Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 19.04.2018 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки він не бажав працювати та забезпечувати сім`ю. Між ними постійно виникали сварки з цього приводу. Їх син постійно ставав свідком цих сварок, що негативно впливало на його психічний стан. Вона намагалася порозумітися з відповідачем, неодноразово попереджала про те, що уразі відсутності змін, шлюб буде розірвано. Він просив пробачення, обіцяв влаштуватись на роботу, але його обіцянок вистачало ненадовго. З 21.12.2019 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. На її думку, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблеми, і не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У них різні погляди на життя, сімейні відносини. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач до суду не з`явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач подав нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, та розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 06.02.2020 року. 07.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Клопотань по суті спору сторонами не заявлялося. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.04.2018 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що останнім часом між сторонами відсутні шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примиритися, зберегти сім`ю сторони не бажають, просять розірвати їх шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 840,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved