Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, про визнання права власності. В обґрунтуванні позову зазначила, що в червня 2008 року вона та [PERSON] вирішили розпочати проживати однією сім`єю. 12 червня 2008 р. вони на підставі Договору купівлі-продажу в рівних частинах придбали квартиру [ADDRESS] . З метою поліпшити проживання 23 вересня 2011 р. вони також придбали земельну ділянку по [ADDRESS] з метою побудувати будинок. Стверджує, що будівництво будинку здійснювалось під час шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя та в інтересах сім`ї, а отже вона є співвласником спірного будинку та земельної ділянки, її частка складає Ѕ. Позивач зазначає, що вона разом з [PERSON] були одружені, спільно проживала, мали спільний сімейний бюджет та спільно вели господарство. Протягом спільного життя мали 2-х дітей: [PERSON] та [PERSON] . Однак їх шлюб був розірваний рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.01.2016р. \~ \~ \~ \~ Позивач стверджує, що на момент придбання вищевказаної земельної ділянки вони з [PERSON] спільно проживали однією сім`єю в спільній квартирі протягом трьох років. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті проживав у спірному будинку разом з позивачем та їх спільними дітьми. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, і спадкодавцями першої черги є спільні діти з позивачкою та діти від попередніх шлюбів [PERSON] та [PERSON] . В даний час за заявою [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу відкрита спадкова справа. Зазначає, що у разі задоволення її позовних вимог до спадкового майна буде відноситись Ѕ спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що може вплинути на обов`язок нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, поділивши між спадкоємцями цілий будинок або Ѕ будинку. У зв`язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального, просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з червня 2008 р. по [INFO] , визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:33:002:0012 по [ADDRESS] , визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку з належним до нього будівлями та спорудами(житловий будинок літ. «А» загальною площею 390,20 кв. метрів, житловою площею 132,30 кв. метрів, баня літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», огорожа №1-2) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 06.07.2020 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. До початку підготовчого судового засідання представник позивача [PERSON] , подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, прийняти рішення по справі, вирішити питання про розподіл судових витрат, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку підготовчого судового представник відповідачів [PERSON] , подала заяву, в якій зазначила, що відповідачі повністю визнають заявлені позивачем вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовної заяви. Справу просять розглянути без їх участі. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 12.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах придбали квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2008 року, та технічним паспортом на квартиру. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 25.12.2012 року, що підтверджується рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.01.2016 року. Від шлюбу у сторін, народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2011 року. 23 вересня 2011 р. сторони придбали земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:33:002:0012 по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 вересня 2011 р. та Державним актом на право власності на земельну ділянку. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2012 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 січня 2016 року, яка набрало законної сили 16.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В грудні 2014 р. житловий будинок, баня літ. «Б», сарай літ. «Г» були готові до експлуатації, що підтверджується копією Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 08.12.2014 р. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10 лютого 2015 р. за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок з належними до нього спорудами та будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту загальна площа житлового будинку літ «А» складає 390,20 кв.м (в тому числі 132,20 кв. п. житлова площа, 257, 90 кв.м. допоміжні приміщення). Господарські будівлі та споруди: Баня літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ «Г», огорожа 1-2. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Із довідки ПП «Житлосервіс» вбачається, що на момент смерті проживав в спірному будинку разом з [PERSON] та їх спільними дітьми. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених цим Кодексу. Частиною другою\~статті 3 Сімейного кодексу України\~визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої\~статті 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із частиною першою\~статті 36 цього Кодексу\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до\~статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі\~статті 74 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останньої права на спадкування за законом. Так, відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.\~ ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~ ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною\~ ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та\~\~ обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за\~\~ життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~ у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень статті 1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Суд,\~відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України\~оцінивши докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів, враховуючи визнання позову відповідачами,\~а також\~оцінивши достатність\~і взаємний\~зв`язок доказів\~у їх\~сукупності приходить\~до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 10135 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. \~ \~ Відповідно до положень ч.ч. 1 і 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно зі\~ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали до початку розгляду справи по суті, дотримуючись правових норм ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність повернути [PERSON] із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, тобто у розмірі 5067,50 гривень. \~ \~ \~ \~ Іншу частину судових витрат, яка складається із судового збору, а саме 5067,50 гривень, необхідно стягнути на користь позивача з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , по 2533,75 гривень з кожного. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved