Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.01.2013 року з неї на користь [PERSON] , а згідно ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.11.2018 року, на користь її правонаступника [PERSON] , стягуються аліменти на утримання її доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.12.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з народження другої дитини та зміною сімейного становища, подальша сплата в повному розмірі аліментів є неможливою, а тому позивач просила суд зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/8 частин всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімум, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). У ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України та довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради луганської області від 20.09.2018 року за № 6090 (а.с. 4, 6). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України та відомостями Рубіжанської міської ради Луганської області від 08.07.2020 року № 023-010/3379 (а.с. 7, 19). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис 494 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 04.08.2018 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 131 (а.с.14). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.01.2013 року, яке набрало законної сили 26.01.2013 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав та стягнуто з неї аліменти на утримання [PERSON] ,[INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи з 25.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-11). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.11.2018 року замінено сторону виконавчого провадження за рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 15.01.2013 року, а саме стягувача - [PERSON] замінено на її правонаступника - [PERSON] (а.с. 12-13). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.06.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 136 (а.с.15). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Так у позивача змінився сімейний стан у зв`язку з народженням другої дитини, яка також має право на належне матеріальне забезпечення, догляд, утримання і виховання, а для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з обставин, визначених у ст.182 СК України . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи народження позивачем іншої дітитини та визнання позову відповідачем, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з неї на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів її заробітку на 1/8 частину усіх видів її заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімум, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави, що підтверджується квитанцією від 26.06.2020 року (а.с.3), а тому на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420,40 грн., підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 420,40 грн., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved