overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1986 року до 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 4856,68 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 10467,24 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 07.03.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала, просила суд позовні вимоги задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-1-4553 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 20.05.2013 року складає 4856,68 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 10467,24 гривень (2154,89 : 42 гривень х 204 дня затримки за період з 21.05.2013 року по 07.03.2014 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1986 року по 20.05.2013р.. на посаді ткалі 5-го розряду. На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою ВАТ «ХБК» на день звільнення, але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До теперішнього часу час підприємство з нею не розрахувалося. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 23.06.2014 р. в сумі 14387,20 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1986 року по 20.05.2013р., працювала на підприємстві ВАТ «ХБК» на посаді ткалі 5-го розряду, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER] та відповідно до запису в трудовій книжці 20.05.2013 р., була звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства. На дань звільнення підприємство з відповідачем не розрахувалося у зв'язку з чим утворилася заборгованість по заробітній платі. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-5-535 заробіток за два місці перед звільненням складає 1020,62+1129,74):42=51,20 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні буде складати: 51,20х281=14387,20 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь [PERSON], підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 23.06.2014 року, що складає 281 днів в сумі 14387,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1986 року по 20.05.2013р.. ткалею 5-го розряду ткацького виробництва. На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату відповідно до довідки виданої ВАТ «ХБК», але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. На даний час підприємство з нею не розрахувалося. За таких обставин просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 20.12.2013 р. в сумі 7936,00 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1986 року по 20.05.2013р., працювала на підприємства ВАТ «ХБК» ткалею 5-го розряду ткацького виробництва, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 03.07.1986 р. Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON], звільнена 20.05.2013 року, на підставі ст..40 п.1 КЗпПУ у зв'язку з ліквідацією підприємства. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-5-535 заробіток за два місці перед звільненням складає 2150,36грн. Згідно наданого позивачем розрахунку середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 2150,36:42х155=7936 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь [PERSON], підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 20.12.2013 року, що складає 155 днів в сумі 7936,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1987 року до 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 10242,12 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 12486,84 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 07.03.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала, просила суд позовні вимоги задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-14-764 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 20.05.2013 року складає 10242,12 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 12486,84 гривень (2522,95 : 42 гривень х 204 дня затримки за 21.05.2013 року по 07.03.2014 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1991 року по 20.05.2013р.. на посаді прядильниці 5-го розряду. На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою ВАТ «ХБК», але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До теперішнього часу час підприємство з нею не розрахувалося. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 19.06.2014 р. в сумі 14140,85 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1991 року по 20.05.2013р., працювала на підприємства ВАТ «ХБК» на посаді прядильниці 5-го розряду, що підтверджується копією трудової книжки та відповідно до запису в трудовій книжці 20.05.2013 р., була звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства. На дань звільнення підприємство з відповідачем не розрахувалося у зв'язку з чим утворилася заборгованість по заробітній платі. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-1-222 заробіток за 2 місяці перед звільненням складає 1020,62+1123,33 =2143,94. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні буде складати: 4143,95 : 42 х 277 = 14140,85 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 19.06.2014 року, що складає 277 днів в сумі 14140,85 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати , які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1992 року по 20.05.2013р.. на посаді чистильника обладнання 2 -го розряду ткацького виробництва . На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату в сумі 11595,98 грн., відповідно до довідки виданої ВАТ «ХБК», але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До сьогоднішнього часу підприємство з нею не розрахувалося. За таких обставин просить стягнути з ВАТ «ХБК» середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20.05.2013 р. по 12.08.2014 р. в сумі 11606,68 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1992 року по 20.05.2013р., працювала на підприємстві ВАТ «ХБК» на посаді чистильника обладнання 2-го розряду ткацького виробництва, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON], звільнена 20.05.2013 року, на підставі ст..40 п.1 КЗпПУ у зв'язку з ліквідацією підприємства. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-5-517 середній денний заробіток складає(771,34+771,34):42=36,73грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені буде складати 36,73х316 =11606,68грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь [PERSON], підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.05.2012 року по 12.08.2014 року, що складає 316 днів в сумі 11606,68 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 2007 року до 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 25005,93 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 12544,00 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20.05.2013 року по 30.04.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 2007 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-5-628 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 20.05.2013 року складає 25005,93 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку, що є в матеріалах справи, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 12543,76 гривень (2150,36 : 42 гривень х 245 дня затримки за 20.05.2013 року по 30.04.2014 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 2009 по 01.10.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 16423,15 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримав. У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 10746,54 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача 3 2009 року по 20.05.2013 року, після чого 21.05.2013 року позивача було прийнято до відповідача на посаду машиніста насосних установок цеха хімводоочистки та 01.10.2013 року звільнено у зв'язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки №4/34/25-18-564 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 9566,20 гривень. Відповідно до довідки №4-34/309 від 01.10.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу за період з 21.05.2013 року по 01.10.2013 року складає 6856,95 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки №4/34/25-18-88 від 25.02.2014 року середня заробітна плата позивача складає 1356,56 гривень. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 10746,54 гривень (85,29 х 126 днів затримки за період 01.10.2013 року по 31.03.2014 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 2009 року по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 8948,90 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У звязку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 12399,72 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 03.09.2014 року по 01.06.2015 року. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 2009 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-18-543 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 8948,90 гривень. Згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м.Херсона №666/5707/14-ц від 02.09.2014 року з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь [PERSON] стягнено середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 01.02.2014 року по 02.09.2014 рік у сумі 6536,16 гривень без урахування обовязкових платежів та судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням того, що, як вбачається з матеріалів справи, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 45,39 гривень, згідно довідки №4/34/25-18-338 про середню заробітну плату (дохід) від 20.05.2013 року, а також того, що кількість робочих днів за період з 03.09.2014 року по 01.06.2015 року склала - 191 дні, отже сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача за час затримки проведення остаточного розрахунку складає: 191 роб.дні х 45,39 гривень = 8669,49 гривень На підставі викладеного заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Разом з цим, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial