Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати наказ №1441 від 23.10.2013 року про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнення з неї 28000 грн., зупинити дію цього наказу до вирішення цивільної справи по суті та стягнути з відповідача на її користь незаконно стягнутої суми, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у трудових відносинах з 2005 року. В січні 2012 року вона була переведена на посаду лаборанта-радіометриста 5-го розряду бюро джерел випромінювання і гамма-спектрометрії відділу радіаційного контролю ДАТП. Наказом №169 К від 16.08.2013 року вона була направлена у відрядження до м. Києва у міжгалузевий навчально-атестаційний центр інституту електрозварки ім. акад. Патона НАН України строком на 31 день з 01.09.2013 по 01.10.2013 року, на яке їй було видано 28000 гривень згідно Політики про службове відрядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». У м. Києві вона прожила 28 днів за адресою: вул. Драгоманова 14/10, вартість якого складала 1000 грн. на добу, що за 28 днів склало 28000 грн., що було підтверджено нею відповідними документами, проте 23 жовтня 2013 року відповідач видав наказ про порушення нею п. 5.3.3. Політики про службове відрядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та п. 2.7. її робочої інструкції, так як вона, на думку відповідача, не надала документів, підтверджуючих її витрати на проживання. Тому вона вважає, що спірний наказ є незаконним, позаяк вона документально підтвердила всі понесені витрати, а також винесеним у порушення вимог ст. 136 КЗпП України: звіт про відрядження нею було подано відповідачеві 02 жовтня 2013 року, а спірний наказ про накладення на неї стягнення винесено 23 жовтня 2013 року, тобто через 21 день. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги за зазначених у позові підстав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як убачається з пояснень сторін та матеріалів справи, позивач працює у відповідача на посаді лаборанта-радіометриста 5-го розряду бюро джерел випромінювання і гамма-спектрометрії відділу радіаційного контролю ДАТП. Згідно наказу №169 К від 16.08.2013 року позивач була направлена у відрядження до м. Києва у міжгалузевий навчально-атестаційний центр інституту електрозварки ім. акад. Патона НАН України строком на 31 день з 01.09.2013 по 01.10.2013 року, на яке їй було видано 28000 гривень згідно Політики про службове відрядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Однак 23 жовтня 2013 року, після повернення позивача з відрядження, було винесено наказ №1441 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з утриманням із її заробітної плати 28000 грн. для погашення невитраченого та своєчасно не повернутого до каси підприємства авансу, виданого їй на службове відрядження, а відтак позивач порушила п. 5.3.3. Політики про службове відрядження та п. 2.7. її робочої інструкції (далі - Спірний наказ) (а.с.22, 23, 32). Отже, розглядаючи вимоги про скасування Спірного наказу, слід зазначити наступне. Як уже зазначалось вище, наказом про відрядження позивачеві було видано 33000 грн. на 31 день відрядження до м. Києва з 01.09.2013 по 01.10.2013 року згідно Політики про службове відрядження ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що також підтверджується відповідним касовим ордером (а.с.75). У Спірному наказі №1441 було зазначено про порушення позивачем п. 5.3.3. Політики про службове відрядження та п. 2.7. її робочої інструкції, оскільки вона не надала документів, підтверджуючих її витрати на проживання. Проте відповіддю на запит головного менеджера по кадровій безпеці та взаємодії з правоохоронними органами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 08.10.2013 року було підтверджено факт проживання позивача в м. Києві в період відрядження в найманій квартирі з 02.09.2013 року по 30.09.2013 року та понесені нею витрати на проживання в загальному розмірі 28000 грн. (1000 грн. за добу) (а.с.24-27). Разом з тим, як убачається з протоколу №66 та виписки з протоколу, позивач була ознайомлена з Політикою про службове відрядження 21.10.2013 року, а зі своєю посадовою інструкцією - 24.10.2013 року, тобто вже після повернення з відрядження (а.с.29, 30). Отже, такі обставини в їхній сукупності вказують на безпідставність Спірного наказу та на обґрунтованість вимог про його скасування. Щодо позовних вимог про зупинення дії Спірного наказу до вирішення цієї справи по суті, то, в даному випадку, такі вимоги повинні були бути викладені в окремій заяві про забезпечення позову, що передбачено ст. 152 ЦПК України, яка з боку позивача до суду не подавалась, а відтак ці вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Вимоги ж про стягнення з відповідача на користь позивача незаконно стягнутої суми також задоволенню не підлягають, позаяк позивач не зазначила, яку саме суму суд має стягнути з відповідача на її користь і на пропозиція суду про уточнення цих вимог була залишеною з боку позивача поза увагою. Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial