Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.12.2010 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу сторони по справі мають двох не малолітніх дітей, які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сторони по справі не підтримують подружні стосунки з грудня 2018 року, відповідач не надає матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей та на її утримання, після конфлікту в сім`ї покинув позивачку з дітьми та на теперішній час позивачці нічого не відомо про місце знаходження відповідача. Така поведінка відповідача призвела до розпаду сім`я, позивач на примирення не згодна та вважає, що подальше спільне життя її та відповідача суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду з відповідною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвали та судових повісток на останнє відоме місце проживання (перебування), але від нього повернувся конверт з відміткою Укрпошти не правильно зазначена (відсутня) адреса, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, тому судом було здійснено оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв на адресу суду не надсилав (а.с. 17, 24, 27). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому з 07 грудня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1910 (а.с. 7). Від шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 6646 (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2628 (а.с. 9). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved