Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання у розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. Вимоги обґрунтувала тим, що з 21.04.2017 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року сімейні стосунки між ними припинені, проживають окремо, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідача на її користь в порядку наказного провадження, Деснянським районним судом міста Києва, стягнуто аліменти на утримання дочки. Наразі вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення трирічного віку. Існує за рахунок допомоги батьків, аліменти, що отримує з відповідача на утримання дитини, цілком витрачає саме на неї. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує достатній та регулярний дохід, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання, до досягнення дочкою трирічного віку, оскільки в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позові. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що не повинен сплачувати аліменти на утримання позивача, яка на його думку витрачає кошти, що він сплачує на утримання дочки, не за призначенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно зі свідоцтвом про народження є відповідач (а.с.5). Доказів про доходи сторін суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. До того ж, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи обставини, визначені ст.91 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи строк, з якого і до якого стягувати аліменти на утримання позивача, суд виходить з норм ст.79 та ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 91 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial