Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON], зареєстрований 09 січня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №21. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Крім того, позивач після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач та її представник у судове засідання не з'явилась, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, в тому числі через публікацію оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 09 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №21 (а.с. 6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що дітей від шлюбу сторони не мають. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, дітей від шлюбу не мають. Позивач впевнена, що сім'я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Вимоги про відновлення позивачу свого дошлюбного прізвища «[PERSON]» - також підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за позовною заявою у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved