Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 26 квітня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №141. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2006 року і є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з причини зловживання відповідачем алкогольними напоями. Відповідач не бажає змінювати свого ставлення до сімейних цінностей. На грунті пияцтва, у присутності малолітніх дітей влаштовує сварки та бійки. Оскільки поведінка відповідача становить загрозу для життя та здоровя позивача та її малолітніх дітей, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу покликаючись на ту обставину, що поведінка відповідача, постійні приниження, фізичне та психічне насилля, яке вона зазнавала від відповідача упродовж тривалого часу, призвели до повної втрати нею до відповідача почуття любові та поваги. Звертаючись до суду з даною позовною заявою остаточно переконалась у неможливості перебування з позивачем у зареєстрованому шлюбі та відновленні шлюбних відносин з відповідачем. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позову не визнав. Підтвердив існування обставин, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги, однак зазначив, що вказані обставини мали місце в минулому. На теперішній час він пройшов курс лікування від алкоголізму і змінив своє ставлення до позивача та дітей. Бажає зберегти шлюб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 26 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №011487 від 26 квітня 2006 року. Даними свідоцтв про народження серії 1-ЕГ № 054251 від 04 вересня 2007 року та свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №133716 від 28 січня 2011 доводиться, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом двічі надавались сторонам строки для примирення, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу покликаючись на остаточну втрату до відповідача почуття любові та поваги. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Сторони не підтримують подружні стосунки. Враховуючи, що між сторонами немає спору, щодо участі відповідача у вихованні дітей, рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітніх дітей сторін. На підставі ст.15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved