Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1372, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння між ними. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з грудня 2016 року і разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову, оскільки дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач не виконує зобовязань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Просить після розірвання шлюбу дочку [PERSON] [INFO] залишити проживати з нею. Судові витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бубенко». Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 03 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1372, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння між ними, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з грудня 2016 року остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Відповідач не виконує зобовязань щодо утримання малолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги систематично та в достатньому розмірі на утримання вказаної дитини не надає, хоча працездатний і може надавати допомогу. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову, оскільки відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є нерегулярними. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд при визначенні розміру аліментів, враховує матеріальне становище платника аліментів, який має нерегулярний, мінливий дохід, та позивачки, яка вимушена самостійно утримувати вказану дитину, а також ту обставину, що будь-які інші стягнення із заробітку відповідача не проводяться, а тому вважає за необхідне визначити даний розмір в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно. На підставі задоволення позову витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та на користь держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved