Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] маю доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом зі мною та перебуває на її утриманні. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання - [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, з відповідною щорічною індексацією, і стягнення здійснювались починаючи з 28.10.2015 року. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки, але не регулярно та частково. З дня набрання чинності вказаним рішенням суду на даний час збільшився розмір мінімальної заробітної плати, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, відбулося стрімке зростання цін на товари та послуги, донька постійно потребує повноцінного проживання, харчування, оздоровлення. Крім того, боржник має реальну можливість надавати своїй доньці матеріальну допомогу, оскільки він є працездатною особою та може брати повноцінну участь в утриманні дитини. До того ж, просе відмітити, що з моменту винесення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення про стягнення аліментів змінився її матеріальний стан, а саме: позивачка стала матір`ю ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] У зв`язку з викладеним позивачка просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком. А [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Крім того, позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с. 8, 13, 14, 15). Крім того, Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання - [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, з відповідною щорічною індексацією, і стягнення здійснювались починаючи з 28.10.2015 року (а.с. 7). Між тим, відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім того згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Визначаючи можливість змінити порядок стягнення аліментів відповідно до сімейного кодексу України, суд врахував загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Обов`язок по утриманню дітей покладається на батьків незалежно від наявності чи відсутності постійного доходу. Відповідач є працездатною особою і не позбавлений можливості при необхідності влаштуватися на роботу. Відповідач не надав жодних доказів на спростування позиції позивачки. Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів зокрема тому, і суд з нею погодився, що на даний час аліменти стягуються на неповнолітню дитину, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2016 роком і в 2020 році, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved