Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 06.05.2015 року у відділі ДРАЦС РС Миколаївського РУЮ у Львівській області, актовий запис №34 та визначити місце проживання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ,з матір`ю. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені з березня 2019 через сварки, суперечки, втрату взаємоповаги, збереження сім`ї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач просить після розірвання шлюбу визначити місце проживання дітей з нею. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності,позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився та надав суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.0509.2015 року у відділі ДРАЦС РС Миколаївського РУЮ у Львівській області, актовий запис №34 (а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Відповідно до ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст.141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Позивач проживає разом з дітьми проживає в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ВК Карлівської міської ради (а.с.11). Згідно обставин, викладених у позові, та заяви про визнання позову, відповідач проживає у м.Стрий Львівської області. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу та визначення місця проживання спільних дітей з матір`ю, тому визнання позову [PERSON] слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 7,104, 105, 112,141,157 СК України,

Outcome: approved