Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, в якому зазначила, що з 19.11.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено, сторони разом не проживають, спільно господарство не ведуть. Від шлюбу мають малолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачем, і знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини та на своє утримання у позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому, позивач звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, до досягнення нею повноліття та на своє утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. 29.07.2015 року позивач надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на своє утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, суду надав заяву, відповідно до якої уточнені позивачем позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.27). Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року (а.с.21). Від спільного проживання мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач (а.с.22). Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Коштів на утримання дитини та на її утримання в позивача не вистачає, потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки та на своє утримання від відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини не надає (а.с.16-17). Відповідач згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в запропонованому позивачем розмірі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Таким чином, враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та дружини не надає, згоден на стягнення з нього аліментів в запропонованому позивачем розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання, аліменти в розмірі 1/6 частки його заробітку, до досягнення неповнолітньою дочкою трьох років. На підставі викладеного і

Outcome: approved