Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття, зазначивши, що мати дітей - [PERSON] померла [INFO] року, рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 12.02.2014 року її було призначено опікуном над малолітніми дітьми, однак відповідач - батько дітей, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Відповідач, що відбуває покарання у виді позбавлення волі в Темнівській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (№ 100), якому відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 лютого 2014 року роз'яснені його права та обов'язки, письмові пояснення не надав, отже суд вважає, що він не бажає брати участь у розгляді справи та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідач про справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. [INFO] року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 12.02.2014 року призначено опікуном малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. Відповідно до акту від 18 лютого 2014 року малолітні діти передані у сім'ю опікуна. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча є працездатним та має можливість надавати позивачу таку допомогу, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в Темнівській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (№ 100). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Однак, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до частини 4 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Отже, враховуючи матеріальне становище відповідача, виходячи із роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., вимог ч.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а також виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності та необхідності створення державою однакових умов для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей відповідача, суд вважає, необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1/6 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial