Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0655 га, кадастровий номер № 4610137200:05:011:0013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] . Батьками померлого значаться батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . На момент смерті [PERSON] заповіт не складав, а тому у відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України спадкування здійснювалося за законом. У зв`язку з чим, 01.06.2011 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. була відкрита спадкова справа № 51233312. На сьогоднішній день єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його мати - позивач [PERSON] . До складу спадщини увійшла Ѕ частка земельної ділянки, площею 0,0655 га, кадастровий номер № 4610137200:05:011:0013, в межах згідно з планом, розташована на території Львівської міської ради, передана для ведення садівництва у дачному кооперативі [ADDRESS] , яку [PERSON] набув у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.05.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Балацькою В.К. Факт належності спадкодавцю на праві власності земельної ділянки додатково підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 021498 від 02.03.2004 року. Факт спільного проживання на час відкриття спадщини спадкодавця та спадкоємця підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством «Стандарт-Луганськ» Будинкоуправління № 5 від 07.06.2011 року. Незважаючи на фактичне прийняття спадщини позивачем, на даний момент остання не може реалізувати своє право щодо одержання свідоцтва про право на спадщину та оформлення права власності на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю у нотаріуса доступу до спадкової справи. Зокрема, 26.11.2019 року [PERSON] звернулася із заявою до Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо наявності доступу нотаріуса Коляди Ю.С. до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Листом від 29.11.2019 року про надання відповіді на звернення, Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області позивачу було роз`яснено, що спадкова справа № 51233312, заведена приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. є складовою частиною архіву приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Коляди Ю.С., діяльність якого була припинена з 25.05.2016 року наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 240/В від 25.05.2016 року. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Коляди Ю.С. до Луганського обласного державного архіву не передані та залишаються на тимчасово окупованій території, їх перевезення неможливе, а тому, станом на сьогоднішній день нотаріально оформити спадкові права позивача не є можливим. Враховуючи наведене, просить визнати право власності на спадкове майно та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Справа поступила до суду 16.12.2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 17.12.2019 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 20.02.2020 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання 18.05.2020 року представник позивача [PERSON] не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Разом з тим, представник відповідача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішення спору відповідач покладається на розсуд суду. Враховуючи викладене, розгляд справи проведено без участі учасників процесу, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 18.05.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] ), [PERSON] помер [INFO] у м.Вон, провінція Онтаріо, Канада (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14), [PERSON] народився [INFO] , у графі батьки значаться: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст.1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною третьою статті 1221 ЦК України передбачено, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно з ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною п`ятою вказаної вище статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до ч.1 ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Згідно з ч.3 ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач із заявою про прийняття спадщини зверталася до приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Коляди Ю.С., про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, підстав для звернення до будь-якого іншого нотаріуса із заявою про прийняття спадщини немає. Так, відповідно до Витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58422044 від 21.11.2019 року (а.с.19), після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , 01.06.2011 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. заведена спадкова справа № 12/2011. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до довідки КП «Стандарт-Луганськ» Будинкоуправління № 5 від 07.06.2011 року (а.с.17), померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Слід зазначити, що відповідно до заяви [PERSON] від 27.04.2020 року, остання стверджує, що нею не подавалась заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також вона не зверталась із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] не заперечує щодо прийняття спадщини єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] його матір`ю - [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини та у встановленому законом порядку прийняв її, є позивач [PERSON] , яка являється матір`ю померлого спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Вирішуючи даний спір, суд враховує наведені вище норми матеріального права та те, що позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті сина - [PERSON] , який помер [INFO] та іншого способу захисту її прав, окрім як звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, закон у цьому випадку не передбачає. Згідно вимог ч.3 ст.1296 ЦК України вбачається, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 021498, виданого [PERSON] ( [ADDRESS] ), останній є співвласником земельної ділянки площею 0,0655 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Львівської міської ради, передана для ведення садівництва, за адресою: [ADDRESS] (а.с.15) Іншим співвласником земельної ділянки зазначено [PERSON] . Частиною 1 ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст.1226 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, суд враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в п.3.1. листа від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Зокрема, суд вважає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що реалізація права позивача на спадкування земельної ділянки у позасудовому порядку неможлива, оскільки, як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області про надання відповіді на звернення (а.с.16), приватна діяльність приватного нотаріуса Луганського нотаріального округу Луганської області Коляди Ю.С. припинена з 25.05.2016 року на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 240/В від 25.05.2016 року. Документи нотаріального діловодства та архіву вказаного приватного нотаріуса до Луганського міського нотаріального архіву не передані та залишаються на тимчасово окупованій території, що унеможливлює їх перевезення. Враховуючи наведене, оскільки позивач, будучи спадкоємцем, вчинила у встановлений законом спосіб усі дії, спрямовані на прийняття спадщини, однак, позбавлена можливості її оформити, тому позовні вимоги про визнання права власності на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0655 га, кадастровий номер 4610137200:05:011:0013, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - [ADDRESS] », підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки іншим чином позивач не може реалізувати свої спадкові права щодо майна її померлого сина, а також звернення до суду та обраний нею спосіб захисту прав відповідають вимогам статті 16 ЦК України.

Outcome: approved