Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.06.2018 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 16.09.2019 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Заперечив позовну вимогу про стягнення коштів на утримання дружини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2018 року. Від цього шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 07.10.2018р. актовий запис № 1554 /а.с.4/. В судовому засіданні встановлено, що позивач та дитина зареєстровані і проживають за адресою : [INFO]. Позивач суду пояснила, що син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, а батько дитини, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, всі витрати щодо матеріального забезпечення дитини вона несе сама. Наразі позивач не має можливості працювати,доглядає за дитиною до 3-х річного віку, перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач суду пояснив, що деякий час дитина проживала разом з ним, останні три місяці дитина знаходиться на повному утриманні матері, оскільки відповідач не мав роботи, доходу і тому не надав коштів на утримання дитини. Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину, однак не має змоги сплачувати на користь позивача кошти на її утримання в сумі 2000 грн. Відповідач вказав, що працює неофіційно на будівництві в м.Києві і його заробітна плата складає 5000 грн. в місяць, тому вважає, що законно стягнути з нього аліменти лише на утримання сина. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Так, згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечив. Відповідач не надав жодних доказів в підтвердження своїх заперечень на позовну вимогу про стягнення коштів на утримання позивача в період до досягнення дитиною трьохрічного віку. Заперечення відповідача необгрутновані. В силу ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи. Суд вважає, що вимога про стягнення коштів на утримання позивача підлягає частковому задоволенню, та суд визначає суму коштів на утримання дружини в розмірі прожиткового мінімуму установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII. Так, на час звернення позивача до суду і на час розгляду даної справи визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року 1700 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial