Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.01.2015 між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 15. Згідно з п. 1 вказаного договору, відповідач взяла на себе зобов`язання довічно утримувати та доглядати позивача, взамін чого позивач передала відповідачу у власність належну їй на праві приватної власності земельну ділянку по [ADDRESS] , на яку було накладено заборону відчуження. Позивач зазначає, що відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, не звертає уваги на потреби і стан здоров`я позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, зокрема і матеріальною, та взагалі відмовляється доглядати позивача. Позивач не має змоги самостійно пересуватися, більшість часу знаходиться в ліжку, однак, відповідач не цікавиться станом її здоров`я та не надає будь-якої допомоги, чим порушує вимоги договору. Протягом останніх 2 років за позивачем здійснює догляд соціальний працівник, призначений КУ «Вінницьким територіальним центром соціального обслуговування» Вінницької районної ради, оскільки самостійно забезпечити свої потреби позивач не має змоги. Розірвати договір довічного утримання в добровільному порядку відповідач відмовляється. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, позивач звернулась до суду та просить суд розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 13.01.2015 між нею та відповідачем, у зв`язку невиконанням відповідачем обов`язків за даним договором довічного утримання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.09.2019 відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 01.10.2019 відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, продовжено розгляд справи, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] пояснила, що відповідача не бачила взагалі майже рік, вона ніяким чином не цікавиться її життям, не надає будь-якої допомоги, всі витрати по своєму утриманню позивач несе за власні кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що на розірвання договору погоджується, проти викладених в позовній заяві обставин не заперечує. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 13.01.2015 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 15 (далі Договір), що підтверджується копією відповідного договору (а.с. 15 - 18). Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору позивач [PERSON] передала у власність відповідача [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку 191, площею 0,1764 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вінницькі Хутори [ADDRESS] району Вінницької [ADDRESS] , взамін чого відповідач [PERSON] зобов`язалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору (а.с. 15). Відповідно до п. 2.1 Договору, за згодою сторін, обов`язок набувача (відповідача по справі) по наданню відчужувачу (позивачу по справі) довічного забезпечення визначається у вигляді: забезпечення його житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] ; забезпечення калорійним харчуванням та лікуванням вартістю 1/6 частка мінімальної заробітної плати щомісячно; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям вартістю 1/6 частка мінімальної заробітної плати щомісячно; надання побутових послуг (прання постільної білизни, ремонт побутової техніки) вартістю 1/6 частка мінімальної заробітної плати щомісячно (а.с. 16). Згідно з п. 2.2. Договору, вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) на місяць визначена сторонами в розмірі Ѕ частки мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на день здійснення виплати. Грошова оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації у порядку, встановленому законом (а.с. 16). Відповідно до п. 3.1.2 Договору, відчужувач, яка є позивачем по справі, має право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем (відповідачем по справі) своїх обов`язків за цим договором (а.с. 16). 13.01.2015 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. у зв`язку з посвідченням вказаного договору довічного утримання (догляду), накладено заборону відчуження зазначеної в договорі земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , до припинення дії цього договору довічного утримання (догляду) (а.с. 19), та зареєстровано відповідне обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с. 10). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2019, земельна ділянка 191, площею 0,1764 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] Вінницькі [ADDRESS] району Вінницької області, зареєстрована за відповідачем [PERSON] на підставі договору довічного утримання (догляду) від 13.01.2015\~та на\~вказану земельну\~ділянку накладено заборону відчуження (а.с. 45). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є одинокою, користується земельною ділянкою площею 0,1764 га, земельної частки (паю) не має (а.с. 12). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 28.02.2019, встановлено, що [PERSON] проживає одна, є одинокою, у звязку з матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги (а.с. 9). Відповідно до довідки Комунальної установи «Вінницький територіальний центр соціального обсулговування» Вінницької районної ради від 20.08.2019, позивач [PERSON] дійсно взята на безоплатне періодичне обслуговування у відділення соціальної допомоги вдома територіального центру з 27.03.2017 по даний час (а.с. 13). З витягу із акту огляду у МСЕК №007755, [PERSON] з 21.01.2019 безтерміново встановлена друга група інвалідності (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч. 1 ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача встановлені нормами ст.ст. 749 - 751 ЦК України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, при розірванні договору зобов`язання сторін припиняються. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~756\~ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. \~ \~ \~ \~Із системного\~аналізу положень\~вказаних норм\~та умов\~договору вбачається,\~що підставою\~для розірвання\~договору довічного\~утримання є\~як повне\~невиконання набувачем\~взятих на\~себе обов`язків,\~так і\~їх неналежне\~виконання у\~порівнянні з\~умовами договору,\~незалежно від\~вини набувача.\~При цьому,\~обов`язок з\~доведення факту\~належного виконання\~умов договору\~довічного утримання,\~у відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України,\~покладається саме\~на відповідача,\~який надає\~це утримання.\~Також,\~факт призначення\~позивачці соціального\~працівника не\~узгоджується з\~тією обставиною,\~що вона\~за договором\~довічного утримання\~повинна бути\~забезпечена доглядом\~з боку\~відповідачки,\~що свідчить\~про підтвердження\~позиції позивача\~про невиконання\~відповідачем взятих\~за договором\~обов`язків. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19.06.2019 у справі №759/501/17. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Водночас, для з`ясування чи не суперечить визнання позову відповідачем закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб судом було проведено судовий розгляд справи з дослідженням наданих суду доказів. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги, досліджені в судовому засіданні докази та встановлені обставини справи підтверджують, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставин невиконання відповідачем [PERSON] умов договору довічного утримання від 13.01.2015, протилежного в судовому засіданні не встановлено, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved