Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON],[INFO] На протязі останнього року сімейне життя з відповідачем не склалося, відносини між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та дитини. На даний час дитина проживає разом з нею. Спору про розподіл майна не мають. Просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини разом з ним. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання надав заву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти задоволення не заперечував. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2014 року, відповідно до актового запису № 854, складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 05.09.2014 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до актового запису про народження №289 від 13.04.2016 року, складеного Корабельним районним у м. Херсоні відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх малолітньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб між [PERSON], та [PERSON]. Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2ст. 161 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 45 ЦПК України, суд сприяє створенню належних умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених законом та передбачених міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визначення його недійсним та поділ майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до висновку від 18.07.2018 року за №02-14-335-25 Служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради, в результаті проведеної перевірки встановлено, що малолітня [PERSON], проживає разом з матір'ю, за адресою: [ADDRESS], де для малолітньої створені належні умови, дитина має власне ліжко, забезпечена одягом, іграшками, книжками відповідного віку, мати піклується про дитину, про її фізичний та духовний розвиток, тому в інтересах дитини вважають доцільним проживання малолітньої разом з матір'ю . З огляду на встановлені у справі обставини та враховуючи інтереси дитини, позицію представника органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з матір'ю та згоду батька відповідача по справі, про що свідчить заява про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і в частині визначення місця проживання малолітньої разом з матір'ю . На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112, 141,160,161 СК України,

Outcome: approved