overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду 08.09.2021 року з позовом\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2007 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім`ї та просить шлюб розірвати. Відповідно до ухвали суду від 10.09.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 24.02.2007 року Геронимівською сільською радою Черкаського району, Черкаської області, актовий запис № 03. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2007, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2012, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, відповідач не надав заперечень на позов, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення прав на вільний вибір. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного та ст. ст.\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 квітня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 28 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують, причиною розлучення є та обставина, що між нею та відповідачем вже майже 5 років втрачено кохання та взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сімї, роль чоловіка та дружини в родині, у звязку з чим їх спільне сімейне проживання стало для них неможливим. Вони проживають окремо. Тому оскільки їх шлюб вичерпав себе та не може бути відновлений, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб та залишити їй дівоче прізвище. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2007 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 933 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 липня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 28 травня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2011 року (а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 лютого 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 25 липня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 лютого 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 25 липня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частини доходу (заробітку) до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений розмір обґрунтований та відповідає інтересам обох батьків. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 лютого 2017 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 23 січня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем та веденняґ спільного господарства фактично припинені з 2014 року. Через декілька місяців після реєстрації шлюбу їх з відповідачем стосунки стали погіршуватися, вони перестали знаходити спільну мову з будь-яких питань, змінилися їх погляди на життя, виховання дитини, між ними постійно виникали сварки, вони перестали довіряти один одному. Відповідач нехтував сімейними цінностями, що негативно впливало на її емоційний стан та спричиняло душевні страждання, не хотів розуміти сутності проблем, які виникають в родині. Тому оскільки подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивач просить розірвати шлюб (а.с.2). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2014 року у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 18 (а.с.6 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

позивач звернулася до суду 08 червня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дітей, вказавши, що з 22 вересня 2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 15.11.2013 року між ними розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.17). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2006 року, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2013 року шлюб між ними розірвано (а.с.9 копія рішення). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований за місцем реєстрації відповідача, та доньку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за місцем реєстрації позивачки (а.с. 5,6 копії свідоцтв про народження, а.с.7,8 довідки). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду 09.02.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу позивача з відповідачем [INFO] народився син - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду 09.02.2016 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.03.2016 року, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій уточнні позовні вимоги визнав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст.180, 182, 183СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: матеріальне становище платника аліментів та відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається, судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частинини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved