Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], який в судовому засіданні підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999 року, який було розірвано 10.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-КГ № 018596. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги, яку їй надає відповідач - недостатньо. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Проте через низький дохід не в змозі самостійно забезпечити нормальний рівень життя дитини. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що створив нову сім'ю, на даний час перебуває на пенсії, а тому не може надавати позивачці допомогу на утримання сина в такому обсязі, як вона просить. Додав, що кожного місяця надавав матеріальну допомогу синові та скупив йому одяг на останній дзвоник. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-КГ № 082754. Згідно довідки, виданої 27.05.2015 року за № 1320 Виконавчим комітетом Голопристанської міської ради дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Визначаючи розмір аліментів суд враховує майновий та фізичний стан відповідача, наявність інших утриманців, будь-яких доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина суду не надав. Тому, суд вважає що 1/4 частина всіх видів заробітку відповідача є справедливим розміром аліментів на утримання сина, яка традиційно стягується на утримання однієї дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки це відповідає приписам ст. 182-183 СК України. У відповідності до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial