Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], до їх повноліття в розмірі 1/3 частини від усіх видів його прибутків щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, зазначивши, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам. 16 вересня 2000 року між сторонами Володимирівською сільською радою Якимівського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Згідно довідки голови квартального комітету № 86 від 02 вересня 2015 року [PERSON] мешкає за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Каспійська, 48, разом з нею мешкають діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, неповнолітні діти мешкають разом з матірю та знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним, працює в Мелітопольській центральній районній лікарні, та має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, з урахуванням вимог чинного сімейного законодавства України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2015 року і до їх повноліття.

Outcome: approved