Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою Національного педагогічного університету ім. Драгоманова, у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно на період навчання. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач як батько [PERSON] , має утримувати доньку, яка навчається на денній формі навчання, не має власного доходу та потребує матеріальної підтримки на період навчання, так як відповідач має матеріальну змогу для надання такої допомоги отримуючи заробітну плату. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні та пояснила, що матеріальний стан відповідача не дає йому можливості утримувати повнолітню доньку, так як він проживає разом з батьками пенсіонерами, його батько є інвалідом першої групи і також потребує матеріальної підтримки від нього. Сам позивач має хронічні хвороби. Крім того його донька не проживає разом з позивачкою, бо навчається в іншому місті, тому стягнення аліментів на користь позивачки є неправомірним. Заслухавши представників сторін, дослідивши усі докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , що народилася [INFO] , відповідач є її батьком. Довідкою Національного педагогічного університету ім. Драгоманова, № 1854 від 10.07.2019 року (а.с. 9) підтверджується, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання ступеня «бакалавр» факультету філософії та суспільствознавства. Термін навчання закінчується 30 червня 2022 року. Отже за умовами її навчання до досягнення нею 23-річного віку вона має право на утримання від батька. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком працездатного віку, який працює слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики ТОВ «Ніжинтепломережі», проживає у трьохкімнатній квартирі разом з батьками пенсіонерами, які отримують пенсію за віком та по інвалідності 1 групи, та мають земельну ділянку 600 кв.м. в садовому кооперативі. Зваживши надані представником відповідача докази, суд вважає відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та потребує додаткових витрат. Заперечення щодо проживання [PERSON] не за адресою реєстрації та проживання позивачки в м. Ніжині, на думку суду не мають вирішального значення для вирішення даного спору, оскільки остання є студенткою і тимчасово проживає за місцем свого стаціонарного навчання в м. Києві. При визначенні розміру аліментів суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні враховує, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, ту обставину що він має постійний заробіток відсутність у платника аліментів інших дітей, наявність непрацездатних батьків, суд вважає, що позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2022 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved