Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.04.2014 року вона надала відповідачу у позику грошові кошти в сумі 41000 доларів США, про що у присутності свідків була складена відповідна розписка. Термін повернення позики визначений сторонами до 23.08.2014 року. Однак, в порушення договірних зобов'язань та на неодноразові звернення позивача відповідач у визначений строк борг не повернув. У зв'язку з чим позивач остаточно просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в сумі 41000 дол. США і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 407 дол. США, та судові витрати. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти того, що дійсно писала розписку та отримувала кошти, вказувала, що неповернення коштів пов'язана з важким фінансовим станом. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 23.04.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений у простій письмовій формі договір позики за умовами якого [PERSON] передала [PERSON] у позику 41 000 доларів США., а останній, в свою чергу, зобов'язався повернути позикодавцю грошові кошти терміном до 23.08.2014 року. В передбачений в договорі строк відповідач суму коштів не повернув. Зазначені обставини сторонами визнавались та підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобові повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа , - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Позичальник, відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Наслідки порушення договору позичальником визначені ст. 1050 ЦК України, згідно частини 1 якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 407 дол. США. Вказаний розрахунок перевірений в судовому засіданні та не спростований відповідачем. Таким чином, вимоги позивача про стягнення боргу за договором позики разом з трьома відсотками річних є обгрунтованними та підлягають задоволенню. Таким чином, згідно умов договору та вимог ст.ст. 625, 1047,1049 ЦК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути розмір заборгованості за договором позики від 23.04.2014 року в сумі 41 000 дол. США, що (з урахуванням курсу НБУ на день ухвалення рішення у справі 25.02.2015 року 2804,6032 за 100 дол. США) еквівалентно 1149640 грн., та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 407 дол. США. що еквівалентно 11412,28 грн., а всього 41 407 дол. США, що еквівалентно 1 161 052 грн. 28 коп.

Outcome: approved