Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на успадковані земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом він набув права власності на земельні ділянки в [ADDRESS], а саме: земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2821 га. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.04.2007 року частину вказаних ділянок він продав. Після цього в нього залишилася земельна ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0838 га та земельна ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0591. Після смерті чоловіка вона є єдиним спадкоємцем усього його майна, зокрема й зазначених земельних ділянок. Однак через те, що оригінали державних актів не збереглися, вона не може оформити спадщину на вказані земельні ділянки. Зазначила, що їхні діти від спадкового майна відмовилися. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до державних актів серії ЯД № 840708 від 10.01.2007 року та серії ЯД № 840709 від 10.01.2007 року, виданих на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом АЕА №658221 від 28.05.2001 року [PERSON] належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2821 га. Згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2007 року частину вказаних ділянок він відчужив [PERSON] Після цього в нього залишилося: земельна ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0838 га та земельна ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0591. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, то позивачка є єдиним спадкоємцем за законом усього майна, що належало йому за життя. Діти спадкодавця, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від своїх часток спадкового майна відмовилися (а.с.20). У зв'язку з тим, що оригінали державних актів на право власності на землю не збереглися, то позивачка не може належним чином оформити свої права на успадковані земельні ділянки. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що позивач правомірно набула право власності на вказані земельні ділянки, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392 ЦК України,

Outcome: approved