Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначаючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 22 липня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1006, свідоцтво [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 22 липня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1006, свідоцтво [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Різні спроби покращити подружнє життя закінчилися невдало. Крім того, позивач втратив до відповідача почуття любові, довіри та поваги, остаточно прийшла до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати, перспектив для збереження сім'ї немає. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати пов'язані розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 704 грн. 80 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного ст.ст. 2, 7, 12,18, 23, 133, 258, 259,263, 265, 268 ЦПК України,

Outcome: approved