Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісячно з моменту подачі позову. В обґрунтування позову зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням. За станом здоров`я працювати не може, розмір пенсії по інвалідності становить 1638,00 грн. Розмір пенсії є недостатнім для задоволення мінімальних життєвих потреб та придбання ліків. Останні роки тяжко хворіє та стан здоров`я суттєво погіршився, потребує постійного лікування та вживання ліків, які оплачує самотужки, тому матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач їй не допомагає, при цьому знаходиться в працездатному стані та віці, а тому позивач вважає що, може надавати допомогу матері та сплачувати грошові кошти в сумі 1000,00 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, якою позивач позов підтримує у повному обсязі та просить розгляд проводити за її відсутності, у разі неявки відповідача справу просить розглядати в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ст. 280 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2001 року. На даний час [PERSON] , є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] виданою Індустріальним відділом обслуговування громадян м. Харкові Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, розмір пенсії в період з жовтня 2019 року по листопад 2019 року складає 1564,00 грн., в період з грудня 2019 року по червень 2020 року складає 1638,00 грн., в період з липня 2020 по вересня 2020 року складає в розмірі 1712,00 грн.. Сума пенсії за період з 01.10.2019 року по 30.09.2020 року складає 19730,00 грн. З довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 282287 від 06.03.2020 року, вбачається, що встановлена група інвалідності третя з 04.03.2020 року. Дата чергового перегляду 04.03.2023 року. Інвалідність встановлена строком до 01 квітня 2023 року. Висновок про умови та характер праві: протипоказана важка фізична робота, тривале перебування на ногах. Крім того, мається відмітка «ураження опорно-рухового апарату». Розмір пенсії, яку позивач отримує, не може у повній мірі забезпечити її мінімальні життєві потреби, а тому вона знаходиться у складному матеріальному становищі, оскільки прожитковий мінімум для непрацездатних осіб станом на 01.07.2020 року становить 1712 грн. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму на непрацездатних осіб станом на час розгляду справи складає 1712 грн., а з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року становив 1638 грн. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред1явлено позов про стягнення аліментів, зобов1язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження сімейного стану позивачем надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON] від 16 травня 1995 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON] від 16 грудня 1999 року. Оскільки позивач є непрацездатною через інвалідність, проте не досягла встановленого законом пенсійного віку, має ураження опорно-рухового апарату, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його мати не потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2020 року і до зміни матеріального та сімейного стану сторін, а саме: до 01.04.2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved