Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с.Рев'якине Путивльського району Сумської області померла її баба - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку, розташовану на території Рев'якинської сільської ради Путивльського району Сумської області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповідала [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Як спадкоємець померлої за законом вона звернулась до приватного нотаріусадля оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин - через необізнаність зі спадковим законодавством, а також через те, що вважав, що при наявності правовстановлюючого документа строк на прийняття спадщини не є обмеженим, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за законом після смерті баби [PERSON] тривалістю в два місяці, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.19). Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.25). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити чи зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставина бо добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Підтверджено матеріалами справи те, що позивач є онукою та спадкоємцем за законом померлої в с.Рев'якине Путивльського району Сумської області [INFO] [PERSON] (а.с.6,7,8,9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Рев'якинською сільською радою Путивльського району Сумської області 14.05.1999 за №17, згідно з яким вона все своє майно заповіла [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] (а.с.11,13,14) Відповідно до довідки Рев'якинської сільської ради Путивльського району Сумської області №163/02-26 від 11.12.2017 видно, що [PERSON] була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS] одна (а.с.10). За наданими приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу20.02.2018 та 30.03.2018 відомостями спадкоємці за прийняттям спадщини не звертались, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіт від її імені посвідчувався Рев'якинською сільською радою Путивльського району Сумської області 14.05.1999 за №17(а.с.16,27). Крім того інформація про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з нею та вважаються такими, що прийняли спадщину, відсутня. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. З такою заявою Ревякнська сільська рада, якій було відомо про смерть [PERSON] [INFO], до суду не зверталась. Враховуючи те, що відповідач Ревякнська сільська рада позов визнала, а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в тому числі територіальна громада на спадкове майно не претендують, а тому визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved