Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 серпня 2007 року від її імені було укладено договір поруки № 171/2007/Ж/П-1 з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 171/2007/Ж від 16 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON]. За умовами п. 1.4 кредитного договору було визначено процентну ставку в розмірі 13% річних за користування кредитом, проте відповідач без її згоди в односторонньому порядку збільшив розмір процентної ставки до 16,5 % річних, що є порушенням умов договору поруки № 171/2007/Ж/П-1 від 16 серпня 2007 року. Вважає, що договір поруки № 171/2007/Ж/П-1від 16 серпня 2007 року має бути припиненим, оскільки відповідач без її згоди підвищив розмір процентної ставки внаслідок чого збільшився розмір її цивільних зобов'язань, а тому згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України має право на звернення до суду з вимогою про захист порушеного права шляхом визнання договору поруки припиненим з моменту підвищення процентної ставки за договором. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини викладені у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явилася, позов не визнала, зазначила, що відповідно до п.п. 1.3. та 3.4. Договору поруки, поручителем надано згоду на виконання зобов'язань за Договором поруки, в тому числі, на збільшення обсягу відповідальності без укладення додаткової угоди до Договору поруки та без додаткового повідомлення поручителя. Зазначене позбавляє можливості визнання договору поруки припиненим з підстав неповідомлення поручителя про збільшення обсягу відповідальності за договором поруки (збільшення процентної ставки). Повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було відправлене позичальнику 19.11.2008 року за вих № 17/25-1521 разом з проектом додаткової угоди. Позичальник не виконав умови кредитного договору та не підписав Додаткову угоду, внаслідок чого ПАТ «ВіЕйБі Банк» правомірно підвищив процентну ставку за кредитним договором. Просила відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно вимог ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Судом встановлено, що 16 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №171/2007/Ж, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 80000 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2007 року зі сплатою 13 % річних з кінцевим терміном повернення 16.08.2032 року (а.с. 5-8). Належне виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором №171/2007/Ж від 16.08.2007 року забезпечувалось договором поруки №171/2007/Ж/П-1 від 16 серпня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених кредитним договором №171/2007/Ж від 16.08.2007 року (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд враховує ту обставину, що позивач погодилася з умовами договору поруки, скріпивши його своїм підписом. Відповідно до п. 1.3. договору поруки поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми кредиту, плати за користування кредитом, суми комісій та інших плат згідно з кредитним договором/договором кредитної лінії) забезпеченого цією порукою зобов'язання (в тому числі новація зобов'язання) за кредитним договором/договором кредитної лінії, цей договір буде діяти до повного виконання зобов'язань за кредитним договором/договором кредитної лінії. Пунктом 3.4. договору поруки визначено, що поручитель погоджується з тим, що при внесенні будь-яких змін у кредитний договір/договір кредитної лінії в тому числі, якщо такі зміни збільшують обсяг відповідальності поручителя або відбулась новація зобов'язання, такі зміни розповсюджуються на цей договір поруки і на поручителя і не є підставою для припинення поруки. Згідно п. 22 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків іх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов 'язання. Таким чином, відповідно до п.п. 1.3. та 3.4. договору поруки, позивачем (поручителем) надано згоду на виконання зобов'язань за договором поруки, в тому числі, на збільшення обсягу відповідальності без укладення додаткової угоди до договору поруки та без додаткового повідомлення поручителя. Зазначене позбавляє можливості визнання договору поруки припиненим з підстав неповідомлення поручителя про збільшення обсягу відповідальності за договором поруки (збільшення процентної ставки). Крім того, ПАТ «ВіЕйБі Банк» та позичальник відповідно до п.п. 5.1.2., 5.1.3. кредитного договору погодили процедуру зміни процентної ставки за кредитним договором, яка виконується наступним чином: про зміну процентної ставки ПАТ «ВіЕйБі Банк» повідомляє за 10 банківських днів до дати її застосування та надає проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. Якщо позичальник не погодиться із запропонованим ПАТ «ВіЕйБі Банк» розміром процентної ставки, він зобов'язаний протягом 10 банківських днів з дати відправлення повідомлення, повернути існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за кредитним договором. У випадку, якщо позичальник не здійснив дій, передбачених п.п. 5.1.2. кредитного договору, новий розмір процентної ставки за користування кредитом, вважається таким, що погоджений з позичальником та нараховується з дня, наступного за днем закінчення десятиденного строку після відправлення відповідного повідомлення позичальнику. Повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитним договором було відправлене позичальнику 19.11.2008 року за вих. № 17/25-1521 разом з проектом додаткової угоди (а.с. 54). Позичальник не виконав умови кредитного договору та не підписав додаткову угоду, внаслідок чого ПАТ «ВіЕйБі Банк» правомірно підвищив процентну ставку за кредитним договором. За наведених обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання договору поруки припиненим з моменту підвищення процентної ставки за договором задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed