Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.09.2017 року. На даний час вона навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ на денній, платній формі навчання. Зазначає, що несе витрати пов`язані з навчанням. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, якої вона потребує у зв`язку із навчанням. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання, у зв`язку із навчанням в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення нею навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що не має змоги надавати кошти на утримання дочки в розмірі 2500 грн., оскільки на даний час не працює та є пенсіонером. Крім того, є особою, щодо якої встановлено інвалідність третьої групи довічно та отримує пенсію по інвалідності, що є єдиним джерелом доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий 20.09.2017 р. рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області розірвано. З дослідженого свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Довідкою Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.03.2019 р. підтверджується, що [PERSON] з 03.09.2018 року навчається на денній формі навчання цього учбового закладу. Термін навчання до 30.06.2022 р. навчання здійснюється за кошти здобувача освіти. Стипендії не отримує. Із договору №1407 від 10.08.2018 року встановлено, що [PERSON] навчається на денній, платній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 72000 (сімдесят дві тисячі) гривень. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд справи відповідач надав суду докази незадовільного стану здоров`я та стану матеріального забезпечення. Зокрема, із виписного епікризу та пенсійного посвідчення №2697115291 вбачається, що відповідач має захворювання та є особою з інвалідністю 3 групи довічно. Також із довідки про доходи встановлено, що відповідач отримує дохід у вигляді пенсії, розмір якого за період листопад 2018 р. - квітень 2019 р. становить 12695,23 грн. Всупереч вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач в судовому засіданні не довів належними, допустимими, достатніми доказами, що відповідач, окрім доходу у вигляді пенсії, має інші доходи. Оскільки доказування не може грунтуватись на припущеннях, а позивач, на котрого покладається обов`язок довести обставини на котрі він покликається як на підставу своїх вимог, в судовому засіданні не довів, що відповідач має інші доходи, окрім доходу у вигляді пенсії, тому суд прийшов до висновку, єдиним доходом відповідача є пенсія. Під час розгляду справи судом встановлено, що дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки несе витрати за навчання згідно з договором та витрати за проживання у гуртожитку, що підтверджується квитанціями від 31.08.2018 року, 23.01.2009 року, 30.01.2019 року. Задовольняючи позов частково суд виходить з того, що відповідач є особою з інвалідністю, отримує дохід у вигляді пенсії, інших доходів не має, а тому він не має змоги надавати допомогу дочці на навчання у розмірі 2500 грн. Визначаючи розмір аліментів на навчання суд бере до уваги, що позивач навчається і потребує матеріальної допомоги на навчання, однак зважаючи на те, що відповідач отримує єдиний дохід у вигляді пенсії, котрий не є високий, внаслідок чого не має змоги надавати кошти на навчання у розмірі 2500 грн., а також обов`язок надавати матеріальну допомогу на дитину, яка продовжує навчатись, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 1250 грн. На думку суду, визначення матеріальної допомоги на навчання у розмірі 1250 грн. жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб для навчання дочки.

Outcome: partial