Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір міни нерухомого майна - квартири 71 ( [ADDRESS] , укладений 27 серпня 1995 року між [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 04 серпня 1995 року, №683 з другої, та зареєстрований Одеською товарною біржею за №9311, стверджуючи, що її мати - [PERSON] - померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідачі до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщалась судом відповідно до вимог закону. Відзив та заперечення у визначений час суду не надали. Суд за згодою позивачевої сторони ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: 27 серпня 1995 року [PERSON] і [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] на підставі рішення виконкому Київської райради м. Одеси від 04 серпня 1995 року, №683, уклали договір міни нерухомого майна №9311, за умовами якого, [PERSON] яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] «передала», а [PERSON] «прийняла» квартиру квартири [ADDRESS] , в свою чергу, [PERSON] «передала», а [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] «прийняла» квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала [PERSON] і [PERSON] на праві власності у рівних частках: 1\\2 частина належала на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №9158 від 18.08.1995 року, зареєстрованого Одеською товарною біржею та зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 22.08.1995 року, під №298, стр.110, кн..147 пр. та 1\\2 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло №19-1183 від 22 лютого 1994 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 01.03.1994 року, під №298, стр. 178,книга 62 пр. Сторони виконали свої зобов`язання за договором міни нерухомого майна №9311 від 27 серпня 1995 року у повному обсязі - [PERSON] , яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] «передала» у власність [PERSON] квартиру 71 (сімдесят один) у будинку [ADDRESS] , а [PERSON] передала у власність [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Договір сторони уклали у письмовій формі, зареєстрували на Одеській товарній біржі за №9311 від 27.08.1995 року, а також договір міни нерухомого майна зареєстрований 14.09.1995 року в МБТІ під № 147 пр стр.110, реєстр 298). Відповідно до пункту 6 спірного договору грошові кошти за даним договорами між сторонами не здійснювалися. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №9741 від 19.08.2018 року. Після смерті [PERSON] , її донька - [PERSON] ( дошлюбне призвіще [PERSON] ) звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом їй - було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки правовстановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства - грубо порушено правила Закону України «Про товарну біржу». Оскільки договір купівлі-продажу від 27.08.1995 року нотаріально не посвідчено позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на цю нерухомість після смерті матері. Позивачка є єдиною спадкоємицею, постійно мешкає та зареєстрована у спірній квартирі з 1996 року, що підтверджується довідкою (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації) №85 від 03.12.2018 року. На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на договір міни з відповідною відміткою «ОМБТІ» про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, технічний паспорт на квартиру, копію громадянського паспорту [PERSON] з відміткою про реєстрацію на адресою [ADDRESS] , копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію довідки Київського Рагсу від 20.08.2003 року, копію свідоцтва про народження, довідку про склад сім`ї, постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.03.2019 року. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: у 1995 році сторони по даній справі домовилися щодо усіх істотних умов договору міни нерухомого майна, виконали умови договору у повному обсязі, договір оформили в письмовій формі і зареєстрували на товарній біржі, що відповідало вимогам діючого на той час цивільного законодавства. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року. При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.

Outcome: approved