Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договорами позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.07.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивачка передала, а відповідачка отримала у власність 200000,00 грн. За вказаним договором відповідачка зобов'язувалась повернути борг до 20.07.2016 року. Оскільки відповідачка на вимогу позивачки не повертає суму боргу, позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.02.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Ухвалою суду від 21.09.2017 р. вжито заходи забезпечення позову - накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі; представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував, що 20.07.2015 р. між сторонами укладено договір позики, відповідачкою [PERSON] отримано від позивачки [PERSON] кошти в сумі 200000,00 грн., які на день розгляду справи останній не повернуті. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивачка передала, а відповідачка отримав у власність 200000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачкою надано договір позики від 20.07.2015 року на суму 200000,00 грн. (а.с.7), якою було підтверджено факт передачі позивачкою відповідачці вказаної суми. Як зазначає ч.1 та ч.3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. У відповідності до ч.1, ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], з моменту отримання коштів по договору позики і по день розгляду даної справи, будь-яких коштів за цим договором позивачці [PERSON] не повернула. Враховуючи вищевикладені обставини, з урахуванням визнання представником відповідача позовних вимог, а також те, що відповідачкою не виконані належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved