Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], а саме на житловий будинок із цегли, жилою площею 61,4 кв.м., загальною площею 98,1 кв.м., літню кухню із цегли, загальною площею 45,0 кв.м., сарай із цегли, загальною площею 57,3 кв.м., гараж із цегли, загальною площею 24,0 кв.м., гараж із цегли, загальною площею 79,8 кв.м., навіс із цегли, загальною площею 20,1 кв.м., сарай із профільованого листа. загальною площею 35,3 кв.м., огорожу металеву. площею 22,0 кв.м., та ворота металеві, площею 4,9 кв.м., що належали [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.06.1990 року [PERSON] було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок (колишній колгоспний двір) у [ADDRESS], згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався із 2 членів. [INFO] помер її батько [PERSON], який за життя розпорядився своїм майном та склав заповіт, за яким все належне йому на час смерті майно заповів [PERSON]. Зазначає, що після смерті [PERSON] звернулася в Козівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником житлового будинку в [ADDRESS]. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 31.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Представник позивача у підготовче засідання не з'явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.34). Представник Яструбівської сільської ради Козівського району Тернопільської області до початку підготовчого засідання подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволеня позовних вимог [PERSON], просить справу слухати у його відсутності (а.с.24). Представник Козівського районного бюро технічної інвентаризації до початку підготовчого засідання подав відзив, згідно якого позовні вимоги визнає та просить справу розглядати без його участі (а.с.32). Третя особа у підготовче засідання не з'явилася, однак подала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить справу слухати у її відсутності (а.с.30). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що 27.06.1990 року [PERSON] як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, що в [ADDRESS]. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався із 2 (двох) членів (а.с.10). Згідно довідки Козівського РБТІ №49 від 16.06.2017 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 27.06.1990 року (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] у віці 83 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18.04.2017 року (а.с.7) 05.09.2012 року [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку в розмірі 0,48 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Яструбове заповів [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений 05.09.2012 року секретарем Яструбівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.3). Згідно довідки Яструбівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №281 від 25.07.2017 року [PERSON] зареєстрована та проживає у спадковому будинку за адресою [ADDRESS] та вступила в управління спадковим майном після смерті батька [PERSON] (а.с.13). 17.10.2017 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії так як відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства (а.с.29). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що [PERSON] помер, [PERSON]. є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, в належному порядку прийняла спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок по [ADDRESS].

Outcome: approved