вимоги суд враховує факт визнання позову відповідачами, а також те, що визначення додаткового строку позивачу для прийняття спадщини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, про що свідчать відповідні заяви відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Водночас з урахуванням позиції позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за нею, суд не стягує їх з відповідачів на користь позивача. [PERSON] того, вирішуючи питання про судові витрати суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, а саме 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції Корсунь-Шевченківського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19.03.2018 року № 0.0.990563288.1, підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету, оскільки відповідачами визнано позов до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного,

Outcome: approved