Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення про державну реєстрацію права на земельну ділянку, посилаючись на те, що 30.10.2014 року померла громадянка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Її донька [PERSON] після спливу шести місяців для прийняття спадщини у встановленому законодавством порядку звернулась до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 17.08.2015 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 1,6111 га, яка розташована на території Буйволівецької сільської ради Ярмолинецького району, Хмельницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №596585, виданого на підставі розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 505 від 15 вересня 2005 року. Згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-6801947682015, виданого відділом Держземагенства від 06 травня 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 6825881600:02:016:0016, зазначена площа земельної ділянки - 1,6111 га. Державним нотаріусом [PERSON] Першої Хмельницької державної нотаріальної контори зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що прийнято відповідне рішення від 17.08.2015 року індексний номер 23710151. Позивачка вважає, що свідоцтво про право на спадщину, видане 17.08.2015 р. [PERSON] має бути визнане недійсним а рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, скасоване, що і стало причиною на звернення до суду. Позивачка в судове засідання подала заяву про слухання справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи у відсутність відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч. 1 ст. 1262 ЦК України). Частиною 1 статті 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 17.08.2014 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 1,6111 га, яка розташована на території Буйволівецької сільської ради Ярмолинецького району, Хмельницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №596585, виданого на підставі розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області № 505 від 15 вересня 2005 року, та згідно витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-6801947682015, виданого відділом Держземагенства від 06 травня 2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 6825881600:02:016:0016, зазначена площа земельної ділянки - 1,6111 га, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, після чого державним нотаріусом [PERSON] Першої Хмельницької державної нотаріальної контори зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що прийнято відповідне рішення від 17.08.2015 року індексний номер 23710151. Також, судом встановлено, що згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.06.2014 року, яке набрало законної сили 23.06.2014 року: скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,61 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва що розташована на території Буйволовецької сілької ради Ярмолинецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6825881600020160016. Вказане рішення суду було прийнято у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка належала на праві користування як земельний пай [PERSON]. За життя нею було складено заповіт, згідно якого все своє майно громадянка [PERSON] заповіла [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному. 25.09.2011р. [PERSON]Є померла, після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входила зокрема і спірна земельна ділянка. 13.09.2009 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, але не переоформив її. 25.07.2003 року Державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори [PERSON] громадянці [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1930 на 1/2 частку спадкового майна померлої [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом № 1925 на спадкове майно померлої [PERSON]. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину [PERSON], під час розподілу земельних часток (паїв) між громадянами-власниками сертифікатів на території Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та передачі в натурі на місцевості земельних ділянок громадянам, було прийнято розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 15.09.2005 року № 505 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1.61 га. Пізніше на підставі вказаного розпорядження РДА виготовлено державний акт про прав власності на всю земельну ділянку, хоча [PERSON] мала право лише на 1/2 земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, та те, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку скасована судом, державний акт про право власності визнано недійсним, суд вважає, що права на спірну земельну ділянку спадкодавець не мала, а тому земельна ділянка не може бути предметом спадкування. Крім того, стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають судові витрати по справі в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved