Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, відповідно до якого зазначила, що 11 січня 2013 року між нею та ПАТ «ВТБ Банк» укладено Кредитний договір №1353100380787В, відповідно до якого ПАТ «ВТБ Банк» надав її кредитні кошти в розмірі 31 700(тридцять одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок , під 25% відсотків річних за користування кредитними коштами та 20,28% в рік комісійна винагорода за управління Кредитом від початкової суми із кінцевим строком повернення до 11 січня 2016 року. На підставі Договору відступлення прав вимоги №071114нв від 7 листопада 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» відступлено право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейській агенції з поверненням боргів», код ЄДРПОУ 35625014, яка згідно договору № 201807-1/2 від 24 липня 2018 року відступила право вимоги Відповідачу - ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 35017877. Зазначає, що у червні 2019 року 24.04.2019 р. постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дербіною Любовю Василівною відкрито виконавче провадження № 58984716 щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №1535 від 22 березня 2019 р. про звернення стягнення в розмірі 37860,52 грн., з яких: основний борг за тілом кредиту у розмірі - 26 329,37 грн.; відсотки у розмірі - 4591,19 грн.; комісія за управління Кредитом в розмірі- 6 789,96 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 150,00 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 58984716, матеріалами нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 1535 від 22.03.2019 року, Позивач вважає, що виконавчий напис № 1535 від 22.03.2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції її та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до неї. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, зазначає, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Відповідачем третій особі надано розрахунок заборгованості за договором №1153100380787В від 11 січня 2013 року., загальна сума за яким становить 37 860,52 грн. Однак відсутні обґрунтування зазначених сум. Не має жодного документу та пояснення, чому саме такі суми, а не інші - більші чи менші. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Крім того, звертає увагу на те, що із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 22 березня 2019 р., тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Отже, вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. 10.05.2007 року за №168 НБУ затвердив постанову «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту », у відповідності якої до п.3.6. сказано: «Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь ( ведення справи, договору, облік заборгованості споживача) тощо». Тобто, починаючи з дати прийняття цієї постанови, банк не мав права включати п.3.7 в кредитний договір щодо утримання комісійної винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % щомісячно в сумі 535,73 грн. Тому утримана банком комісія за управління кредитом при погашенні Відповідачем кредиту є протиправною. Як і не законною вимога відповідача стягнути заборгованість по комісії згідно виконавчого напису в розмірі 6 789,85 грн. П..7.2. кредитного договору гласить « У випадку незаконного розголошення або використання Сторонами інформації, що е банківською таємницею, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України». Банк передаючи борг та інформацію про позичальника, мав би враховувати ст. 60 Закону України «Про банки й банківський діяльності», що визначає, що дані, що стосуються діяльності й фінансове становище клієнта, які стали відомі банку в процесі обслуговування клієнтів і взаєминах з ними або із третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею, розголошення якої заборонене, хоча й допускається лише у виняткових випадках, передбачених законом (наприклад, при проведенні слідчих дій і т.д). Міністерство юстиції України з цього приводу висловило свою правову позицію, відповідно до якої вважає, що порядок надання інформації так званим колекторським компаніям, що існує сьогодні, порушує права громадян закріплені в ст. 32 Конституції України (порядок збору та зберігання конфіденційної інформації). Колекторські компанії вправі вимагати виконання зобов`язань від боржників тільки при наявності його письмової згоди на розкриття банківської таємниці. Конституційний суд у своєму рішенні від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012 зазначив, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави й органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її в таємниці. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата й місце народження (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. № 2657-ХІІ, далі - Закон про інформацію). Водночас Конституційний Суд України відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вищезгаданої, ще й відомості про її майновий стан й інші персональні дані (рішення КСУ від 30.10.1997 року № 5-зп). Отже, інформація, яку фіз. особа надає банку, є конфіденційною. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону « Про інформацію»). Нормами Закону України «Про захист персональних даних» прописано, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або без його згоди, у випадках, передбачених законами України й лише в інтересах нацбезпеки, економічного добробуту та прав людини (ст. 6 Закону України « Про захист персональних даних». Не думаю, що ТзОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» або ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» використовують інформацію про [PERSON] «в інтересах нацбезпеки, економічного добробуту та прав людини». Тому вимога ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» до [PERSON] про стягнення заборгованості є безпідставною. Ніяких коштів у ТзОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» або ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» [PERSON]. ніколи не брала, договорів з ним не укладала і про таку структуру вперше чує. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1535, вчинений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 22 березня 2019 р. щодо звернення стягнення в розмірі 37860,52 грн. з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» та стягнути судовий збір в сумі 768.40 грн. Позивач у судове засідання не з`явилась, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також до суду подали відповідь на відзив, відповідно до якого зазначили, що 7.11.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги №071114нв відступив право вимоги «Європейській агенції з поверненням боргів», код ЄДРПОУ 35625014. В свою чергу, згідно договору № 201807-1/2 від 24 липня 2018 року «Європейська агенція з поверненням боргів» переступила право вимоги Відповідачу - ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», код ЄДРПОУ 35017877, тобто через 3 роки і 8 місяців. Із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 22 березня 2019 р., тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій. нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, зазначають, що 10.05.2007 року за №168 НБУ затвердив постанову «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту », у відповідності якої до п.3.6. чітко сказано: «Банки не мають права встановлювані платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь ( ведення справи, договору, облік заборгованості споживача) тощо» . Тобто, починаючи з дати прийняття цієї постанови, банк не мав права включати п.3.7 в кредитний договір щодо утримання комісійної винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % щомісячно в сумі 535,73 грн. Тому утримана банком комісія за управління кредитом при погашенні Відповідачем кредиту є протиправною. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України, заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав,у зв`язку з чим суд розглянув справу за його відсутності. Відповідач ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явилися, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, відповідно до якого, не погоджується із позовними вимогами позивача, а також повідомляє, що станом на 22 березня 2019 року позичальником не здійснено повернення кредитних коштів по кредитному договору № R531003807887B. від 11 січня 2013 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулося до приватного нотаріуса із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису щодо заборгованості за кредитним договором. Так, стягувачем , як цього вимагають положення законодавства для одержання виконавчого напису були подані: оригінал кредитного договору; засвідчений стягувачем розрахунок із зазначенням суми заборгованості та строків його погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.22 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічом Олегом Миколайовичем на підставі поданих документів та

Outcome: approved