Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 08.09.2009 р. померла тітка її чоловіка - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Думенки Хмільницького району Вінницької області, вул. Соборна, 108 А. За життя [PERSON], позивач разом з чоловіком [PERSON] проживали та були зареєстровані у її будинку, вели спільний побут та доглядали її, оскільки у неї не було своєї сімї. Після смерті [PERSON] чоловік провів її поховання та взяв на себе усі витрати по ньому, а також після її смерті вони використовували спадкове майно за цільовим призначенням та несли усі витрати по його утриманню. 18.03.2012 р. помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформила частину спадкового майна, але у оформленні права на будинок [PERSON] нотаріус відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні фати, обставини та відповідні їм правовідносини. Так, свідоцтвом про смерть серії І-АМ №150593, виданим 11.09.2009 рокудоведено, що 08.09.2009 року померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею (підрахованою за формулою розрахунку площ) 79,5 кв.м., загальною (сума граф) 76,3 кв.м., житловою - 25,9 кв.м., допоміжною - 50,4 кв.м. та площею літніх приміщень - 3,2 кв.м.,що знаходиться за адресою: с.Думенки, вул. Соборна, 108 А, Хмільницький район, Вінницька область (а.с. 7-9). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був її племінник, чоловік позивача [PERSON], який прийняв спадщину як спадкоємець, що проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 18.03.2012 року помер [PERSON], що доводиться свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №219467 виданим 21.03.2012 року. Позивач своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що доводиться витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31592806 від 06.09.2012 р. (а.с. 14), однак, згідно роз'яснення нотаріуса № 256/02-17 від 20.07.2017р. їй було відмовлено у оформленні права в нотаріальному порядку на спадщину, а саме на житловий будинок, оскільки у неї відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначений будинок, як того вимагає ст. 182 ЦК України. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність житлового будинку № 7 в с. Думенки Хмільницького району Вінницької області, вул. Соборна, 108А спадкодавцю доводиться належними й допустимими доказами, а тому при житті спадкодавець володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності. Однак вказане право власності за нею належним чином зареєстроване. Також, доведеним є факт прийняття спадщини племінником спадкодавця [PERSON] шляхом спільного проживання та реєстрації зі спадкодавцем на момент її смерті, що підтверджується довідкою Лозівської сільської ради Хмільницького району № 865 від 22.09.2017 р. (а.с. 17) Інші спадкоємці на спадщину не претендують. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджують її право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved