Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона та відповідач є співвласниками земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Обухівської (колишньої Кіровської) селищної ради Дніпровського (колишнього Дніпропетровського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . Відповідач відмовляється від обов`язку утримувати майно, поточні платежі не сплачує, акцентуючи увагу на тому, що у не має часу на обробку землі, тому вона змушена звернутися до суду з вимогами про припинення права спільної власності [PERSON] на 2/5 частку земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Обухівської (колишньої Кіровської) селищної ради Дніпровського (колишнього Дніпропетровського) району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , що перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] , зі стягненням [PERSON] грошової компенсації з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 12 216 (дванадцять тисяч двісті шістнадцять) грн. 80 коп. У судове засідання позивач надала заяву у якій вимоги підтримала у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ДМС УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 13) [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно супровідного листа (а.с. 26) відповідачу відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є: день\~вручення судової\~повістки під\~розписку; день\~отримання судом\~повідомлення про\~доставлення судової\~повістки на\~офіційну електронну\~адресу особи; день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія позовної заяви з додатками та ухвала суду про відкриття провадження, що були направлені [PERSON] та всі подальші судові виклики, повернуті до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 22.05.2019 року відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279, зі згоди позивача, суд\~ розглядає справу за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала неможливість спільно користуватися належним майном. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] згідно інформаційній довідки від 13.07.2017 року належить на праві приватної власності 3/5 частини земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Кіровської селишної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] [NUMBER] , підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 2-1005, видане 19.05.2016 року, видавник: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29661780 від 19.05.2016 11:54:53, Черновська Людмила Григорівна, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. Інша 2/5 частина земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Кіровської селишної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] згідно вищенаведеної інформаційній довідки належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . Позивач та відповідач не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, родинні зв`язки між сторонами ніколи ними не підтримувались. Відповідач після отримання права власності на частину земельної ділянки на ній не з`являється та в супереч вимогам ст. 322 ЦК України, відповідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, своє майно не утримує: не здійснює жодних дій для його обслуговування та збереження його належного стану, поточні обов`язкові платежі не сплачує та взагалі належним їй майном не користується, що підтверджується відповідною довідкою садівничого товариства «Росток». Також згідно ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Порядок користування між співвласниками не встановлювався ні за домовленістю між сторонами, ні судовим рішенням. Питання про виділ частки в натурі не ставилося. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно ухвали від 05.10.2017 у справі № 308/2858/15-ц Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина і є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Як було зазначено вище, позивач володіє часткою в спільній з відповідачем земельної ділянки, яка складає 60 відсотків від вартості всього майна то частка яка належить відповідачу у праві спільної власності на земельну ділянку є не значною. У відповідності до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Земельна ділянка як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи загальну площу спірної земельної ділянки 0,0560 га та цільове призначення для ведення колективного садівництва, при розподілі земельної ділянки та виділення кожному із власників його частки в натурі буде суттєво обмежена можливість використання земельної ділянки за її цільового призначення, а саме для ведення садівництва як це зазначено в відповідних документах про право власності на земельну ділянку. Спільне володіння та користування майном є неможливим, оскільки сторони не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства, родинні зв`язки між сторонами ніколи ними не підтримувались, відповідач відмовляється від своїх обов`язків по утримуванні земельної ділянки, не здійснює жодних дій для її обслуговування та збереження її належного стану, поточні обов`язкові платежі не сплачує та взагалі належним їй майном не користується, на неодноразові пропозиції позивача приймати участь в належному утримуванні спільного майна належним чином, відповідала категоричною відмовою з посиланням на те, що воно їй не потрібно, а часу і грошей необхідних для цього в неї немає. Вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, оскільки з боку відповідача не вчиняються жодні дії спрямовані на утримання, облаштування та догляду за земельною ділянкою, сплату будь яких платежів на її утримання як її співвласника, а натомість позивач не має бажання в подальшому здійснювати всі наведені вище дії стосовно земельної ділянки, права на яку має і відповідач. Основною умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Враховуючи те, що частка відповідача у земельній ділянки є незначною, не можливий ні його поділ в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, а також відповідач жодного дня не користувалась земельною ділянкою, не утримувала її, не вносила жодних коштів у рахунок її утримування, більш того вартість частки є незначною, припинення за рішенням суду права відповідача на частку у спільному майні, яким є вказана вище земельна ділянка не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї. Постановою Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі № 6-68цс14 визначено правову позицію Суду щодо припинення права особи на частку у спільному майні. Так згідно пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною, саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Ч.2 ст. 365 ЦК України містить ще одну із умов, необхідну для припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні, а саме суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Груп», з метою визначення ринкової вартості земельної ділянки № 104 площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] [NUMBER] , в зв`язку з чим між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт-Груп» та позивачем, на підстав поданої останнім заяви, був укладений договір на проведення оцінки нерухомого майна. На підставі вказаного вище договору на проведення оцінки нерухомого майна, експертом суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Груп», було надано висновок та звіт про оцінку нерухомого майна, станом на 25 січня 2018 року, у відповідності до якого ринкова вартість земельної ділянки складає - 30 542 (тридцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 00 коп., а ринкова вартість 2/5 частини земельної ділянки, що належить на праві спільної власності [PERSON] складає - 12 216 (дванадцять тисяч двісті шістнадцять) грн. 80 коп. Позивач вніс на депозитний рахунок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ринкову вартість частки відповідача у земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0560 га, для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території садівничого товариства «Росток» Кіровської селищної ради дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] [NUMBER] , яка складає загальну грошову суму коштів у розмірі 12\~216 (дванадцять тисяч двісті шістнадцять) грн. 80 коп. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1\~409 грн. 60 коп.

Outcome: approved