Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Позов мотивує тим, що 15.07.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом успадкувала, після смерті [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. На підставі рішення Луцької міської ради від 28.01.2009 року № 35/27 спадкодавцю належала земельна ділянка площею 0,0570 га у [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка не була включена в заповіт. Оскільки, позивач набула право власності на житловий будинок, то в порядку ст. 377 ЦК України до неї перейшло право власності на земельну ділянку. А тому, просила скасувати рішення Луцької міської ради про передачу у власність земельної [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0570 га у [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала частково, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку на якій розташований її житловий будинок. Вимогу про скасування рішення міської ради не підтримує. Представник відповідача в судовому засіданні вимогу позову про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку ст. 377 ЦК України визнала. Від третьої особи на стороні відповідача УправлінняДержгеокадастру у Луцькому районі надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника. При ухваленні рішення врахувати позицію викладену в наданому відгуку на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS]. (а.с. 12). Дане нерухоме майно позивач успадкувала після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної до майна померлої. Право власності позивача на вказане будинковолодіння зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 14). Разом з тим, судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON], відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на підставі рішення Луцької міської ради від 28.01.2009 року №35/27, належала земельна ділянка 0,0570 га у [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 5). При складанні [PERSON] заповіту, вищевказана земельна ділянка не була включена до переліку спадкового майна, а тому при оформленні [PERSON] своїх спадкових прав на житловий будинок, свідоцтво про право власності на земельну ділянку вона не отримала. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 377 ЦК України установлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В силу положень вказаної статті ЦК України в зв'язку з набуттям права власності на належний спадкодавцю [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], до позивача перейшло власності на належну [PERSON], на праві приватної власності, земельну ділянку. З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] вбачається, що інших спадкоємців, претендентів на майно померлої, які б заявили про свої спадкові права, в тому числі і на земельну ділянку, немає. А тому, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не порушує прав третіх осіб. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0570 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 24.06.2009 року на підставі рішення Луцької міської ради №35/27 від 28.01.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER].

Outcome: partial