Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що сторони спільно не проживають, відповідач не має стабільного заробітку і не надає коштів на утримання дочки, яка проживає з позивачем. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не зарперечував проти задоволення позову. Вирішуючи спір, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2009 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач, а матір'ю - позивачка, що вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER] ( на 5 а.с.) Дитина сторін - [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, яка займається її вихованням та утриманням, що вбачається із позовної заяви. Судом встановлено, що відповідач не приймає належної участі в матеріальному утриманні дитини. Суд приймає визнаний сторонами факт отримання відповідачем не регулярного мінливого доходу. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180-182, 184, 191 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б проживала з обома батьками і утримувалася за рахунок обох батьків, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та звичайні потреби дитини, скрутне матеріальне становище позивача, яка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Окрім того, суд враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійний стабільний дохід, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу як неповнолітнім дітям, так і дружині, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 640,00 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved