Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченко, 105/2 у м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 19 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON], визнати за позивачем право приватної власності на зазначений житловий будинок. Позов, з посиланням на норми ст.ст. 15, 16, ч.2 ст.220, ст.ст. 328, 334, 392, 655 ЦК України та ст.ст. 3, 114, 118, 119 ЦПК України, обґрунтовано тим, що 19 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Шевченко, буд. 105/2 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Договір укладено в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Позивач сплатила [PERSON] передбачену договором купівлі-продажу договірну ціну за придбане майно у повному обсязі. [PERSON] фактично передав, а позивач прийняла майно, про що свідчить акт прийому-передачі нерухомого майна, та стала проживати в зазначеному будинку. Свідоцтво на праві власності належало [PERSON], який помер 24 червня 2008 року. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є його дружина [PERSON]. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою. У звязку зі смертю [PERSON] позивач не має змоги переукласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальній формі та провести його державну реєстрацію, тому звернулася до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавала. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 22 грудня 2005 року [PERSON] належала 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Шевченко, 105 /а.с.6/. Вказаний договір посвідчено нотаріально 22 грудня 2005 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори за № 2-4896 /а.с. 7/. 24 червня 2008 року [PERSON] помер /а.с.8/. У відповідності до копії спадкової справи, оформленої після смерті [PERSON], [PERSON] на підставі заяви від 06 листопада 2008 року прийняла все спадкове майно після смерті [PERSON] /а.с. 34/. Розглядаючи позовні вимоги, суд доходить наступного. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однак це правило не застосовується, якщо є передбачене законодавчими актами обмеження (заборона) на здійснення такого правочину або сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних його умов. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суд враховує, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження складання угоди купівлі продажу нерухомого майна в письмовій формі, наступного нотаріального посвідчення угоди та її подальшої державної реєстрації, внаслідок чого підстав для визнання договору дійсним в порядку ст.220 ЦК України суд не вбачає. Крім того, відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність розписки складеної [PERSON] про те, що він отримав кошти від позивача за нерухоме майно, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на розписці, яка, з урахуванням положень ЦК України, не є належним доказом для підтвердження факту укладення договору купівлі продажу нерухомого майна. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed