Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 27 листопада 2013 року виконавчим комітетом Порогівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області було зареєстровано шлюб з відповідачем у справі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, але шлюб між ними не розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча офіційно працює в Ямпільській ЕМ на посаді електромонтера з експлуатації розподільних мереж трактористом, має постійний дохід. Тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття та стягнути на її користь на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, у розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги та просила суд винести рішення, яким частину стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей визначити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В іншій частині заявлених позовних вимог залишити без змін та задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Не заперечує сплачувати аліменти, однак просить суд зменшити розмір стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей та на утримання його дружини. Оскільки заробітна плата є невеликою, а такий розмір відрахувань може поставити його у скрутне матеріальне становище. В ході розгляду справи було встановлено, що 27 листопада 2013 року [PERSON] із [PERSON] зареєстрували шлюб, позивач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5)). [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Із довідки виданої виконавчим комітетом Порогівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області від 14 вересня 2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с.8). Із довідки про доходи від 14 липня 2016 року встановлено, що відповідач по справі [PERSON] в період з 01 січня 2016 року по 01 червня 2016 року має постійний дохід, працює в ПАТ «Вінницяобленерго» СО «Ямпільські електричні мережі» на посаді електромонтера з експлуатації розподільних мереж (а.с.9). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхніх спільних дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованості заявлених позовних вимог і має підстави для їх часткового задоволення із наступних підстав: відповідач [PERSON], який не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, працює в ПАТ «Вінницяобленерго» СО «Ямпільські електричні мережі» на посаді електромонтера з експлуатації розподільних мереж, має постійний дохід, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох малолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище малолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченими, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працевлаштований, оскільки на це вказує позивач та не спростовано відповідачем, має можливість виплачувати аліменти на утримання своїх дітей, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). Розмір аліментів, який просить стягувати позивач на її утримання та на утримання двох неповнолітніх дітей є більшим ніж 50% заробітної плати відповідача. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Мати має також нести певні витрати на утримання та розвиток неповнолітніх дітей. З врахуванням вище викладеного, суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які слід стягувати з відповідача . Саме такий розмір аліментів дозволить батькові допомагати дружині утримувати спільних неповнолітніх дітей . Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 14 вересня 2016 року за вхід.№5197, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 14 вересня 2016 року. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд має підстави для часткового задоволення позовних, оскільки вказаний позивачем розмір ? частки всіх видів заробітку, який просить стягувати із відповідача на її користь є завищеним. Захищаючи права та інтереси дітей та матері шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дітей. Тому вважаю за можливе стягувати із відповідача на користь його дружини утримання у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 14 вересня 2016 року за вхід.№5197, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 14 вересня 2016 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 3ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 гривню 20 копійок.

Outcome: approved