Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини та на своє утримання, як матері дитини - інваліда. Зазначає, що 26 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року, яка проживає з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не може працювати, оскільки опікується дитиною. Дитина має інвалідність категорії »А». Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і та протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом та опікування нею, стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] року розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. 12 липня 2018 року подала змінену позовну заяву щодо розміру аліментів просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду та протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом та опікування нею, стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] року розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття Представник позивача [PERSON] подав суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, з підстав, що зазначені в позовній заяві. Не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача, постановлення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] просив відкласти розгляд справи, призначеної на 31.07.2018 року у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі. У подальшому, відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились. У строки, запропоновані судом, відзив не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 26 вересня 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 620. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що постає зі позову. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки та на її утримання не надає, що постає з пояснень позивача. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 8 ст.7, ч. 2 ст.150, ст.180 СК України, ч. 1ст.12Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з витягом з протоколу засідання ЛКК №8 від 12.04.2018 року донька сторін має інвалідність категорії «А» з відповідним діагнозом. Мати дитини [PERSON] не працює, оскільки займається доглядом дитини, отримує пенсію дитини по інвалідності та набавку по догляду, її щомісячний дохід становить 2876, 40 грн. [PERSON], перебуває на обліку, як фізична особа підприємець. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 13 Цивільно процесуального Кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ЦПК України, ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в розмірі, запропонованому позивачем. Відповідач не подав доказів на спростування позовних вимог у цій частині. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно протягом усього часу проживання з дитиною інвалідом [PERSON], [INFO] та опікування нею, починаючи з моменту подання позову. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Зі змісту вказаної статті встановлено, що право на утримання виникає за умови, що дитина з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом закладу охорони здоров'я. Так, малолітня дитина [PERSON] є дитиною з інвалідністю, страждає на дитячий церебральний параліч, у зв'язку з чим потребує постійного догляду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання протягом всього часу проживання з нею дитини з інвалідністю в частці від доходу відповідача, в запропонованою нею розмірі.. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст. 191 СК України). Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. На підставі наведеного, суд вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв'язку з чим задовольняє позов і в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved