Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 03.10.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище, моє дошлюбне прізвище [PERSON] . Шлюб зареєстрований у Вижницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №60, що підтверджується оригіналом повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Посилалася на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина полягає в тому, що у них різні характери та погляди на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів, втратили почуття любові один до одного. Сімейно-шлюбні відносини між припинилися з листопада 2015 року, і з того часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків. На даний час питань поділу спільно-нажитого майна немає. Зазначає, що оскільки зв`язку з відповідачем не підтримують і його номери засобів зв`язку невідомі, не можуть подати заяву про розірвання шлюбу до органів РАЦСу, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б її особистим інтересам. Просила винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, на примирення не згідна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в адресованій суду заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, з листопада 2015 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо . Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що прізвище позивача необхідно залишити - [PERSON] . Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved