Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 20.09.2016, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , визначивши аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 20.09.2016 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] - 400 грн., доньку [PERSON] , [INFO] - 395 грн., та сина [PERSON] , [INFO] - 395 грн., починаючи з 20.07.2016 до досягнення кожною дитиною окремо повноліття. Позивач посилається на те, що діти проживають з нею, всі фактичні витрати, пов`язані з вихованням, розвитком та утриманням дітей лягли на неї. Розмір аліментів, визначених рішенням суду, є мізерним. Позивач вказує, що на даний час вона не має роботи, не отримує будь-якої соціальної допомоги. Беручи до уваги підвищення цін на продукти харчування, одяг, ліки, енергоносії, вона не в змозі при такому розмірі аліментів забезпечити достатній, гармонійний та необхідний розвиток та рівень життя для дітей. На даний час донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та аліменти на неї відповідач вже не сплачує. Для забезпечення якнайкращого розвитку дітей, забезпечення їх потреб у навчанні, адаптації їх у сучасному світі дітям необхідно мати сучасні речі та гаджети, які будуть сприяти та допомагати у навчанні, оновлювати вбрання, якісно харчуватися. Позивач зазначає, що відповідний та необхідний рівень життя для дітей, враховуючи розмір аліментів, вона не може забезпечити, тому змушена звернутися до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 травня 2019 року у зазначеній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання. 21 червня 2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 03.06.2014, яке набрало законної сили 14.06.2014, було розірвано. Позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 16.03.2005 та 22.01.2007 відповідно. Згідно довідки виконкому Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 411 від 25.04.2019, неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 20.09.2016, яке набрало законної сили 04.10.2016, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] - 400 грн., доньку [PERSON] , [INFO] - 395 грн., та сина [PERSON] , [INFO] - 395 грн., починаючи з 20.07.2016 до досягнення кожною дитиною окремо повноліття. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Судом встановлено, що після ухвалення Новопсковським районним судом Луганської області рішення у 2016 році про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, змінився матеріальний стан платника аліментів, зокрема, у зв`язку з досягненням донькою сторін [PERSON] [INFO] повноліття, відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. Таким чином, судом встановлено, що з часу присудження аліментів матеріальний стан відповідача змінився. Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що позивач, з якою проживають діти, не працює, жодного доходу, окрім аліментів, не отримує, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області від 10.04.2019 за вих. № 199, довідкою Новопсковського районного центру зайнятості від 12.04.2019 за вих. № 195, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 12.04.2019 за вих. № 15896. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя та змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни, в тому числі до ст.182 СК України, та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 01.01.2019 встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2027 грн. Таким чином, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у сумі по 395 грн. на кожного, щомісячно, є значно нижчим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, і вочевидь не відповідає вимогам закону. З огляду на викладене, враховуючи, що матеріальний стан відповідача покращився, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, а також приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років значно змінився із часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей сторін. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки), імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження відсутня. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved