Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], і до досягнення дитини повноліття; стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначає, що з 28.10.2014 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Впродовж сумісного життя відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, мешкає окремо, при цьому дитина мешкає разом із позивачем і перебуває на його утриманні. Відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач перебуває у відпустці за доглядом за дитиною, матеріальну допомогу не отримує. Позивач в судовому засіданні підтримала вищевикладені обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання з вимогами позову погодився частково, вважаючи за можливе стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини, але у зв'язку із можливою втратою роботи, можливих змін у своєму житті тощо, не зможе надавати матеріальну допомогу доньки та дружини. Суд вислухавши сторони, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2014, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 28.10.2014, актовий запис № 2081 (а.с.2). Із копії свідоцтва про народження, [NUMBER] від 15.07.2016, актовий запис № 776 вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено і не спростовується сторонами, що сімейні стосунки перервано та батько дитини проживає окремо від позивача та доньки, [PERSON] самостійно виховує і утримує доньку, відповідач постійно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у Ії утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище матері дитини, платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначені розміру аліментів приймає до уваги те, що відповідач офіційно працює, іншого аліментного обов'язку не має, на його утриманні будь-які інші особи не перебувають. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо неможливості матеріально допомагати дитині і дружині, оскільки невпевнений щодо постійного працевлаштування, можливості будь-яких змін у його житті тощо, оскільки такі підстави не є істотними для звільнення від аліментного обов'язку. Будь-яких доказів щодо звільнення від сплати аліментів, зменшення їх розміру з боку відповідача не надано. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням майнового стану сторін, належно підтверджених доводів, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частині з усіх видів доходів (заробітку) відповідача. Далі, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною 3-го віку на підставі правил ч.2 ст. 84 СК України, яка зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає сумісно із позивачем та на підставі вищенаведених обставин, суд вважає за обґрунтоване та справедливе стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 500 грн. Відповідно до правил ч.1 ст. 80 СК України аліментів присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Відповідно до правил ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial