Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення боргу за договором оренди житлового приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], власником якої є вона. Розмір орендної плати згідно п.4.1 договору оренди складає 9600 грн на місяць; в момент передачі квартири вноситься предоплата за два місяці. Наступні платежі здійснюються предоплатою за один місяць та не пізніше 10-го числа звітного місяця згідно п.4.2 договору. З грудня 2013року відповідач припинила сплачувати орендну плату за квартиру, в зв'язку з чим їй була направлена рекомендована вимога про сплату боргу в розмірі 57600 грн за 6 місяців з грудня 2013 року по травень 2014 року. Дана вимога відповідачем виконана не була. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором оренди в розмірі 57600 грн, та відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 4876 грн 80 коп і 3% річних в розмірі 502 грн 62 коп - всього 62979 грн 42 коп. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором оренди в розмірі 57600 грн та відповідно до ст.625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 9312 грн і 3% річних в розмірі 1297 грн 97 коп - всього 68209 грн 97 коп. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з урахуванням їх збільшення і просять їх задовільнити. Представник відповідача з позовом не згідна і пояснила, що з моменту укладення договору оренди з позивачем і до червня 2014 року відповідач регулярно сплачувала орендну плату позивачу в сумі, встановленій договором оренди. Гроші відвозив знайомий відповідача. При цьому передача коштів документально не оформлялась. 11.06. 2014 року позивачем були замінені замки в квартирі і відповідач була фактично виселена. 14.06.2014 року відповідач уклала новий договір оренди, на підставі якого стала наймати інше житло. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши представників позивача, представника відповідача, свідка, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 06.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Розмір орендної плати згідно п.4.1 договору оренди складає 9600 грн на місяць. Згідно п.4.2 договору в момент передачі квартири вноситься предоплата за два місяці. Наступні платежі здійснюються предоплатою за один місяць та не пізніше 10-го числа звітного місяця. 14.06.2014 року відповідач уклала договір найму (оренди) нерухомого майна, яким є квартира [ADDRESS], з [PERSON] Свідок [PERSON] показав, що він знаходиться у приятельських стосунках з відповідачем, на прохання якої він щомісячно передавав гроші за орендовану нею квартиру на [ADDRESS] позивачу. Він особисто щомісяця відвозив кошти в сумі 1200 доларів США позивачу на Оболонь. Будинок, в якому живе позивач, знаходиться в районі метро «Мінська». Точної адреси він не пам'ятає, але наглядно знає розташування будинку і квартири позивача. В нього був номер її телефона, за яким він телефонував, після чого позивач виходила на сходи і він передавав їй гроші. Ніякими розписками або іншими документами передача коштів не оформлялася. Останній раз він завозив гроші за оренду квартири в кінці травня 2014 року. Протягом якого часу відповідач знімала житло у позивача, точно не пам'ятає. Мабуть, близько року. В даний час відповідач орендує інше житло, і він також завозить орендну плату, яку йому передає відповідач, новим господарям. Відповідно до ст.810 ч.1 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ст.820 ч.ч.1,3 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що уклавши договір оренди та домовившись про розмір орендної плати, сторони не обумовили, яким чином буде оформлена передача коштів від орендаря до орендодавця. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт сплати відповідачем орендної плати за договором оренди. Що стосується позивача, то нею не надано доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. За таких обставин суд в задоволенні позову відмовляє. Враховуючи наведене, та

Outcome: dismissed