Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що в шлюбі із відповідачем у них народились [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Проте відносини між сторонами не склались. Відповідач перестав допомагати у вихованні дітей, не цікавиться їх долею, жодної матеріальної допомоги не надає. Добровільно сторони про виплату аліментів не домовились. А тому просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення неаналогічні наведеним вище, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення поштових відправлень (а.с.20, 24) причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народилися [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком яких зазначений [PERSON], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.7-8). Як вбачається із довідки ДП «Добробут» МКП «Винниківське» від 12.02.2014 року №0109 (а.с.10) неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. У відповідності до вимог ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.2 ст.183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яке буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи потреби дітей, те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, має можливість працювати та зобов'язаний забезпечувати утримання дитини, заперечення на адресу суду не подав та не спростував доводів позивача щодо підставності позову та розміру аліментів, суд приходить до висновку про те, що позов слід задоволити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved