Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 22 квітня 1994 року в селі Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області померла [PERSON]. Остання проживала одиноко, хворіла та їй необхідний був постійний догляд, який вона здійснювала до дня її смерті. Після смерті [PERSON] вона здійснювала її поховання та несла всі витрати повязанні із похованням. 22 липня 1993 року [PERSON] заповіла їй все своє майно де б воно не було б та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право, про що склала заповіт, який був посвідчений секретарем Клембівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном, так як продовжувала доглядати за будинком, де остання проживала. Нещодавно із газети «Ямпільські вісті» у якій міститься інформація про не витребувані земельні частки (пай) їй стало відомо, що спадкодавцю [PERSON]М ( по першому прізвищу [PERSON]) належала земельна частка (пай) розміром 1, 6141 в ум.кад.га без визначення меж земельної частки (паю) в натурі на місцевості, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, номер земельної ділянки 1169. При житті [PERSON] не встигла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай), але в списках за останньою рахується вказана земельна частка (пай). Як видно із газети та із довідки [PERSON] сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області, в списках померла записана як «Гром Наталія Мойсеївна», що не співпадає із прізвищем про смерть де прізвище зазначене як «Ткач», однак це є одна й та ж сама особа. У звязку із цим, вона просить суд встановити факт, що не витребувана земельні частка (пай) розміром 1,6141 в ум.кад.га без визначення меж земельної частки (паю) в натурі на місцевості, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області, номер земельної ділянки 1169, рахується саме за [PERSON]. Просить суд, встановити факт прийняття нею спадщини в порядку спадкування за заповітом, що відкрилась 22 квітня 1994 року в селі Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області після смерті [PERSON]. Встановити факт, що не витребувала земельна частка (пай) номер ділянки 1169, розміром 1,6141 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі на місцевості, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області, рахується за [PERSON], яка померла 22 квітня 1994 року в селі Клембівка, Ямпільського району. Вінницької області. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) розміром 1,6141 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі на місцевості, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області, яка до дня смерті належала [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву вх.№ 2202 від 03 квітня 2018 року про розгляд справи у їх відсутність за підписом сільського голови. Відносно позову [PERSON] покладаються на розгляд суду. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із показів свідка [PERSON] в судвому засіданні було встанволено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу своє дівоче прізвище змінила прізвище чоловіка [PERSON], а потім вдруге вийшла заміж та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Земельний пай [PERSON] був виданий по прізвищу [PERSON]. Із показів свідка [PERSON] в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] вийшла вперше заміж та змінила дівоче прізвище на [PERSON], працюючий в колгоспі отримала земельний пай на прізвище [PERSON]. [PERSON] вийшла вруге заміж та змінила прізвище на [PERSON]. Вказала, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] останні роки її життя та несла витрати на її поховання. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі встановлено, що 22 квітня 1994 року в селі Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-АМ № 272376 (а.с.5). Із копії свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР №018714 встановлено, що 09 грудня 1969 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Із копії заповіту від 22 липня 1993 року посвідченого в с. Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не було б та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право [PERSON]. Із акту підтвердження складений жителями с. Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що в період коли [PERSON] хворіла та в останні роки її життя догляд за нею здійснювала [PERSON]. Остання здійснювала поховання [PERSON]М (а.с.9). Із оголошення в газеті «Ямпільські вісті» від 06 січня 2017 року встановлено, що [PERSON] належить право на не витребувану земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, номер земельної ділянки 1169, площа 1,6141 га (а.с.11). Із довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області від 16 січня 2018 року встановлено, що за померлою [PERSON] рахується земельна частка(пай), яка знаходиться в списках не витребуваних земельних часток (паїв), номер ділянки 1169, площа 1,6141 га (а.с.12). Із довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 15 січня 2018 року встановлено, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п.п. 1,4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що визначено нормою\~ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно\~ст. 526 ЦК Української РСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За умовами ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном . В судовому засіданні було встановлено, що доводи викладенні в позовній заяві про встановлення факту прийняття спадщини та встановлення факту, що не витребувана земельна частка (пай) № 1169, розміром 1,6141 на території [PERSON] сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області рахується за [PERSON] були підтвердженні показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 534 ЦК УРСР - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач [PERSON] відповідно до ст.534 ЦК УРСР є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном . У звязку з неможливістю отримати позивачем правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті, [PERSON] суд вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на дану земельну частку (пай). Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved