Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання незаконними рішень сільської ради, недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] набула право власності на будинок і земельну ділянку розміром 0,6га в с. Полонка Луцького району по вул. Миру, 4 в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Крім того, зазначає, що рішенням Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку на цій підставі розміром більшим - 0,0975 га, що потягло порушення її прав, як суміжного землекористувача за законом, оскільки земельна ділянка у її власність була передана раніше. Вказує, що державний акт про право власності на земельну ділянку відповідач оформила 11.09.2012 року на підставі рішення Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року в порушення вимог ст. ст. 117, 118, 120, 123 Земельного Кодексу України, оскільки до цього Гіркополорнківською сільською радою не було витримано встановленого порядку передачі [PERSON] земельної ділянки із комунальної власності у приватну. В звязку з чим, просить визнати рішення Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки незаконним та скасувати його. А також визнати недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON], виданий на підставі рішення Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги збільшили, просили визнати рішення Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки незаконним та скасувати його; визнати частково недійсним рішення Гіркополонківської сільської ради №88 від 24.01.1994 року в частині внесення в списки [PERSON] про надання їй права на приватизацію земельної ділянки; визнати недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON], виданий на підставі рішення Гіркополонківської сільської ради №11/16 від 15.06.2012 року,а також визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 27.07.2013 року розміром 0,0975 га в с. Полонка Луцького району по вул. Миру, 4, укладений між [PERSON] та [PERSON] Відповідач, представники відповідачів та третьої особи в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Судом встановлено, що 24.01.1994 року рішенням Гіркополонківської сільської ради № 88 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства 0,06 га (а.с. ). Відповідно до рішення Гіркополонківської сільської ради від 15.06.2012р. [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,13 га в с. Полонка Луцького району по вул.. Миру, 4 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. ). В подальшому, рішенням Гіркополонківської сільської ради №2/1 від 16.07.2012 року погоджено межі земельної ділянки мід [PERSON] та [PERSON] згідно існуючих меж (а.с ). З огляду на вказане рішення Гіркополонківської сільської ради від 10.07.2012р., ТзОВ «Горизонт» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с. ). Згідно ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Проте, як слідує із пояснень позивача, на даний час рішення засідання погоджувальної комісії по земельних питаннях Гіркополонківської сільської ради з проводу погодження суміжних меж між землекористувачами від 16.07.2012 року, нею не оскаржувалось. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Проте, в судовому засіданні позивачем та її представником всупереч вимог ст. ст. 57, 59, 60 ЦПК України не представлено суду належних доказів та не доведено порушень прав чи інтересів [PERSON] внаслідок прийняття оспорюваних рішень та при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки єдиним правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності чи користування на земельну ділянку на час виникнення спірних правовідносин, являвся державний акт, який позивачу не видавався, а тому внаслідок цього неможливо встановити та перевірити наявність зазначених позивачем доводів та обґрунтувань стосовно спадкування даної нерухомості чи порушення меж суміжного землекористувача. Посилання позивача та її представника на матеріали перевірки та клопотання Державної інспекції сільського господарства у Волинській області стосовно приведення у відповідність рішення сесії Гіркополонківської сільської ради від 15.06.2012 року суд до уваги не приймає, так як в подальшому воно було відкликане 27.07.2015 року через неналежне вивчення матеріалів. При цьому, з наведених вище підстав й відсутні підстави для задоволення інших вимог, в тому числі й визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 27.07.2013 року. Таким чином, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed