Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Будинок було під`єднано до мережі водопостачання, яка знаходиться на обслуговуванні в КП «Надія». Монтаж водопостачання було здійснено її чоловіком [PERSON] (нині померлим) за усною домовленістю з відповідачем [PERSON], який являється її сусідом. 01.06.2011 року між нею та КП «Надія» в особі керівника [PERSON] було укладено договір про надання послуг по водопостачанню. Відповідно до даного договору нею здійснюється оплата за спожиту воду відповідно до встановленого тарифу, оплата здійснюється відповідно до розрахункової книжки, платежі зараховуються на рахунок КП «Надія». Відповідно до п.2.2.3 даного договору внутрішній ремонт комунікаційних систем покладено на споживача. В червні 2014 року раптово з незрозумілих причин припинилася подача води до її будинку. На її запит керівником КП «Надія» 04.06.2014 року було повідомлено, що оскільки мережа водопостачання, що приєднана до центрального водопроводу, є власністю власника будинку, тому вона не є об`єктом обслуговування КП «Надія». Позивач позбавлена права користування водопостачанням, оскільки система змонтована так, що надходження води до її будинку здійснюється через спільний колодязь, що був побудований відповідачем [PERSON] та її на даний час померлим чоловіком [PERSON] на території подвір`я [PERSON] між стінами їхніх будинків за спільні кошти. Відповідач спочатку перекрив доступ води, а потім від`єднав трубу водовідведення, якою подається вода до будинку позивача. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача за угодою про надання правової допомоги [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала при обставинах, викладених в позові. Просить задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні мережею водопостачання - колодязем водопровідної мережі, що розміщений на земельній ділянці [PERSON] в [ADDRESS], надавши доступ [PERSON] до вказаного колодязя. Відповідач [PERSON] та його представник за договором про надання правової допомоги [PERSON], який приймав участь лише в останньому судовому засіданні, позовні вимоги не визнають, просять відмовити в задоволенні позовних вимог, які є безпідставними та необгрунтованими, так як сторона позивача не довела, що [PERSON] є власником колодязя і її право порушено. Вказаний колодязь належить відповідачеві, що фактично позбавляє можливості позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того, відповідачем було надані письмові заперечення проти позову, в яких [PERSON] зазначає, що на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності, ним було збудовано споруду у вигляді колодязя, в якому він приєднався до загальної водогінної мережі для обслуговування свого будинковолодіння. Для спорудження даної споруди він залучив працівника, який виконав відповідні роботи і який отримав від нього гроші за проведення будівельних робіт. За час безкоштовного користування позивачем його земельною ділянкою, по якій проходила труба водопостачання від його споруди колодязя до будинку [PERSON] по його земельній ділянці, неодноразово проривало трубу, яка проходила по його земельній ділянці, чим завдавало шкоди його майну, оскільки на його подвір`ї було багато води. Позивач взагалі не брала участі в обслуговуванні відповідної труби, яка приєднана до його колодязя та її будинку. Він самотужки неодноразово змушений був розкопувати трубу, яка приєднана до його колодязя та будинку [PERSON], і за власний кошт усувати прорив труби. Представники третіх осіб - Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області та Комунального підприємства «Надія» Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилися, попередньо через канцелярію суду були подані заяви головою Вороновицької селищної ради Вінницького району та директором Комунального підприємства «Надія» про розгляд справи у відсутності їхніх представників, а також зазначили, що у вирішенні справи покладаються на думку суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що бачила, як приблизно на початку весни 2011 року [PERSON] - син позивача [PERSON] віз на мотоциклі труби. На наступний день запитала про це позивача, з якою разом працює в дитячому садочку, яка їй розповіла, що з сусідом [PERSON] мають проводити до будинку воду. Раніше [PERSON] їй також розповідала, що з [PERSON] разом мають проводити воду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється сусідом [PERSON] та [PERSON]. Бачив, як [PERSON] привозив з [PERSON] труби. Знає, що зварювальник [PERSON] варив їм труби, а далі вони робили все самі. Зварювальник розповідав йому, що до нього мотоциклом приїжджав [PERSON], привіз його до труби, він приварив штуцер, а інше вони робили самі. Як копали яму, він не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є сином позивача. Його батько [PERSON] домовився з [PERSON] разом проводити воду. Навесні 2011 року він привіз труби. Траншею копав його батько та відповідач. Він привіз зварювальника [PERSON], який від центральної труби приварив, щоб вони могли провести воду. [PERSON] сам запропонував провести воду. Він, [PERSON], купував труби, заплатив зварювальнику, а в [PERSON] обідали після цього. Коли проводили воду, проводили і каналізацію. [PERSON] захотів сам провести каналізацію, але порушив встановлені норми. Можливо через це і відповідач в червні 2014 року перекрив доступ до них води. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що бачила як [PERSON] з вже померлим [PERSON] копали траншею зі сторони [PERSON] до [PERSON]. Це було приблизно навесні 2011 року. Позивач розповідала їй, що вони разом з [PERSON] проводять воду. Вона з центральної вулиці бачила, як копали траншею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що приблизно років 5 назад відповідач брав в нього ломик та тачку, в його дружини позичав гроші, казав їм, що проводить воду в хату. В цьому році [PERSON] запитував його, де взяти кільця колодязні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] являється її сусідом по межі. Бачила, як він копав траншею під воду, це було приблизно роки 3-4 назад. [PERSON] копав сам, допомагав йому [PERSON], з яким вона спільно проживає. Колодязь [PERSON] копав [PERSON], коли це було, вона не пам`ятає. Хто прокладав трубу, вона не бачила. [PERSON] також копав, але скільки, вона не бачила. Копали з вулиці від центрального водопостачання до будинку [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що бачив, як [PERSON] копав траншею, а як поклав трубу, він не бачив. Після того, як поклали трубу, сказав йому, що потрібно змурувати колодязь. Він вимурував. Це робилося на подвір`ї [PERSON]. [PERSON] поставив заглушку в 2014 році, тому що коли прорве трубу, то потрібно буде багатьом людям перекривати воду. З того часу з спірного трубопровода вода не йде ні до [PERSON], ні до [PERSON]. Траншею [PERSON] копав приблизно років 5 назад, копав разом з [PERSON]. Його дружини [PERSON] тоді вдома не було, вона це не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що до останніх двох років назад був депутатом по вулиці Комсомольській в смт. Вороновиця. Якось він зайшов до [PERSON] і бачив як останній копав траншею, казав, що проводить воду до кухні. В той день був в нього на подвір`ї приблизно хвилин 15. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється рідним братом відповідача [PERSON] Будинок належить його брату з 2005 року, раніше належав їхнім батькам. Воду років 20 назад провели ще їхні батьки. Була колонка, потім її забрали і провели воду до будинку. Він не знає, як там домовлялися з [PERSON]. Дали трохи покористуватися їм водою. Почалося протікання, брат заглушив воду, бо стало текти під будинок. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 10.10.2012 року на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.07.2012 року (а.с.4). Вказаний будинок було під`єднано до мережі водопостачання, яка знаходиться на обслуговуванні в Комунального підприємства «Надія» Вороновицької селищної ради Вінницького району, що підтверджується договором про надання послуг по водопостачанню від 01.06.2011 року (а.с.5). Відповідно до вказаного договору позивачем здійснюється оплата за спожиту воду згідно встановленого тарифу, оплата здійснюється відповідно до розрахункової книжки, платежі зараховуються на рахунок КП «Надія». Монтаж водопостачання було здійснено чоловіком позивача [PERSON] (нині померлим) за усною домовленістю з відповідачем [PERSON], що було підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не заперечувався факт, що останній дозволив позивачу приєднатися до колодязя, який розташований на його земельній ділянці. В червні 2014 року раптово з незрозумілих для позивача причин припинилася подача води до її будинку. На запит представника [PERSON] керівником КП «Надія» 04.07.2014 року було повідомлено, що станом на 04.07.2014 року у водопровідній мережі, яку обслуговує КП «Надія», вода подається безперебійно; в даний час аварій, які б призвели до зупинення водопостачання, не було. Також зазначено, що оскільки мережа водопостачання, яка приєднана до центрального водопроводу, є власністю власника будинку, тому вона не є об`єктом обслуговування КП «Надія» (а.с.7). З пояснень представника позивача в судовому засіданні, вбачається, що на даний час позивач позбавлена права користування водопостачанням, оскільки система змонтована так, що надходження води до будинку позивача здійснюється через спільний колодязь, що був побудований відповідачем [PERSON] та її, на даний час померлим, чоловіком [PERSON] на території подвір`я [PERSON] між стінами їхніх будинків за спільні кошти. Відповідач спочатку перекрив доступ води, а потім від`єднав трубу водовідведення, якою подається вода до будинку позивача. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту можуть бути визнання права. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS], від якого до колодязя, що розміщений на земельній ділянці відповідача в [ADDRESS], проходить трубопровід для водопостачання. Також було встановлено, що зазначений трубопровід водопостачання до будинку позивача було прокладено за усною домовленістю чоловіка позивача [PERSON] (нині померлого) та відповідача [PERSON], що не заперечується сторонами по справі. Тобто, встановлено, що позивач має право на користування та правомірно користувалася мережею водопостачання, яка відходила від колодязя, розміщеного на земельній ділянці відповідача. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володінням, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що від`єднав трубу водопостачання, якою подається вода до будинку позивача [PERSON], так як трубу неодноразово проривало і вода текла під його будинок, чим завдавало шкоди його майну. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). В судовому засіданні відповідачем було підтверджено факт належності йому на праві приватної власності житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS], надавши копію свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок (а.с.24) та копію Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.25). Відповідачем як доказ в судовому засіданні надано фотографії, на яких зображено будинок з тріщинами, однак не надано жодного доказу на підтвердження того, що зображений на фото житловий будинок належить йому, а також на підтвердження того, тріщини на будинку виникли від неодноразового проривання труби, як стверджувалося відповідачем в судовому засіданні. Крім того, відповідачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що лише йому на праві приватної власності належить колодязь водопровідної мережі, хоч він і розміщений на земельній ділянці, яка належить йому. Щодо доказів, наданих відповідачем, а саме: листів Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 08.10.2014 року за № 03-М-638-2 та Інспекції ДАБК у Вінницькій області від 21.05.2013 року за № 03-М-187-2, згідно яких вбачається, що позивач без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації виконує будівельні роботи біля свого будинку, що являється порушенням вимог ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність»; листа Групи Державного пожежного нагляду у Вінницькому районі від 10.08.2011 року за № 445, відповідно до якого вбачаються порушення позивачем норм ДБН щодо відстані її житлового будинку до сусідньої земельної ділянки, належної відповідачеві; листа Вінницької районної СЕС від 23.09.2011 року за № 1558, відповідно до якого констатується порушення позивачем норм ДБН 360-92, оскільки відстань її будинку до сусідньої забудови менша, ніж встановлено законом, то суд не приймає до уваги зазначених документів, так як вказані в них обставини не є предметом розгляду по даній справі. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: порушення права позивача на користування мережею водопостачання, а отже, позов підлягаю задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved