Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яку вона доглядала за життя та після смерті якої взяла на себе тягар поховання. [PERSON] 20 серпня 2011 року склала заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] При цьому, заповіт містив умову - заборону продажу вищевказаного житлового будинку після смерті [PERSON] Після смерті спадкодавця позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, проте отримала відмову через те, що умова заповіту щодо заборони продажу будинку суперечить положенням чинного законодавства. З метою захисту свого порушеного права позивач просила суд здійснити тлумачення заповіту, а саме щодо встановлення заборони відчуження вищевказаного житлового будинку. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача Чорнобаївської сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань суду не надала. Третя особа: державний нотаріус Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєва Т.В надала суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без її участі. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Заповітом від 10 лютого 2012 року [PERSON] заповіла позивачу будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] за умовою: її довічного догляду та поховання та забороною продажу житлового будинку після її смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 02-14 до майна померлої [INFO] року [PERSON], позивач звернулася до Білозерської нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом від 20 серпня 2011 року. Відповідно до матеріалів цієї ж спадкової справи відповідач [PERSON] згідно довідки Чорнобаївської сільської ради від 17.02.2015 року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] та протягом 6 місяців після її смерті, 26 грудня 2014 року звернулася до Білозерської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Листом-поясненням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину від 16лютого 2015 року Державний нотаріус Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з тим, що заповіт суперечить законодавству України. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 1242 умова, визначена у заповіті, є нікчемною, якщо вона суперечить закону або моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст. 1256 ч.2 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд враховуючи наявність спору між спадкоємцями (позивачем та відповідачем [PERSON].) щодо тлумачення змісту заповіту, на що вказують їх заяви до нотконтори, враховуючи нотаріальну відмову прийшов до висновку про необхідність тлумачення заповіту щодо його відповідності Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved