Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] та є бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка народилась під час спільного проживання відповідачів. В даний час неповнолітня [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Батьки дитини разом не проживають, матеріально дитину не утримують, від її виховання та утримання фактично самоусунулись. Весь час позивач виховує дитину самостійно, створює їй належні умови для проживання, навчання, розвитку здібностей. Раніше відповідач [PERSON] був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі. Також він, на підставі рішення Олександрівського міськрайсуду Кіровоградської області від 26.09.2013, позбавлений батьківських прав відносно іншої його дитини. Відповідач [PERSON] теж рішенням суду позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON] . Рішенням виконкому Ладижинської міської ради від 25.06.2019 вирішено подати до суду пропозицію щодо призначення позивача опікуном її малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] . Відповідачі є фізично здоровими, однак ведуть аморальний спосіб життя, мати дитини в даний час перебуває на заробітках у м. Харків, однак життям дочки взагалі не цікавиться, не спілкується з нею ні особисто, ні по телефону, навіть не вітає з Днем народження. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та призначити її - [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в підготовче засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву, у якій вказала, що просить справу розглянути у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, підпис на якій посвідчений секретарем Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у якій вказав, що позов визнає, вважає, що його слід позбавити батьківських прав щодо дочки [PERSON] , оскільки він не приймає участі у її вихованні, розгляд справи просить здійснювати у його відсутність (а.с. 57). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, у якій вказала, що позов визнає, заслуговує на те, щоб її позбавили батьківських прав, розгляд справи просить здійснювати у її відсутність (а.с. 59). Третя особа - орган опіки та піклування Ладижинської міської ради в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання, у якому орган опіки та піклування Ладижинської міської ради позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без участі представника. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.2010 (а.с. 14), відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії характеристики (а.с. 15), неповнолітня [PERSON] навчається в Ладижинській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, по місцю навчання характеризується позитивно, її вихованням займається бабуся [PERSON] . Рішеннями виконкому Ладижинської міської ради від 24.06.2019 (а.с. 16, 17, 18), вирішено подати до Тульчинського районного суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та запропоновано призначити позивача [PERSON] її опікуном. Відповідно до висновку Ладижинської міської ради від 25.06.2019 (а.с. 19), комісія прийшла до висновку про направлення до Тульчинського районного суду Вінницької області висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.09.2013 (а.с. 25-26), відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо іншої його дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд не бере до уваги інші надані позивачем матеріали про позбавлення відповідача [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо іншої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-24, 2728, 29), оскільки вони, по суті, не стосуються предмета спору. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України). Відповідно до ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню, навчанню їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавляться її розвитком, інтересами, здібностями, про що і самі стверджують у поданих ними заявах про визнання позову. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про навність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав. Питання щодо встановлення опіки над дітьми регулюється ст. 243 СК України. Так нормами ст. 243 СК України передбачено можливість встановлення опіки над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, позбавленою батьківського піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст.63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.05.1998 (а.с. 12), у шлюбі не перебуває з 30.09.1993. Згідно копії довідки про реєстрацію Ладижинської територіальної громади від 16.05.2019, позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.05.2019, позивач [PERSON] є власником житлового приміщеня за адресою: [ADDRESS] Згідно акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] , вона проживає за вищевказаною адресою. В приміщенні квартири чисто, охайно, зроблений ремонт, присутні всі необхідні меблі та побутова техніка. Для онуки [PERSON] , [INFO] , є окрема облаштована для її проживання та навчання кімната. Відповідно до копії довідки Департаменту інформатизації Міністерства Внутрішніх справ №0668812, позивач [PERSON] станом на 20.05.2019 на території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої та не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно висновку про стан здоров`я Ладижинської міської лікарні від 15.05.2019, позивач [PERSON] є фізично здоровою, протипоказань бути опікуном не має. Згідно довідки №352/03-3-17/3 від 08.05.2019, позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Бершадського об`єднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком. Згідно висновку Міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області №247 від 05.06.2019, позивач [PERSON] може бути опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд не бере до уваги характеристику КП Ладижинська міська лікарня на позивача [PERSON] (а.с. 30), оскільки дана характеристика не містить дати її видачі і у ній позивач характеризується як колишня працівниця лікарні, яка звільнена ще 08.05.2009. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи, що позивач виявляє бажання бути опікуном неповнолітньої [PERSON] , яка є її онукою, протипоказань щодо цього не має, житлові та матеріальні умови дозволяють їй бути опікуном, а тому, за наведених обставин, суд вважає, що є усі підстави для призначення позивача опікуном [PERSON] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи визнання відповідачами позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. В позовній заяві позивач зазначила, що вона понесла судові витрати на професійну правничу допомогу та сплату судового збору, однак дані витрати з відповідачів стягувати відмовляється. Таким чином, з огляду на позицію позивача щодо відмови у стягненні з відповідачів судових витрат, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved