Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що вона є співвласником житлового будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори за реєст. № 1-4936 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори за реєст. № 1-4938. Також у вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], відповідачі не проживають у будинку з 2010 року, як відомо позивачу то останні виїхали до Німеччини. Позивач несе витрати по утриманню будинку, сплачує комунальні послуги, в той час сплачує їх і за відповідачів, в зв'язку з чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби Херсонської області в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа в судове засідання не з'явилась. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори за реєст. № 1-4936 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори за реєст. № 1-4938. Також у вказаному будинку зареєстровані чоловік позивача [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON], відповідно до записів в домовій книзі, копії якої містяться в матеріалах справи. Відповідно до акту про встановлення факту відсутності проживання осіб за адресою [ADDRESS] від 28.08.2014 року складеного квартальним комітетом, вбачається, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] та її син [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2010 року, що також в судовому засіданні підтвердила [PERSON], яка була допитана в якості свідка. Згідно ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння користування та розпорядження майном. Ст.319 ЦК України надає право власнику володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України - право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.156 ЖК України - за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідно до ст. 4 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст. 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Спосіб захисту своїх порушених прав обирається стороною самостійно. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Не підлягають задоволенню позовні вимоги що стосуються Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби Херсонської області, як такі що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації компетентним органом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial