Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 16.09.2009 року у відділ ЗАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1378. Від шлюбц дітей не мають. Протягом останнього часу сімейне життя не склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства.. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позові просила розглядати даний позов у її відсутності та не заперечила проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, однак, оскільки заява подано поштою, що перешкоджає суду пересвідчитися в її подачі саме відповідачем, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.2009 року (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 16.09.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1378. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved