Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачів про визначення розміру часток майна, що перебуває у спільній сумісній власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . У встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та є єдиною спадкоємицею майна, яке залишилося. Зазначила, що на день смерті спадкодавцю належало майно на праві спільної сумісної власності, саме квартира [ADDRESS] . До укладення шлюбу, а саме 09.10.2020 року позивач носила прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2009 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнано право власності на 61/100 частину будинковолодіння [ADDRESS] , що складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 60,4 кв. м., в тому числі житловою площею 44,00 кв. м. (дві житлові кімнати); житлового будинку літ. «В» загальною площею 74,30 кв. м., в тому числі житловою площею 21,10 кв. м. (дві житлові кімнати) та гаража літ «Г». Так, 15.05.2010 року співвласники 61/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] , подарували громадянці України [PERSON] будинок літ. «В» загальною площею 74,30 кв. м., в тому числі житловою площею 21,10 кв. м. (дві житлові кімнати) та гараж літ. «Г», що становило 41/100 частки від 60/100 ідеальної частки будинковолодіння в цілому. Внаслідок укладеного 09.10.2010 року договору про виділ часток нерухомого майна в натурі, що є спільною частковою власністю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виділено виділено в натурі 20/100 ідеальних часток від 61/100 ідеальної частки будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . Зазначили, що внаслідок цього виділу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Просила припинити право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру та визначити частку кожного із співвласників по 1/6. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяву, в якій позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 09.10.2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №1226, після чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Так, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються власниками квартири загальною площею 60,40 кв.м. що розташована по [ADDRESS] , на підставі рішення суду від 20.03.2009 року. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 16.11.2010 року №28015943 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі рішення суду по справі №2-1227 від 20.03.2009 року; договору про виділ у натурі частки нерухомого майна ВРВ/649117, 649118 від 09.10.2009 року на праві приватної спільної сумісної власності (а. с.17) Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 не передбачена можливість внесення виправлень стосовно розміру часток у спільному майні. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved