Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дітей не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 27.09.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтва про народження (а.с. 5, 6). Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей у частці від заробітку відповідача, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Згідно із довідкою виданою виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 25.07.2019 за №867 (а.с.7), діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають біля матері [PERSON] в [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На пропозицію суду викладену в ухвалі від 27.09.2019 відповідач не надав жодних заперечень проти позову, не повідомив про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання про розмір аліментів. За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дітей, обставин передбачених ст.182 СК України, права одержувача аліментів на визначення способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід присудити аліменти у частці від його заробітку (доходу), яка має складати 1/3 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітніх дітей, оскільки він не надав жодних заперечень щодо розміру запропонованих позивачем аліментів та не надав доказів щодо неможливості нести аліментні зобов`язання у такому розмірі. Відповідно до ст.180, 183, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що при пред`явленні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, суд присуджує його з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved