Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2006 року Виконавчим комітетом Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис № 8. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 липня 2006 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис № 8. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними не склалися через відсутність взаємопорозуміння. Окрім цього у них різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, внаслідок чого з відповідачем майже три роки не проживають однією сімє`ю, не ведуть спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припиненні. Окрім цього відповідач щодо неї вчиняє домашнє насильство, у звязку із чим вона вимушена була звертатися до сду про винесення обмежувального припису. Подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі є недоцільним, просить такий розірвати. Справа поступила до суду 12 серпня 2021 року, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 19.07.2021 про скерування справи, що належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.08.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 05.10.2021 ухвалою суду провадження у справі зупинено та надано сторонам строк на примирення терміном на один місяць. 10.11.2021 ухвало суду поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні просила шлюб розірвати, з підстав наведених у позонвй заяві. Окрім цього зазначила, що відповідач зловживає акогольними напоями , вчиняє щодо неї домашнє насильство, відповідно вона зверталася досуду про видачу обмежувального припису. Спільне проживання суперечитиме моральним засадам суспільства. Відповідач та його преставник проти розірвання шлюбу не заперечили, просили такий розірвати. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 22 липня 2006 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис № 8 (а.с.10). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 16.06.2021 року (а.с.6). Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Вказані позивачем інші підстави розірвання шлюбу, а саме зловживання алкогольними напоями, домашнє насильство, не участь у вихованні дитини, ненадання фінансової допомоги, доказами не підтверджені. Щодо притягнення до адміністративної відповідальноств відповідача 173-2 КУпАП, провадження по справі закрито за малозначністю, як вбачається з постанови. Дії відповідача носили разовий характер. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Outcome: approved