Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що з 12 січня 2008 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Овідіопільського районного суду Одеської області від 07 квітня 2010 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] працездатний і може надавати матеріальну допомогу. Позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№358 від 16.01.2018 року з клопотанням справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву за вхід.№676 від 26.01.2018 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково. Просить стягувати з нього 1500 гривень. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі обставини та визначен відповідно до них правовідносини. В ході розгляду справи було встановлено, що 17 грудня 2007 року у місті Одеса народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії 1-ЖД №111790 (а.с.3)). Позивачка зареєстрована та постійно проживає у селі Нова долина Овідіопольського району Одеської області по вулиці Радісна,50 і з нею проживає її син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 07 квітня 2010 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №085524 (а.с.5)). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, заяву відповідача про визнання позову частково, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання сина відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 гривень. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний мінливий дохід, а також того, що він не має на утриманні інших дітей, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи його стан здоровя, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання позову зі сторони відповідача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхнього спільного з позивачем сина захворювання, що потребувало б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити сину рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі в сумі 2000 гривень позивач суду не надала. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 21 грудня 2017 року за вхід.№8453, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 21 грудня 2017 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову, тому суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved