Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, яким просила стягувати з нього, працюючого і отримуючого стабільну велику зарплатню та пенсію за віком на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх його доходів до досягнення ним 23- річного віку, починаючи з 01.11.2014 року, але не менше 5 000 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19.10.1985 року відділом РАЦСЧ Камянець - Подільського міськвиконкому. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], який навчається на п'ятому курсі Київського політехнічного інституту на денній формі навчання на бюджетній основі. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому обсязі, хоч має таку можливість, оскільки працює на посаді начальника зовнішньо - економічних зв'язків ДП «НЕК «Укренерго» та отримує пенсію. Також у їх сина є проблема зі здоров'ям, на лікування якого також необхідні кошти. Утримувати самостійно дитину позивач не може, тому звертається до суду з вказаним позовом. В судове засідання, призначене на 27.01.2016 року позивач не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5 000 грн. щомісяця та в період з 01.11.2014 року, оскільки відповідач займає посаду начальника протокольного відділу управління зовнішніх технологічних та економічних відносин ДП «Укренерго» і його доходи не відповідають наведеним позивачем доходам. Також позивач не надала належних та допустимих доказів суду про те, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача саме з 01.11.2014 року, але вона не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідач категорично заперечує факт його ухилення від участі в утриманні сина не тільки з 01.11.2014 року, а в загалі за весь час його життя. На підтвердження сплати коштів на утримання сина стороною відповідача надані копії квитанцій. Також зазначив, що доводи позивача щодо стягнення витрат на профілактичне лікування [PERSON] не відповідають приписам глави 16 СК України, оскільки син сторін є повнолітнім і він має право на отримання від батька лише аліментів, право на отримання від батька додаткових витрат Сімейним Кодексом України не встановлено. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі з 19.10.1985 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Відповідно до письмових пояснень сторони позивача, відповідач також зареєстрований за вказаною адресою, але з листопада 2014 року фактично не проживає з сім'єю. Представник відповідача в судовому засіданні також не заперечував, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. Згідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» 4 рівня акредитації №325 від 16.07.2015 року [PERSON] є студентом 6 курсу інженерно - хімічного факультету НТУУ «КПІ» денної форми навчання і закінчує навчання 28.02.2016 року. Відповідач займає посаду начальника відділу в ДП НЕК «Укренерго», форма працевлаштування - основне, отримує заробітну плату відповідно до копії довідки про доходи вих. №11-4/11 від 19.01.2016 року та відповідно до копії пенсійного посвідчення №2012816438 отримує пенсію за віком. Отже, відповідач є працездатною особою та отримує постійний дохід. Стаття 198 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Відповідно до ст. 199 СК України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: - стану здоров'я та матеріального становища дітей; - стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інших обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід та частину доходу одержує в натурі (ст. 184 СК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням стану здоров'я, матеріального становища дитини сторін, який продовжує навчання, стану здоров'я та матеріального становища відповідача, ту обставину, що відповідач отримує постійний дохід та стягнення аліментів значно не погіршить його майнове становище, а також, що утримання дитини, яка продовжує навчання, є обов'язком обох батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову при стягнені аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно Що стосується позовної вимоги щодо стягнення аліментів з 01.11.2014 року судом встановлене наступне. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Обов'язок доказування та подання доказів законом покладено на сторін (ст. 60 ЦПК України). Стороною позивача не надано доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача саме з 01.11.2014 року, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючі викладене, аліменти підлягають стягненню, починаючи з 27.07.2015 року - від дня пред'явлення позову до суду, на період навчання [PERSON] і до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (ст. 367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: partial