Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS]. У підтвердження свої вимог позивач посилається на те, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 26.03.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з тим, що належним чином не були оформлені правовстановлюючі документи. Представник позивача у судовому засіданні приймав участь, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також приймала участь у судовому засіданні, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.03.2009 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець першої черги після смерті матері, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не було надано правовстановлюючі документи на вищезазначену частку квартири. Судом встановлено, що батьку позивачки - [PERSON] було видано ордер №146 ЖКС «Ленінський - 4» на право зайняття квартири [ADDRESS], на підставі виплаченого пайового внеску за квартиру у 1985 році, що підтверджується матеріалами справи, після чого він фактично став її власником. Після його смерті 17.08.1999 року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, яку фактично прийняла [PERSON] - його дружина, яка померла [INFO] року. Інша 1/2 частина зазначеної квартири належить відповідачу, яка отримала свідоцтво про право власності на квартиру на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.04.2011 року. Так. ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до відомостей наданих КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 16.03.2015 року за №453584.67.15, право власності на ? частину вищезазначеної квартири зареєстровано за [PERSON], інша ? частина квартири не зареєстрована. Після набуття чинності ЗУ «Про власність» [PERSON] став власником зазначеної квартири, однак так і не оформив правовстановлюючий документ на вказану квартиру у вигляді свідоцтва про право власності на житло, яке видається за фактом сплати паєнагромадження за кооперативну квартиру. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі смерті члена житлово - будівельного. дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були повністю внесені пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], сплативши пай за кооперативну квартиру, набув право власності на вказане майно. Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно постанови державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру та проведення державної реєстрації, оскільки ? частина зазначеної квартири не зареєстрована в КП «Бюро технічної інвентаризації». Однак, те що право власності на квартиру не було зареєстровано, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, з якого вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту видачі свідоцтва про право власності, тобто право власності на вказану квартиру виникло з моменту сплати [PERSON] паєнагромадження в 1985 році, відповідно до вищезазначеної довідки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України). А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Таким чином, на думку суду, у позивача достатньо правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved