Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 11.03.2017 року. Від спільного проживання в шлюбі з відповідачем дітей не мають. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що після реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали у м. Кагарлик, проте відповідач її покинув та переїхав проживати у м. Київ, оскільки це була його мрія. Зазначає, що вона не розділяла його поглядів на переїзд до незнайомого для неї місця проживання, турбувалася, тому що не була впевнена в тому, що для неї це буде безпечно, адже вона ще не в повній мірі знала відповідача та абсолютно не знала його друзів та знайомих. Оскільки відповідачу це не сподобалося, він почав її принижувати та змушував прийняти рішення про переїзд, на що вона не погодилася, а тому відповідач зібрав свої речі та покинув її. Вказує, що на даний час вони з відповідачем не підтримують ніяких стосунків, він їй не телефонує, не переймається її долею та життям, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, а тому підтримувати шлюбні стосунки немає жодного сенсу. 26 березня 2019 року Кагарлицьким районним судом Київської області постановлено ухвалу якою справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с. 25). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2019 року справу прийнято до провадження суду та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 33-34). 01 липня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито та справу призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 38). В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 20 вересня 2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 11.03.2017 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Деснянського ра йонного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис № 377 (а.с. 8). Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved