Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що діду [PERSON] належала земельна частка (пай) в с.Ішків, Козівського району, площею 2,74 га., згідно сертифікату серії ТР №013889 від 26 березня 1996 року, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі. 18 липня 1998 року помер [PERSON], заповіту не залишив. Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] (батько позивача) звернулись в листопаді 2015 року в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності. 01 грудня 2015 року помер [PERSON]. Справа в частині позовних вимог [PERSON] закрита у звязку зі смертю позивача. Рішенням Козівського районного суду від 09 грудня 2015 року, за [PERSON] визнано право власності на ? частину земельної частки (паю) в с.Ішків, Козівського району, що належала [PERSON]. Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода». Просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної частки (паю), що розташована в с.Ішків, Козівського району, належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ТР №013889 від 26 березня 1996 року. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення предстанвика позивача, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна частка (пай) в с.Ішків, Козівського району, площею 2,74 га., згідно сертифікату серії ТР №013889 від 26 березня 1996 року, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Козівському районі (а.с.6). 18 липня 1998 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №023638. Відповідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Оголошення про втрату документу опубліковано в газеті «Свобода» №91 від 25 листопада 2015 року. [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON], йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), підтверджується відмовою нотаріуса №974/01-16 від 27 листопада 2015 року (а.с.4). 01 грудня 2015 року спадкоємець за законом [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №195192 (а.с.2). Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно довідки Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №1050 від 07 грудня 2015 року, з [PERSON] на час смерті проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON] (а.с.3). Спадкоємець після смерті [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовляється на користь [PERSON], підтверджується заявою від 08 грудня 2015 року (а.с.11). Спадкоємець після смерті [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовляється на користь [PERSON], підтверджується заявою від 10 лютого 2016 року (а.с.15). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності слід задовольнити.

Outcome: approved