overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, втратили почуття поваги та кохання один до одного, в зв»язку з чим виникали постійні сварки та суперечки. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 30.05.2011 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, через канцелярію надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 21 липня 2006 року Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11. Прізвище позивача після одруження « Кот».( а.с. 6). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини з 30.05.2011 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам дитини, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, з приводу жорстокого ставлення до неї та байдужого до дитини. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 14.10.2014 року, з цього ж часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію 20.01.2016 року надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також 20.01.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 04 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 31. Прізвище позивача після одруження « Петренко » ( а.с. 6). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини з 14.10.2014 року та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося. Сімя фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1798. Прізвище позивача після одруження « Панасенко».( а.с.4). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].( а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини з 30.11.2014 р., проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через погіршення відносин між ними, несумісність характерів, постійні непорозуміння. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутньою не була, через канцелярію надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає, заперечень не має.. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 14 липня 2006 року відділом РАЦС Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 53. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу « Турченко » ( а.с. 7). Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO].( а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутністю взаєморозуміння та довіри. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст..74,77 ЦПК України, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за своєї відсутності суду не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 94. Прізвище позивача після одруження « Харечко».( а.с. 7). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]( а.с.6), який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS].( а.с.12). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося через розбіжність характерів та відсутність взаєморозуміння і довір»я. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за своєї відсутності, суду не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47. Прізвище відповідача після одруження « Заремська».( а.с.7). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO].( а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося, так як виникли різні погляди на життя, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати, та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, через канцелярію 14.09.2016 року надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач також 14.09.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 23 серпня 2014 року відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 435. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу « Міненок » ( а.с.6). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO].( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем спільне життя не склалося через різність характерів, ставлення до життя та сім»ї. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати, та покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, через канцелярію 14.09.2016 року надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач також 14.09.2016 р. надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 02 листопада 2006 року Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 23. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу « Цілик » ( а.с.6). Від цього шлюбу подружжя має малолітнії дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].( а.с.7,8). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. З 2010 року офіційно з відповідача стягувались аліменти на користь матері на утримання її сестри - [PERSON] та неї в розмірі 13 частини всіх видів його доходу. [INFO] їй виповнилося 18 років, та вона стала повнолітньою і стягнення аліментів на її утримання припинено. З 01.09.2013 року вона навчається у Державному вищому навчальному закладі «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України. Форма навчання денна, платна основа. Строк навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 16 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання до 30.06.2017 року. Вважає, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Його доходи достатні для надання матеріальної допомоги доньці, що продовжує навчання. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується копіями повісток, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. В судове засідання третя особа не з'явилася, надала заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки № 1755 від 08.02.2014 року, [PERSON], дійсно зарахована студенткою в Державному вищому навчальному закладі «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України за спеціальністю «Журналістика» та навчається вона на першому курсі денного відділення за платною формою навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с.63). З урахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача в розмірі стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача до закінчення навчання, то б то до 30.06.2017 року.

Outcome: approved