Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1999 року проживає у квартирі [ADDRESS] , яка належала на праві спільної власності її бабусі та дідусевi: [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 01.09.1994. [PERSON] помер [INFO] , а [INFO] померла [PERSON] . 17 липня 1998 року [PERSON] склав заповіт, в якому зазначив, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі квартира [ADDRESS] , переходить у власність внучці [PERSON] . На момент звернення до суду право власності на квартиру оформлено не було, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що частки співвласників квартири не були визначені. Оскільки позивач протягом 21 року безперервно відкрито та добросовісно користується квартирою [ADDRESS] , підтримує її в належному стані, проводить необхідні ремонтні роботи, тому просить на підставі ст.344 ЦК України визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. Ухвалою від 03.08.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 15.09.2020. Ухвалою підготовчого засідання від 15.09.2020 постановлено замінити у справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю первісного відповідача Львівську обласну державну адміністрацію на належного відповідача Львівську міську раду, а підготовче засідання відкладено на 29.10.2020 та у зв`язку з неявкою представника відповідача на 09.12.2020. Ухвалою підготовчого засідання від 09.12.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.12.2020. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, разом з тим подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечили. Представник відповідача на розгляд справи не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів суду не скерував. Враховуючи те, що позивач та її представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи 01.09.1994 [PERSON] та [PERSON] Львівською міською адміністрацією видано свідоцтво № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м. [PERSON] помер [INFO] , а 13.06.1999 померла [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. При цьому, 17.07.1998 [PERSON] склав заповіт, яким на випадок свої смерті все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі квартира [ADDRESS] , заповів своїй внучці [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з 1999 року безперервно відкрито та добросовісно користується квартирою [ADDRESS] , підтримує її в належному стані, проводить необхідні ремонтні роботи. Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач більше десяти років відкрито, безперервно володіє квартирою [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на це майно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved