Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду 30.12.2020 з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 10.04.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №22. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем 10.04.2015 зареєстрував шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №22. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який мешкає з відповідачем. З лютого 2020 року подружні стосунки між сторонами припинені, проживають окремо, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Як на причину розпаду сім`ї позивач зазначає про втрату почуття любові та взаємоповаги, відсутність взаємопорозуміння, різні сімейні та життєві цінності, різні погляди на життя. Можливість примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки на його переконання, шлюб розпався остаточно та відновлений бути не може. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались, подавши до суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] пред`явлені вимоги підтримали, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, відзив на позовну заяву не подала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 10.04.2015 між [PERSON] та [PERSON] \~укладено шлюб,\~який зареєстрований відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Криворізького\~районного управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~№22 (а.с. 12). У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Судовим розглядом\~встановлено,\~щошлюбні\~стосунки між\~сторонами припинено\~в лютому\~2020 року через втрату почуття любові та взаємоповаги, відсутність взаємопорозуміння, різні сімейні та життєві цінності, різні погляди на життя, що призвело до того, що сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, мешкають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 10.04.2015\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Криворізького районного\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№22 розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до\~початку розгляду\~справи по\~суті відповідач\~визнав позов,\~суд вважає\~за необхідне\~повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову, що складає 420,40 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених при подачі позову (а.с. 14), що складає 420,40 грн.

Outcome: approved