Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що 29.09.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Виконавчому комітеті Зеленогайської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області за актовим записом № 15. За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що, суперечки які виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру, це пов`язано з тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, кожен з сторін вважає свою точку зору єдиною вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дітей - відсутній. На підставі зазначеного просить суд розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 24.09.2005 року, у Виконкомі Зеленогайської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області за актовим записом № 15 та змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явились, разом з тим від позивача надійшла заява відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність, а відповідач подав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить розглядати дану справи у його відсутність та не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29.09.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у Виконкомі Зеленогайської сільської ради Новоселицького району Чернівецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . (а.с. 5) Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а.с. 6, 7) Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження їх сім`ї неможливе. Спір з приводу поділу майна та місця проживання дітей - відсутній. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу вимог ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що позивач твердо вирішила розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, а також те, що шлюб між сторонами існує лише формально, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112-115 СК України та

Outcome: approved