Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 19.01.1996 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №16 Відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції у Дніпропетровській області у м. Кривому Розі серія [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначає, що 19.01.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивачка вважає, що зберегти сім'ю немає можливості, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Шлюбні відносини між ними припинились з серпня 2011 року, так як відповідач пішов жити до іншої жінки. Майнового спору не мають. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку загального позовного провадження або спрощеного позовного провадження. Нормами ст. 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до п. 1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи що виникають із сімейних правовідносин. Таким чином, враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст.274 ЦПК України, суд вважає, що справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, слід розглядати в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, сторони перебувають у шлюбі з 19.01.1996 року, який зареєстрований за № 16 Відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу (а.с.8). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, на примирення позивач не згоден. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Оскільки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, суд вважає за можливе цей шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного та враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved