Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь неповернуту суму боргу, виниклу внаслідок поділу спільного майна в розмірі 8200,90 грн.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката). Позов обґрунтовує наступним. Сторони проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою сімнадцять років поспіль. Із них 10 років в Російській Федерації в Московській області (за її колишньою адресою) і сім років в [ADDRESS]. З 17:листопада 2012 року стосунки з відповідачем були припинені, після вчинення відповідачем насильства над позивачем. З цього приводу вона зверталася до слідчого відділу Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області. Після примирення відповідач видав їй письмову розписку від 04.12.2012 року, про те, що він зобов'язується сплатити мені кошти в сумі еквівалентної однієї тисячі доларів США в термін до 20 грудня 2013 року - в рахунок погашення боргу виниклого внаслідок поділу спільної сумісної власності - майна (сучасний телевізор, три ковдри шерстяні, автомобіль марки «ГАЗЕЛЬ», електроводонагрівач та інше рухоме майно), набутого сторонами за час спільного проживання однією сім'єю. Отже сторони добровільно поділили спільне майно наступним чином: все вище вказане майно відповідач залишив собі, а 1/2 частину його вартості він добровільно зобов'язався сплатити позивачу у вищезазначений термін. У встановлений договором строк відповідач своє зобов'язання не виконав. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов та оставини, якими він обгрунтований, підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково - в межах суми заборгованості. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони проживали однією сім'єю, але не перебували в шлюбі, з 2005 року по 17.11.2012 року, що підтверджується довідкою квартального комітету № 11 Молочанської міської ради від 27.11.2012 року, та сторонами не оспорюється. Після припинення відносин, сторони за взаємною згодою поділили спільне майно, набуте під час спільного проживання. Відповідач зобов'язався в строк до 20.12.2013 року надати позивачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США за її частку в спільному майні, що підтверджується розпискою від 04.12.2012 року. Відповідно ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 69 СК України, сторони мали право розділити майно за взаємною згодою. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов, в частині стягнення суму боргу та сплаченого судового збору, підлягає задоволенню. Позов, в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягає, в зв'язку з відсутності доказів на підтвердження таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial