Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що від спільного проживання сторін у шлюбі вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . 11 жовтня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано і на даний час малолітні діти проживають разом з позивачем за адресою по [ADDRESS] та повністю перебувають на її утриманні. З початку 2018 року відповідач, жодного разу дітьми не спілкувався. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні матері, а відповідач у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] участі не приймає, здоров`ям та навчанням дітей не цікавиться, матеріально не допомагає, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав відзив на позов, в обґрунтування якого посилається на те, що вважає поданий позов безпідставний, оскільки він бере участі у вихованні дітей. Діти проживають разом із мамою в Кіровоградській області, а він проживає у м. Тернопіль, між ними є відстань приблизно 600 км. Відповідач приїжджав до дітей, коли вони відвідували бабусю, яка проживає у с. Нижбірок, під час канікул у школі, щоб їх побачити та поспілкуватись. У січні діти приїжджали в Тернопільську область, він і там з ними бачився і спілкувався. Він придбав дітям мобільні телефони, щоб мати можливість із ними спілкуватись, брати участь у їх вихованні і формуванні особистості хоча б на відстані, купляє дітям подарунки, (батут, арбалет, планшет, скейт - борт, ляльки, фітнес годинник), до них часто телефонує, переписується у вайбері. Проте, його дружина і там чинить перешкоди, адже вона блокує його номер у телефоні дітей, щоб він не розмовляв із ними. На даний час заборгованості по аліментах у нього не має. Висновок органу опіки та піклування в особі Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 11.10.2019 року №02-415, згідно якого було визнано за доцільне позбавити його батьківських і відносно моїх дітей, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим суду (частини 5, 6 статті 19 СК України), відповідача не викликали на засідання комісії, не слухали і не взяли до уваги його думку, не повідомляли про дату засідання комісії. На думку відповідача, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Просить відмовити в позові. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Беспалова Н.О. підтримали поданий позов, посилались на його обґрунтованість. Відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служби у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши покази свідків та докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2010 року Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] .( а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] .( а.с.10). Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.11.2009 року Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №08, розірвано згідно заочного рішення Маловисківського районного суду КІровоградської області від 11.10.2018 року.(а.с.11). Як встановлено, малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не проживає з дітьми. Син [PERSON] відвідує школу, донька Дарина дошкільний навчальний заклад за місцем проживання. Відповідач [PERSON] в дитячий садок не з`являвся. (а.с.1516, 21,23, 24, 25, 28). [PERSON] працює лікарем невропатологом КНП «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради. (а.с.37-38). Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.18-20). Згідно розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеним головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Венгер Юлією Миколаївною від 01.10.2019 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] (виконавчий лист №392/54/18 від 30.05.2018 року) станом на 01 жовтня 2019 року становить 10159,347 грн. (а.с.33-34). Станом на 01.02.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] (виконавчий лист №392/54/18 від 30.05.2018 року), відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеним головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Венгер Юлією Миколаївною від 13.02.2019 року. (а.с.97-98). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеним головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Венгер Юлією Миколаївною від 01.10.2019 року, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] (виконавчий лист №392/54/18 від 30.05.2018 року) станом на 01 жовтня 2019 року становить 10159,347 грн. (а.с.35-36). Станом на 01.02.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] (виконавчий лист №392/54/18 від 30.05.2018 року), відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, проведеним головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Венгер Юлією Миколаївною від 13.02.2019 року.(а.с.99). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що заборгованість зі сплати аліментів мала місце у зв`язку з лікуванням у зв`язку з отриманою травмою та наступними операціями в 2018 році. Фізична праця йому протипоказана. Офіційно він не працевлаштований. У зв`язку з карантином його матеріальне становище не є задовільним. Також він зареєстрував шлюб та в нього народилась дитина від шлюбу. Він визнає, що спілкувався з дітьми не в тому обсязі, якому необхідно, про те бажає виправити ситуацію. Додатково пояснив, що дружина чинить йому перешкоди в спілкуванні з дітьми. З цього приводу він звернувся в службу в справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області з заявою про вирішення спору щодо участі в вихованні. (а.с.108). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що відповідач [PERSON] є її братом. Він є хорошим батьком для своїх дітей, часто телефонує їм, передає подарунки, утримує дітей матеріально. Позивачем [PERSON] чиняться перешкоди щодо спілкування батька з дітьми. Після перелому руки, проведених операцій та лікування в нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, він не зміг виїхати за кордон на заробітки. Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №18378 від 21.11.2018 року, [PERSON] перебував в Волинській обласній клінічній лікарні в відділенні ортопедії, травомотології та артрології на стаціонарному лікуванні. Після проведеного лікування (видалення металоконструкцій з правої променевої кістки, відкритої репозиції, металоостеосинтезу човноподібної кістки правої кисті) виписаний на подальше амбулаторне лікування. Згідно заключення голови ЛКК Гусятинської КРЛ «Районна Лікарня» Гусятинської районної ради від 26.06.2019 року, в [PERSON] встановлено діагноз: сповільнено-консолідований перелом човновидноподібної кістки правого запястку з наявністю фіксатора. Післятравматичний остеоартроз правого п/з суглобу ІІ ступеню з ФИС ІІ ступеню. Фізична праця на даний час протипоказана. (а.100-102). В судовому засіданні оглянуто переписку з сином [PERSON] в мобільному додатку Viber в мобільному телефоні, що належить відповідачу [PERSON] .. Також відповідачем долучено до відзиву скріншот зазначеної переписки з сином [PERSON] в мобільному додатку Viber з мобільного телефону. Як слідує із змісту зазначеної переписки та повідомлень про аудіо, відео дзвінки, батько спілкується через програму Viber з дітьми. (а.с.67-96). Позивач [PERSON] підтвердила, що це листування дійсно мало місце між її колишнім чоловіком та сином. В судовому засіданні допитана в якості свідка позивач [PERSON] показала, що відповідач з дітьми тривалий час не спілкується. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному її утриманні, а відповідач у вихованні дітей участі не приймає, здоров`ям та навчанням дітей не цікавиться, матеріально не допомагає, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх дітей. Коли відповідач [PERSON] вдруге одружився, то діти переживали з цього приводу. Вона не хоче, щоб батько до дітей телефонував, оскільки від цього діти мають тільки стрес. Як вбачається із змісту висновку комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року № 02-37/1415, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно до його малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 травня 2020 року в справі № 753/2025/19. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо виховання сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Також судом враховується те, що батько дитини проти позбавлення його батьківських прав заперечує, подав заяву про способи участі в вихованні дітей, що свідчить про його інтерес до дітей. Суд також вважає необґрунтованим висновок комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року № 02-37/1415, оскільки він не базується на належних та допустимих доказах в розумінні ЦПК України, а також, як встановлено, відповідач не був присутнім на засіданні комісії. Згідно зі ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100). З огляду на викладене, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] є крайнім заходом, що в даному випадку є недоречним, оскільки, ні матеріали справи, ні доводи позивача чи її представника не містять жодних переконливих доказів, які б давали підстави характеризувати відповідача з негативної сторони, доводили поза розумним сумнівом невиконання ним батьківських обов`язків або небажання в подальшому виконувати їх. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей не відповідатиме інтересам самих дітей, оскільки стороною позивача не доведено в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька по відношенню до них батьківських прав. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed