Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно рішення виконавчого комітету від 21.02.2007 року №94 їй було видано право зайняття жилого приміщення в будинку посімейного типу, що складається з однієї кімнати площею 30,8 кв.м. за адресою [ADDRESS] , на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2006 року про мирову угоду з УЖКГ виконкому Криворізької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та укладання договору-найму житлового приміщення. Балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] є департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради. Згідно технічного паспорту на кв. [ADDRESS] , квартира посімейного, спільного заселення, розташована на 2 поверсі 4-х поверхового будинку та складається з 4-х кімнат: 1-а кімната 30,8 кв.м., 2-а кімната 13,4 кв.м., 3-я кімната 9,6 кв.м., 4-а кімната 12,8 кв.м.; кухні 9.4 кв.м., вбиральні, ванної, коридору, вбудованої шафи. Кімната площею 13,4 кв.м., що менше рівня середньої забезпеченості житловою площею громадян, вільна та підлягає розподілу. Згідно довідки від 10.05.2019 року, склад її становить 4 чоловіка: наймач [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та онук [PERSON] , які зареєстровані за адресою [ADDRESS] . На кожного члена сім ї припадає 7,7 кв.м. житлової площі, особи різної статі в одній кімнаті, син [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, перебуває у службовому відрядженні для участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Вона тривалий час сплачує комунальні послуги загальної площі 62,6 кв.м., в тому числі і за кімнату площею 13,4 кв.м., за власні кошти відремонтувала кімнату, чим зберегла її придатність до проживання. Внаслідок цього, вона звернулась до виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради м. Кривого Рогу про надання в користування її сім`ї кімнати площею 13,4 кв.м. Згідно витягу з Протоколу №9 засідання житлово-побутової комісії виконкому Металургійної районної у місті ради від 11.09.2018 року їй відмовлено в поліпшенні житлових умов мотивуючи тим, що за місцем проживання сім`я не перебуває на обліку. Крім цього, вважають претендентом на цю кімнату іншого наймача по квартирі [PERSON] . У зарахуванні на облік в порядку поліпшення житлових умов її синові [PERSON] було відмовлено, рішення Виконкому Металургійної районної у місті ради від 16.01.2019 року №916. В даний час [PERSON] не претендує на отримання в якості поліпшення житлових умов вільної кімнати 13,4 кв.м. Питання користування зазначеною кімнатою 13,4 кв.м. виконкомом районної у місті ради не розглядалося, про що свідчить відповідь від 27.03.2019 року. Вважає, що її сім`я має право на отримання в якості поліпшення житлових умов в користування зазначену кімнату площею 13,4 кв.м., а відповідачі не визнають за нею право отримати зазначену кімнату в користування. Тому, просить суд визнати за [PERSON] право користування житловою кімнатою 13,4 кв.м. квартири [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , до початку судового засідання надала заяву пор розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради Лузан О.Я. до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Правом надання відзиву по суті позовних вимог не скористалась. Третя особа [PERSON] до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористався. Третя особа [PERSON] до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористався. Представник третьої особи Департамент розвитку інфраструктури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчать матеріали справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористався. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] видано ордер на жиле приміщення №7 від 19.03.2007 року, на право зайняття житлового приміщення житловою площею 30,8 кв.м., що складається з однієї кімнати за адресою: [ADDRESS] , який видано на підставі рішення Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу від 21.02.2017 року №94 (на підставі ухвали Дзержинського районного суду від 06.06.2006 року). Склад сім`ї [PERSON] син (а.с. 12). Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «Семашка» змінено на вулицю «Медична». З виписки стану рахунків, акті звірки та листа ТОВ «СІТІСЕРВІС КР» слідує, що на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відкрито два особові рахунки№ [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 20, 21, 22, 23). Відповідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова Ком» №21 від 25.11.2019 року, сім`я [PERSON] складається чотирьох чоловік: [PERSON] наймач, [PERSON] син, [PERSON] та [PERSON] інші (а.с. 64). Пунктом 67 Постанови ради Міністрів Українського РСР і Української Республіканської Ради Професійних спілок «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 11.12.1984 року №470, встановлено, якщо в квартирі, у якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося у квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (пункти 13 і 14 Правил), незалежно від його перебування на квартирному обліку, надається йому, а в разі відсутності такого наймача іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати 13,65 квадратного метра на одну людину, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим рівня середньої забезпеченості жилою площею громадян у даному населеному пункті, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Вказані правила\~застосовуються \~незалежно від\~належності жилого\~будинку. Рішення про надання жилого приміщення приймає виконавчий комітет місцевої Ради народних депутатів, підприємство, установа, організація, у віданні яких перебуває жилий будинок, у порядку, встановленому цими Правилами. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цим пунктом, спір може бути вирішено в судовому порядку. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил абзацу другого цього пункту передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку. Відповідно Витягу з протоколу №9 засідання житлово-побутової комісії виконкому Металургійної районної у місті ради від 11.09.2018 року слідує, що сім`я [PERSON] потребує поліпшення житлових умов, на квартирному обліку за місцем проживання не перебуває (а.с. 27). Згідно Витягу з рішення Металургійної районної у місті Ради Виконавчого комітету від 16.01.2019 року №16 «Про матеріали з житлових питань» відмовлено [PERSON] у зарахуванні на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем проживання (а.с. 26). Статтею 47\~Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Стаття 29\~ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Водночас згідно з положеннями статті 310 ЦК України\~фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 31 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Згідно зі ст. 38 ЖК УРСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 54 ЖК УРСР встановлено, що якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої\~статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. У разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку. Позивач [PERSON] надала суду Витяг з протоколу №9 засідання житлово-побутової комісії виконкому Металургійної районної у місті ради від 11.09.2018 року в якому зазначено, що кімната №7 житловою площею 13.4 кв.м вільна та підлягає розподілу. До виконкому районної у місті ради надійшли заяви про надання вільної кімнати від обох сімей. З вересня 2005 року сім`я «учасник бойових дій», з 2014 року користується правом позачергового отримання житла за пільгою «інвалід війни 3 групи». Сім`я [PERSON] також потребує поліпшення житлових умов, на квартирному обліку за місцем проживання не перебуває. Вирішено, запропонувати [PERSON] здійснити заходи щодо погашення або реструктуризації заборгованості за надані комунальні послуги та спожиті енергоносії (майже 65 тис. грн.), яка накопичилася за користування кімнатами у квартирі. Після чого, комісія повернеться до розгляду порушеного питання по суті (а.с 27). Відповідно Витягу з протоколу №1 засідання житлово-побутова комісії виконкому Металургійної районної у місті ради від 11.01.2019 року слідує, що до виконкому районної у місті ради надійшла заява [PERSON] про надання зазначеної вільної кімнати в користування її сім`ї. [PERSON] надав до виконкому районної у місті ради заяву про відмову від розгляду питання надання кімнати №7 для його сім`ї. В користуванні сім`ї [PERSON] у складі 4-х осіб вже перебуває кімната №5 житловою площею 30,8 кв.м. у вказаній квартирі. Також, за наявною у виконкомі районної у місті ради інформацією, в приватній власності сина заявниці [PERSON] перебуває 1/2 частка трикімнатного індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Тобто, в користуванні сім`ї [PERSON] знаходяться приміщення житловою площею 44,5 кв.м. (30,8 +(27,4 : 2)), по 11,13 кв.м житлової площі на кожного члена сім`ї. Норма для визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов - менше ніж 8,4 кв.м. житлової площі на кожного члена сім`ї. Враховуючи вищевикладене, сім`я заявниці не потребує поліпшення житлових умов. Тому прийнято рішення про відмову у наданні кімнати [ADDRESS] в користування сім`ї [PERSON] у складі 4-х осіб (а.с. 58-59). Згідно ст. 47 ЖК УРСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Відповідно до ч. 2 ст.\~19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією\~та законами України. Згідно із ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності, а також сприяння розширенню житлового будівництва, подання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в будівництві житла, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, та субсидій для будівництва чи придбання житла; подання допомоги власникам квартир (будинків) в їх обслуговуванні та ремонті; сприяння створенню об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зокрема, згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~13\~ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала, обставини викладені у позовній заяві позивача [PERSON] не спростувала, та не надала доказів, щодо їх спростування. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач та її представник, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved