Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, інфляційних та додаткові витрати на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.10.2010 року шлюб між ними розірвано та тим же рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ,2009 р.н., у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 15.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист, який позивач пред`явила до виконання. Однак з моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання відповідач в порядку примусового виконання рішення суду аліменти сплачував не в повному обсязі. Крім того, позивач зазначила, що на даний час визначених судом аліментів не достатньо для утримання дитини, оскільки на її потреби витрачаються чималі кошти, на навчання, одяг, ліки взуття та харчування, належним чином забезпечити неповнолітню доньку вона невзмозі, оскільки сама перебуває на обліку у Херсонському центрі зайнятості, про що свідчать надані копії з трудової книги, має на утриманні ще одну дитину- [PERSON] ,2003 р.н., а також з урахуванням того що 08.07.2017 року набрав законної сили Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту прав\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для житини відповідного віку, отже розмір аліментів присуджених вищевказаним рішенням суду менший за встановлений мінімум, тому вважає за можливе стягувати аліменти у частці від доходу, а саме ј частину від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначила, що неповнолітня [PERSON] часто хворіє, та потребує ліків, належного харчування, одягу, взуття, іграшок так на додаткові витрати нею було витрачено за період 2017-2019 р. - 14219 грн, половину з яких просить стягнути з відповідача, а саме 7109,00 грн. Зазначила також про те, що вона проживає з двома дітьми, сама несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні послуги та утримує дітей. Відповідач аліменти належним чином не сплачує, долею дитини не цікавиться, незважаючи на те, що працює за кордоном, та має змогу матеріально утримувати дитину та допомагати їй. Зазначає, що відповідно до наданого до позову розрахунку станом на березень 2019 року борг відповідача по аліментам складає 33124,99 грн. Окрім того, оскільки відповідач добровільно сплачувати аліменти ухиляється вона просить суд про стягнення неустойки, яка за період з липня 2013 року по березень 2019 р. з її підрахункуладає 337 294,30 грн., також просила стягнути 41405,02 грн., кошти з урахуванням індексу інфляції. Виходячи з викладеного просила суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві у повному обсязі: збільшити розмір аліментів з 500 грн., визначених рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.04.2010 року на ј частину усіх видів заробітку щомісячно але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми за 1 місяць, стягнути заборгованість по аліментах в сумі 33124,19 грн., за період з липня 2013 року, неустойку в період з липня 2013 року по березень 2019 у розмірі 337294,30 грн та різницю між аліментами з урахуванням рівня інфляції з серпня 2010 року по березень 2019 р., -41405,02 грн., а також половину додаткових витрат на дитину в сумі 7109,50 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив відповідно до якого позовні вимоги не визнав, зазначив наступне, що з нього рішенням Дніпровського районного суду стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на утримання доньки - [PERSON] ,2009 р.н.. 28.09.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного рішення, яке перебуває на виконанні відділу Дніпровського ДВС ГТУЮ в Херсонській області. Зазначає, що зазначена позивачем заборгованість у позовній заяві не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наданого розрахунку його заборгованість станом на 01.03.2019 року складає 950,000 грн. Вимоги в частині стягнення пені також вважає такими ,що не підлягають задоволенню, оскільки визначена позивачем пеня значно перевищує розмір заборгованості по аліментам, а посилання позивача на ті обставини, що боржник сплачував аліменти без зазначення призначення платежу не спростовує факту одержання коштів на дитину. Крім того, позивач не зверталася з скаргою до державного виконавця щодо оскарження його дій про зарахування одержаних сум як аліментних платежів. Не згоден відповідач також і з індексаціє вважає її передчасною та такою, що задоволенню не підлягає, щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано достатнього обґрунтування стосовно понесених додаткових витрат, а надані до суду листи з медичної установи не містять рекомендацій та направлень на проходження консультацій чи лікування і більше того, позивач не обговорювала та не погоджувала з ним вказаного лікування, і чи було воно потрібне взагалі невідомо. Що стосується вимог позивача про збільшення розміру аліментів з даними вимогами він погоджується та не заперечує проти зміни способу виконання рішення суду та стягнення аліментів змінивши з твердої грошової на ј частини заробітку але не менше50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що заявлені нею позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, що стосується відзиву відповідача вважає його необґрунтованим та таким, що ґрунтується лише на одних твердження, жодних належних та допустимих доказів відповідачем не надано, аліменти та матеріальної допомоги відповідачем належним чином не надається. Відповідачем навмисно приховується дійсний розмір своїх доходів , щоб в вести суд в оману. Крім того, зазначила, що відповідач приховуючи від сторони позивача свої статки, придбав транспортний засіб, отримує заробітну плату у валюті, постійно працює за кордоном про що свідчать, надані до ВДВС заяви на переказ коштів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі . Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] у них народилася донька [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №125 від 13.02.2009року Відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції. Відповідно довідки від 12.03.2019 року позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , та [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що також підтверджується і наявним в матеріалах справи свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис 218. Вказаним рішенням також з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.03.2010\~року і до досягнення дитиною повноліття. Дніпровським районним судом м. Херсона 26.04.2010 року видано виконавчий лист за №2-1216/10 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. Відповідно до постанови про відкриття провадження від 28.09.2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ по вищевказаному виконавчому листу відкрито виконавче провадження по стягненню аліментів. Відповідно до довідки розрахунок заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №2-1216/10 від 26.04.2010 року заборгованість по аліментам станом на 01.03.2019 рік складає 950,82 грн. Відповідно до листа за №14123 від 23.04.2019 року [PERSON] повідомлено про те, що боржником надано квитанції(перекази) на її ім`я в іноземній валюті, які були перераховані державним виконавцем згідно сайту НБУ на момент переказу коштів та зараховані в рахунок сплати аліментів. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Частиною 2\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. \~Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України\~передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Частиною 23\~ Постанови \~Пленуму \~Верховного \~Суду \~України \~від \~15.05.2006\~ №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм \~Сімейного кодексу\~України \~при розгляді\~ справ\~ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів\~» \~\~розмір\~\~ аліментів,\~\~ визначений\~\~ за\~\~рішенням\~\~суду\~\~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за\~\~рішенням\~\~суду\~\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни\~\~матеріального\~\~або\~\~сімейного\~\~стану,\~\~погіршення\~\~або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~\~ Тому вимога позивача про збільшення розміру аліментів з твердої грошової на 1/4 частину усіх видів заробітку підлягає задоволенню, крім того, вказана вимога визнана та не заперечується відповідачем. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до виконавчого листа з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2009 р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно з 15.03.2010 року та до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, а саме з довідки розрахунку виданої Дніпровським районним відділом ДВС м. Херсон Головного територіального управління юстиції в Херсонській області без номеру та дати, аліменти нараховані з 15.03.2010 року станом на 01.03.2019 р. складають 53774,19 грн, всього сплачено боржником аліментів станом на 01.03.2019 рік 52823,37 грн. Борг станом на 01.03.2019 рік становить 950,82 грн. Згідно з ч.4\~ст. 194 СК України\~заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений\~Законом України «Про виконавче провадження»\~і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи №6-850 св 17. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому\~Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст. ст. 194-195 СК України\~та\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Оскільки задоволення позовних вимог в частині стягнення з Відповідача заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини призведе до подвійного стягнення аліментів. Окрім того, зазначена позивачем заборгованість не відповідає дійсності, а саме як вбачається з наданих позивачем довідок заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 р. складає - 950,82 грн. Що стосується вимог про стягнення рівня інфляції з серпня 2010 року по березень 2019 р. у розмірі 41405,02 грн., зазначає наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Порядок проведення індексації визначений\~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»\~та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в редакції, що діяла на момент призначення аліментів, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього\~Закону. Законом України від 24.12.2015 № 911-19 до вищевказаного Закону були внесені зміни, згідно яких, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (Закон набрав законної сили 01.01.2016). Для визначення індексації необхідно визначити приріст індексу споживчих цін, який визначається відповідно до опублікованих Держкомстатом України офіційних індексів споживчих цін. Окрім того, позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що вона намагалася вирішити питання індексації аліментів шляхом звернення до державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів, та виникнення у зв`язку із цим спору щодо розміру індексації. Тому дані вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Що стосується стягнення з відповідача неустойки за несплату аліментів за період з липня 2013 року по березень 2019 року в сумі 337 294,30 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня)\~це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проводячи нарахування пені, суд враховує правові позиції Верховного Суду, які Велика Палата виклала у постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, визначивши новий порядок розрахунку пені. Верховний суд у вказаній постанові зазначив, що у\~ст. 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи положення\~Сімейного кодексу України\~та вище зазначений висновок Верховного Суду України, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з урахуванням правової позиції від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц пеня за прострочення сплати аліментів на дитину за період з березня 2010 року по березень 2019 року становить 525 284,37 гривень. Законом України від 17.05.2017 №2037-VІІІ\~частину першу\~статті 196 СК України\~було викладено у новій редакції, в якій законодавець обмежив розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення, та визначив, що такий не повинен перевищувати 100% розміру заборгованості. Отже сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 950,82 гривень. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дитини, а саме витрати на лікування та купівлю препаратів, інших предметів вжитку, іграшок для розвитку дитини, одяг взуття продукти харчування. За період з 2017 по 2019 позивач зазначає, що нею витрачено 14219,00 грн., на підтвердження надає квитанції, а саме за придбання ліків та проведення аналізів неповнолітньої [PERSON] , придбання окулярів та деяких речей ( светр, куртка, сукня, спортивний костюм, гольф) загальна вартість яких склала на суму - 14219,00 грн., з яких просить стягнути половину з відповідача, а саме 7109,00 грн., з відповідача. Розмір аліментів, який сплачує відповідач - 500 грн визначений рішенням суду, на даний час є недостатній для належного утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначає, що неповнолітня [PERSON] часто хворіє на підтвердження чого надала до суду виписки з амбулаторної картки, результати аналізів, протоколи досліджень. Відповідно до квитанцій наданих у матеріалах справи (10.04.2019 р., - 279,35 грн; 23.02.2019 р. -105,71 грн; 25.02.2019 р. 378,01 грн; 02.03.2019- 48,97 грн; 04.03.2019 р. 99,90 грн; 13.03.2019 р. 143,29 грн; 22.03.2019 275,80 грн; 18.03.2019 р. 98,10 грн; 14.04.2019 р. 57,80 грн; 15.04.2019 р. - 23,30 грн; 15.04.2019р- 32,00 грн; 23.03.2019 р., -196,00 грн; 12.04.2019 р. -23,20 грн.;) на лікування дитини позивачем було придбано ряд медпрепаратів, крім того відповідно до рекомендацій дитячої поліклініки №2 від 06.05.2019 року було також придбано на лікування дитини ліки відповідно до квитанцій від 06.05.2019 року вартість яких склала - 447,81 грн.; від 06.05.2019 чек № [NUMBER] 261,60 грн; та -190,50 грн; та від 03.05.2019 р. 24,90 грн., а всього - 2686,24 грн. Крім того, на надання медичних послуг (консультацій, офтальмолога, апаратного лікування) відповідно до наявної в матеріалах справи довідки було витрачено - 4438,95 грн., та витрат на придбання окулярів на ім`я [PERSON] для [PERSON] на загальну суму - 1116,50 грн; а всього було витрачено коштів на загальну суму - 8241,69 грн. Що стосується витрати на придбання канцелярських товарів відповідно до чеку за № [NUMBER] на загальну суму - 1987,00 грн.; та витрат на придбання одягу відповідно до товарних чеків від 19.04.2019 року в сумі 2100,00 грн; та від 04.02.2019 року на суму 1900,00 грн., а всього на загальну суму 4000 грн., суд не приймає до уваги оскільки зазначені витрати не є додатковими витратами,\~що викликані особливими обставинами в розумінні\~ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами). Згідно зі ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазначені додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). З урахуванням вищезазначеного, наданих позивачем доказів в частині стягнення додаткових витрат, суд приходить до висновку , що вимоги в частині стягнення додаткових витрат підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі - 4120,84 грн (8241,80 грн : 2 = 4120,84 грн). Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмір 1536,80 грн., який складається з: 768,40 грн.\~за вимогою про стягнення пені по аліментам, та 768,40 грн.\~за вимогою про зміну розміру аліментів. На підставі ст. ст.\~180-182,\~192,\~196 СК України, ст. ст.\~546,\~549,\~551 ЦК України,

Outcome: partial