Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2000 року належить квартира. У квартирі зареєстрована відповідач. Разом з тим з 2008 року відповідач не проживає у квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у приміщені не має. Таким чином, відповідач втратила право користування житловим приміщенням, а тому позивач, як власниця житла вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.09.2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] являється власниками квартири [ADDRESS] , а саме на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2000 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради згідно розпорядження за реє.№7543- р. Згідно відомостей про зареєстрованих осіб № 23074-000494298-037-08 від 15.07.2021 року, виданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрована у квартирі. Відповідно до Акту про не проживання від 24.08.2021 року складеного сусідами та засвідченого головою ОСББ «Водопровідна 3» встановлено, що за адресою [ADDRESS] відповідач не проживає з 2008 року, її речей в квартирі не має. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене, оскільки відповідачі зареєстровані та не проживають у житлі, без поважних причин більше року, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved