Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №11. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження дитини - [PERSON], [INFO], спільне життя сторін так і не склалось з причини різних поглядів сторін на життєві цінності, шлюб та сім'ю. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Спроби позивача досягти примирення та налагодження сімейних стосунків позитивних результатів не дали, що переконало позивача у неможливості відновлення сторонами сімейних стосунків. Оскільки сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки, остаточно втратили одне до одного почуття любові та взаємоповаги, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 10 липня 2014 року позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Вважає, що оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і не проживають разом упродовж тривалого часу, рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечує проти його задоволення, однак заперечила обставини, якими позивач обґрунтував позов. Зокрема вважає, що шлюб розпався з вини відповідача та його батьків, які упродовж сумісного проживання сторін постійно принижували відповідачку, зневажали як особистість. Позивач бив відповідачку навіть у період вагітності останньої. Крім цього, під моральним тиском позивача, відповідач вимушена була відмовитися від стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини сторін. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2010 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2013 року сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги, відновлювати подружні відносини не бажають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Крім цього, враховуючи ту обставину, що шлюб між сторонами існує лише формально, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218,224 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved