Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 13.08.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куліш А.Й. за реєстровим номером 1389. На даний час у вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрований її син [PERSON] - відповідач по справі. [PERSON] добровільно залишив зазначену квартиру та з 05 червня 2015 року не проживає в ній, витрати по квартирній платі і комунальних послугах не сплачує, квартирою не цікавиться, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається. Реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що слугує підставою для її звернення з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року залучено до розгляду справи в якості третьої особи [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав якими він обгрунтовується, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності або заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу - [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування від 13 серпня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куліш А.Й. за реєстровим номером 1389 (а.с. 6). Відповідно до довідки форми № 3 від 01 березня 2017 року №732, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 1997 року мати позивача - третя особа [PERSON], [INFO], та з 2014 року відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно акту від 01.03.2017 року, затвердженого начальником ЖЕД №408 Рябічко С.О. [PERSON], 1980 року народження не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2015 року і по теперішній час (а.с. 4). Факт непроживання відповідача у вказаній квартирі в судовому засіданні також підтвердили допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи і відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад один рік. Оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин його відсутності у вказаній квартирі понад один рік, інших домовленостей між власником житла і відповідачем на користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позову до суду судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved