Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить Ѕ частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2011 року шлюб між її сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний. Разом з тим, відповідачі проживали у її будинку до 2015 року, однак в подальшому залишили її будинок і місце їх проживання їй невідоме. Зазначає, що реєстрація відповідачів у її будинку завдає їй матеріальної шкоди, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлові субсидії. Покликаючись на викладені обставини, просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування Ѕ частиною жилого приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи у визначеному законом порядку - через оголошення на сайті судової влади. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування будинку від 23.03.2018 року [PERSON] на праві власності належить Ѕ частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Як вбачається з будинкової книги у вказаному будинку зареєстровані відповідачі (а.с. 7-8). Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, при перевірці працівниками Луцького РВ ЛВП ГУНП України у Волинській області за адресою: [ADDRESS] опитані сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] за вказаною адресою не проживають з грудня 2015 року (а.с. 10). Крім того, даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Доказів постійного проживання відповідача у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved