overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом і пояснила, між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, м.Вільнянськ, вул. Бочарова,15/83. Сторони домовилися про всі істотні умови договору письмово. Відповідачу квартира належить на праві приватної власності. Свої умови позивачем виконані в повному обсязі, а саме згідно розписки позивач віддала всі кошти за квартиру а відповідач прийняла їх. За умовами укладеного договору продавець зобовязалася після укладення договору купівлі-продажу здійснити нотаріальне посвідчення договору 12.06.2016 року. Після укладення договору позивач фактично використовує квартиру. Відповідач знаючи, що даний договір необхідно посвідчити у нотаріуса, не виконав свої зобовязання. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір чинним. Позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру № 83 у житловому будинку № 15 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Суд розглядає справу за наявності в матеріалах справи документів в порядку ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу квартири № 83 у житловому будинку № 15 по вулиці Бочарова в місті Вільнянську Запорізької області. Сторони домовилися про всі істотні умови договору письмово. Відповідачу квартира належить на праві приватної власності. Свої умови позивачем виконані в повному обсязі, а саме згідно розписки позивач віддала всі кошти за квартиру а відповідач прийняла їх. Відповідач, знаючи, що даний договір купівлі-продажу необхідно посвідчити у нотаріуса, не виконала своїх зобовязань. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір чинним. Після укладення договору позивач фактично використовує квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 11 листопада 2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки. Позивач, являючись спадкоємцем за законом після смерті батька, пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки захворіла і знаходилася на лікуванні. Тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений, на її думку, з поважної причини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, Олександрівська сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що [PERSON] помер 11.11.2009 року. Спадкова справа після його смерті не відкривалася, що підтверджується довідкою нотконтори від 29.09.2016 року. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум ВСУ у своїй Постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 26.09.2012 року вказала на те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою КЗ КОР «Київської обласної клінічної лікарні», [PERSON] з 01.05.2010 по 11.05.2010, тобто на спливі шестимісячного строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, знаходилася на стаціонарному лікуванні. Суд визнає цю причину пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини поважною і тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 15.04.2013 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,9 га. Позивач як спадкоємець за заповітом 1\\2 частини зазначеної земельної ділянки, пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки на спливі встановленого строку знаходилася у відрядженні за межами області. Тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Бобровицька міська рада, [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнають. [PERSON] на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що [PERSON], померла 15.04.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 7,9 га, що розташована на території Бобровицької міської ради Чернігівської області. Спадкоємцем за заповітом 1\\2 частини зазначеної земельної ділянки є позивач. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум ВСУ у своїй Постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судова палата у цивільних справах Верховного [PERSON] України у своїй постанові від 26.09.2012 року вказала на те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою від 23.11.2015 року, виданною спортивним клубом «Богатир» та посвідченням про відрядження, [PERSON] з 01.10.2013 року по 22.10.2013 року, тобто на спливі шестимісячного строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, перебувала у відрядженні у м.Скадовськ Херсонської області. Суд визнає цю причину пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини поважною і тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18.07.2011 померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок за адресою: вул. Польова, 90, с. Кобижча Бобровицький район Чернігівська область. Позивач як спадкоємець за заповітом пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки на спливі встановленого строку тяжко захворіла і знаходилася на лікуванні. Тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Кобижчанська сільська рада позовні вимоги визнає. [PERSON] на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що мати позивача [PERSON], померла 18.07.2011. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі, на житловий будинок за адресою: вул. Польова, 90, с. Кобижча Бобровицький район Чернігівська область. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою від 20.01.2012 року виданою Бобровицькою ЦРЛ, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Бобровицької ЦРЛ з 29.12.2011 року по 20.01.2012 року. Суд вважає це поважною причиною пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини, тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18 липня 2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивач, являючись спадкоємцем за заповітом після смерті матері, пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки захворіла і знаходилася на лікуванні. Тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений, на її думку, з поважної причини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, Браницька сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] померла 18.07.2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Спадкова справа після її смерті по даний час не відкривалася, що підтверджується довідкою нотконтори. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум ВСУ у своїй Постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 26.09.2012 року вказала на те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою від 26.01.2008, [PERSON] з 02.01.2008 по 26.01.2008, тобто на спливі шестимісячного строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, знаходилася на стаціонарному лікуванні у Бобровицькій ЦРЛ. Суд визнає цю причину пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини поважною і тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 28 листопада 2008 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка являючись спадкоємцем після смерті баби, пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки тяжко хворіла і знаходилася на лікуванні. Тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини пропущений, на її думку, з поважної причини. В судове засідання сторони не з`явилися і надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, Озерянська сільська рада позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що [PERSON], померла 28.11.2008 року. Спадкоємець [PERSON] спадщину у встановлений законом строк не прийняла. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум ВСУ у своїй Постанові від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 26.09.2012 року вказала на те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою Бобровицького районного центру первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON] з 29.04.2009 року по 01.06.2009 року, тобто на спливі шестимісячного строку встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, знаходилася на амбулаторному лікуванні у Бобровицькій ЦРЛ. Суд визнає цю причину пропуску 6-ти місячного строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини поважною і тому позивачеві необхідно визначити додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) площею 4,1 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території колишнього КСП «Новобиківське» Бобровицького району Чернігівської області. Як спадкоємець за законом, позивач, у встановлений Законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала, оскільки на спливі строку захворіла і знаходилася на стаціонарному лікуванні. Тому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Новобиківська сільська рада позовні вимоги визнала. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що батько позивача, [PERSON], помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 4,1 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території колишнього КСП «Новобиківське» Бобровицького району Чернігівської області. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні і, що підтверджується довідкою Печерської обласної лікарні, [PERSON] знаходилася на лікуванні з 15.05.2007 року по 04.06.2007 року в зв»язку з розривом зовнішньої бічної зв»язки колінного суглоба. Тому суд вважає, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для подачі заяви до нотіріальної контори, з поважної причини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2017 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.09.2017 року у Вишгородському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №290. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на сім`ю, сторони мають великі розбіжності в характерах, на ґрунті взаємних непорозумінь, не бажанні рахуватися один з одним, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.08.2003 року у виконавчому комітеті Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №26. Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved