Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у відповідності до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно будинковолодіння по вул. Садовій, 105 в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області належало на праві спільної часткової власності у розмірі 1/5 частки кожному наступним особам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] Однак, оригінал правовстановлюючого документу відсутній. Загальна вартість будинковолодіння на даний час складає 82264 грн. Після смерті 19.03.1994 р. [PERSON] належну йому 1/5 частину будинковолодіння успадкували шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], ставши власниками по 4/15 частини будинковолодіння кожен. Після смерті 12.05.1997 р. [PERSON] належні йому 4/15 частки будинковолодіння успадкувала його мама [PERSON], ставши власником 8/15 частини спірного будинковолодіння. Однак, [PERSON] не оформила свої спадкові права. 15.10.1998 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Старолисецької сільської ради Тисменицького району, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті 28.10.1998 р. баби [PERSON] позивач прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємцем за законом першої черги є її мама - відповідач у справі, яка спадщину не прийняла і на неї не претендує. У звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила визнати за нею право власності на 11/15 частин будинковолодіння з підстав належності 1/5 або 3/15 на праві спільної власності та 8/15 у порядку спадкування за заповітом після померлої баби. Позивач у підготовче засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не зявилася, у поданій суду заяві позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що спірне будинковолодіння № 105 по вул. Садова в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області належало на праві спільної часткової власності по 1/5 частині кожному [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 13.03.2009 р. Загальна вартість будинковолодіння на даний час складає 82364 грн. Оригінал правовстановлюючого документу відсутній. Після смерті 19.03.1994 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частину будинковолодіння, яку прийняли його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ставши власниками 4/15 частин спірного будинковолодіння кожен (1/5 або 3/15 + 1/15). Після смерті 12.05.1997 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому 4/15 частини будинковолодіння, яку успадкувала його матір [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка стала власником 8/15 частин спірного будинковолодіння (4/15 + 4/15). Після смерті 28.10.1998 р. [PERSON] позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 15.10.1998 р. секретарем Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом першої черги матір позивача, яка є відповідачем у справі, на спадщину після смерті своєї матері не претендує. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивача можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на 11/15 частин будинковолодіння з підстав належності 3/15 на праві спільної власності та 8/15 порядку спадкування за заповітом після померлої баби. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved