Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що, від шлюбних стосунків з відповідачем вони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбних стосунків з відповідачем, сторони спільного господарства не ведуть, діти мешкають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, обов`язок батька по утриманню дітей не виконує, через що позивач змушена звернутися до суду із позовом та, просити суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною, [PERSON] , трьох років. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі і, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Діти мешкають разом із матір`ю, та, знаходяться на її утриманні. Позивач не працює, у зв`язку з чим, не має можливості забезпечувати собі й дітям мінімального прожиткового рівня, тому потребує матеріальної допомоги. Стягнень на утримання інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, з відповідача не провадиться. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Дослідивши, таким чином, матеріали справи, суд встановив, що, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд також дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач, з якою проживає дитина, не працює; доходу, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом - не має, відповідно до чого потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, вважає необхідним, на підставі ч.1 ст.142, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору; а іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved