Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернулася 31.01.2018 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 липня 2008 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалось через різні погляди на життя та сім'ю. З червня 2016 року вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні сімейні бюджети, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В заяві зазначила, що у теперішній час вагітна від іншого чоловіка, з яким має намір зареєструвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою, про причину неявки суд не повідомив. Відзив не подавав. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.07.2008 року Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 293 (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с.7). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою (ч.2,3 ст.110 СК України). Позивач [PERSON] з 07.12.2017 року перебуває на обліку у зв'язку з вагітністю /а.с.28/. Батьківство дитини визнано [PERSON] та посвідчено 28.03.2018 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. /а.с.32/. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка має намір створити сім'ю з іншим чоловіком. Суд враховує, що сторони не мешкають разом більше двох років, позивач вагітна від іншого чоловіка, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 Сімейного Кодексу України позивач просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved