Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом про надання дозволу без згоди батька [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO] в Єгипет у період з 10.07.2017 року по 15.09.2017 року для оздоровлення та відпочинку тривалістю 30 днів; надати дозвіл [PERSON], [INFO] на виїзд в Болгарію у період з 10.07.2017 року по 15.09.2017 року для оздоровлення та відпочинку тривалістю 30 днів у супроводі матері - [PERSON] без згоди та супроводу відповідачів. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.01.2016 року. Від подружнього життя у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вона планує з 10.07.2017 року по 15.09.2017 року поїхати з дочкою на відпочинок у Болгарію, однак, батько дитини не надає дозвіл на виїзд дитини за межі України. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, подали заяви в яких проясять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримали та просять такий задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, а позовні вимоги визнав повністю. Тому суд вважає, що слід згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила. Представник Франківської районної адміністрації ЛМР в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, а щодо прийняття рішення - поклався на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.01.2016 року. Від шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач має намір оздоровити дитину з 10.07.2017 року по 15.09.2017 року в Болгарію транзитом через Румунію, у зв'язку з чим звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за межі України, однак, не отримавши позитивної відповіді звернулась із позовом до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків /усиновлювачів/, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 рок № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків /усиновлювачів/ та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду за кордон з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним за батьків за нотаріально згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадян України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Відповідно ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, вважає, враховуючи інтереси дитини, зокрема її вік, необхідність у належному вихованні, а також те, що батьки неповнолітніх дітей не проживають разом, батько на день розгляду справи дозволу на виїзд дитини за кордон не надав, а ому доцільно надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон. З наведених міркувань та

Outcome: approved