Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» про відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати в період з 01.02.2020 року по 01.11.2020 року, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2002 року з Відкритого акціонерного товариства «Авто ЗАЗ» на її користь стягується спричинена шкода, завдана каліцтвом у зв`язку з ДТП в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАТ «ЗАЗ» неналежної якості. Судово-медичною експертизою від 04.07.2003 року їй встановлено 40% втрати працездатності безстроково. В подальшому згідно загальних зборів від 26.12.2016 року змінено тип акціонерного товариства ПАТ «Авто ЗАЗ» і перейменовано в ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ». Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 року їй було встановлено з 01.02.2020 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 4043,44 гривень. Враховуючи, те що з 01.09.2020 року збільшився розмір мінімальної заробітної плати до 5000 грн., що значно впливає на визначення розмірів платежів, позивач просить суд встановити їй з 01.11.2020 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 4280,58 гривень, стягнути з відповідача на її користь суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2020 року по 01.11.2020 року у розмірі 474,28 гривень, зобов`язати відповідача з 01.11.2020 року щомісячно виплачувати на її користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати, суму у розмірі 237,14 гривень, що є різницею між новим розміром та щомісячною сумою 4043,44 гривень, яка стягується з відповідача, а також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на послуги адвоката у розмірі 2975,00 гривень. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Просила суд, при вирішенні питання судових витрат, врахувати, що представник позивача з 2012 року представляє інтереси [PERSON] , яка щороку подає практично аналогічні позови, та обізнаний про всі обставини справи, а тому заявлений розмір витрат на послуги адвоката у розмірі 2975,00 гривень не відповідає співмірності. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, прийшов до таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2002 року встановлено, що в результаті продажу відповідачем неякісного автомобіля «Таврія-1102», 09 лютого 1991 року, відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок травмування за висновком судово-медичної експертизи від 04.07.2003 року [PERSON] встановлено безстроково 40% втрати працездатності та ІІІ група інвалідності. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на користь [PERSON] стягується завдана шкода, спричинена каліцтвом в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАТ «ЗАЗ» неналежної якості. Згідно з рішенням Загальних зборів Товариства від 26.12.2016 року змінено тип акціонерного товариства ПАТ «АвтоЗАЗ» і перейменовано у Приватне акціонерне товариство «ПРОМАВТОІНВЕСТ». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» шкода, заподіяна здоров`ю споживача у зв`язку з придбанням неякісних товарів (що вийшли з ладу з вини підприємства-виробника) підлягають відшкодуванню в повному обсязі, впродовж терміну служби товару або 10 років з часу його виготовлення. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняються обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (зі змінами) за вимогами про продовження платежів або стягнення недовиплачених сум відшкодування у зв`язку з помилковим зниженням його розміру з вини адміністрації підприємства, установи, організації виплати проводяться за попередній час, протягом якого належало відшкодувати шкоду, без обмеження будь-яким строком. В інших випадках виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років. 02.03.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, за яким стягнуто з ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» на користь [PERSON] суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.02.2019 року по 01.02.2020 року у розмірі 470,86 грн., встановлено [PERSON] з 01.02.2020 року новий розмір безстрокового щомісячного платежу на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в сумі 4043,44 гривень, зобов`язано ПрАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» з 01.02.2020 року щомісячно виплачувати на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати суму у розмірі 470,86 гривень. Суд вважає, що позивачем правильно розрахована сума в рахунок відшкодування шкоди завданої каліцтвом з урахуванням коефіцієнту мінімальної заробітної плати в розмірі 474,28 гривень, новий розмір безстрокового щомісячного платежу у сумі 4280,58 гривень, а також суму відшкодування шкоди з урахуванням коефіцієнту підвищення мінімальної заробітної плати за період з 01.11.2020 року у розмірі 237,14 гривень. При вирішенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду ордер на надання правової допомоги серія ЗП № 70830 від 11.11.2020 року, копію свідоцтва адвоката [PERSON] про право на заняття адвокатською діяльністю, таблицю витраченого часу, який брався до уваги при розрахунку гонорару за договором про надання юридичних послуг, копію квитанції до прибутково касового ордера № 1/11 від 06.11.2020 року на суму 1275,00 грн., копію квитанції до прибутково касового ордера № 2/11 від 11.11.2020 року на суму 1700,00 грн., акт передачі-приймання послуг адвоката від 11.11.2020 року до Договору про надання юридичних послуг № 15/07/12 від 15.07.2012 року. Відповідно до детального опису послуг, наданих адвокатом, для надання правничої допомоги адвокатом витрачено 3,5 години. В клопотанні про стягнення витрат на послуги адвоката позивач зазначила, що за домовленістю сторін одна година праці адвоката при розрахунку гонорару складає 850 гривень, що не суперечить чинному законодавству. Суд вважає, що витрати за послуги адвоката у сумі 2975,00 гривень є співмірними зі складністю даної справи, наданими адвокатом послугами, затраченим ним часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Таким чином, витрати позивача на правничу допомогу складають 2975,00 гривень = 850,00 гривень (вартість однієї години) * (1,5 години (попереднє опрацювання матеріалів, законодавчої бази та формування правової позиції, консультування) + 2 години (складання позовної заяви)). Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved