Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 березня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року шлюб було розірвано. Сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає. Відповідач офіційно ніде не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 03 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з відповідача на її користь аліменти за попередні роки у розмірі 1 200 грн. або з розрахунку не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, 18 березня 1994 року між сторонами Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб /а.с.13/. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.12/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.6/. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина позивача та відповідача проживає зі своєї матір'ю, потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1 000 грн. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини з 03 березня 2016 року. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з того, що за положеннями ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим, оскільки всупереч положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач не навела жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому ці вимоги мають бути залишені без задоволення у зв'язку з їх недоведеністю. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в такому вигляді ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial