Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. В поданій позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 5723,10 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 29 травня 2014 року, вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач аліменти сплачує не вчасно, належним чином матеріально їх не забезпечує. Діти постійно хворіють гострими респіраторними та простудними захворюваннями, тому позивач несе додаткові витрати, пов`язані з придбанням ліків, що є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати лише на лікування дітей в розмірі 2521,10 грн., розгляд справи просила проводити у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, подав до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнає повністю, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на дітей, суд виходить з наступного. Так, відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей від 14 липня 2014 року (серія [NUMBER] ), від 17 лютого 2016 року (серія [NUMBER] ), від 27 квітня 2018 року (серія [NUMBER] ). Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2019 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно з 27 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач [PERSON] , з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, посилається на те, що загальна сума витрат на купівлю ліків для дітей за період з листопада 2019 року по січень 2020 року становить 5042 грн. 20 коп., з яких половину повинен покрити відповідач. Як вбачається із досліджених судом доказів, зокрема чеків з аптек за період з 28 жовтня 2019 року по 23 січня 2020 року, вони підтверджують додаткові витрати понесені позивачем на дітей, а саме витрати на лікування дітей в розмірі 5042 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей підлягає задоволенню в сумі 2521 грн. 10 коп., тобто в розмірі половини вартості фактично понесених позивачем витрат. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі наведеного, ст.185 СК України,

Outcome: approved