Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначених ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.05.2015 про затвердження мирової угоди про стягнення аліментів, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.05.2015 визнана мирова угода, укладена між нею і [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення сином повноліття до [INFO] . Аліментні платежі визначені ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.05.2015 на теперішній час є меншими за 50 відсотків прожиткового мінімуму, та є недостатніми для належного утримання та забезпечення повноцінного розвитку дитини, так як кожного року зростають потреби в утриманні сина, пов`язані з навчанням та розвитком його здібностей. Крім того, підлітковий вік дитини потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, лікування, тобто збільшилися витрати на його утримання, а розмір аліментів, визначених мировою угодою є вкрай мізерним. Позивач працюю на неповну ставку у КНП «Новопсковський центр ПМСД» та Новопсковському [PERSON] , син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач фізично здоровий, працює сезонно, сином взагалі не цікавиться. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.05.2019. 16.05.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.06.2019. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позовни вимогах наполягає та просить їх задовільнити. У строк, визначений судом, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує щодо вимог позивача про збільшення розміру аліментів, але не погоджується з їх розміром. В обґрунтування відзиву відповідач посилався на те, що з 17.06.2008 він перебуває у шлюбі з [PERSON] , на їхньому з дружиною утриманні перебувають дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та донька дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Остання навчається в Новопсковському ПАЛ на денній формі навчанні та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Його сім`я на разі перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки і він, і його дружина [PERSON] є безробітними, дружина перебуває на обліку Новопсковського районного центру зайнятості. Крім того, у його власності чи користуванні, ні він, ні члени його сім`ї, не мають будь-яких земельних ділянок. При таких обставинах, приймаючи до уваги відсутність регулярного доходу, наявність на утриманні інших дітей, відсутність нерухомого та рухомого майна, він має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1100,00 гривень щомісячно, що становить понад 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи заяву позивача, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 24.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. Згідно довідки виконкому Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 841 від 20.03.2019, неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.05.2015 визнана мирова угода, укладена між [PERSON] і [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення сином повноліття до [INFO] . Матеріали справи свідчать про те, що відповідач сплачує позивачу аліменти на утримання дитини у визначеному рішенням суду розмірі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилалася на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , змінився її матеріальний стан, а потреби в утримані сина зросли. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює у КНП «Новопсковський центр ПМСД» та [PERSON] та її дохід за 2018 рік становить 55002,50 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №15834 від 25.03.2019. Згідно довідки, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 841 від 20.03.2019. [PERSON] має склад сім`ї: батько [PERSON] , 1953 року народження, мати [PERSON] , 1961 року народження, брат - [PERSON] , 1980 року народження, та син [PERSON] , 2005 року народження. Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обов`язку утримувати сина, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1100 грн., посилаючись на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися його сімейний та матеріальний стан. Так, судом встановлено, що 17.06.2008 відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що складно відповідний актовий запис за № 27, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.06.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 23.07.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: [PERSON] , 1980 року народження дружина, [PERSON] , 2001 року народження донька, [PERSON] , 2008 року народження донька. Судом встановлено, що відповідач на даний час не працює, з 18 квітня 2019 року перебуває на обліку як безробітний в Новопсковському РЦЗ, про що свідчить довідка видана Новопсковським районним центром зайнятості за вих. №206 від 09.04.2019. Дружина відповідача [PERSON] також перебуває на обліку як безробітна в Новопсковському РЦЗ з 04.10.2018, що підтверджується довідкою виданою Новопсковським районним центром зайнятості за вих. №205 від 19.04.2019. Відповідно до довідки, виданої Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області за вих. №244 від 12.04.2019 відповідач [PERSON] , який є власником житла за адресою: [ADDRESS] , у своєму володінні та користування всіх членів сім`ї земельних ділянок не має. Таким чином, судом встановлено, що з часу присудження аліментів сімейний та матеріальний стан відповідача змінився. Разом з тим, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя та змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни, в тому числі до ст.182 СК України, та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 01.01.2019 встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2027 грн. Таким чином, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 450 грн. щомісячно, є значно нижчим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, і вочевидь не відповідає вимогам закону. З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років значно змінився із часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сила і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved