Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS]. Вказаний будинок був побудований під час шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Рішенням виконкому Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 09.09.1958 р. право власності на вказаний будинок було встановлено за [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. Батько позивачки - [PERSON] у встановлений законом строк подав до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі він не оформив. [INFO] [PERSON] помер. На час смерті батька позивачка постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS], тому відповідно до ст. 549 ЦК України 1960р. вона є такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], увійшла частина будинку [ADDRESS], яку він отримав в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] Таким чином, оскільки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] позивач отримала право власності на частину спірного житлового будинку, то до неї перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій будинок розташований. Як стало відомо позивачці , рішенням сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №79-4/ІУ від 12.01.2007р. земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], прийнято до земель комунальної власності виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району. Рішенням сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №395-25/У від 10.08.2010р. [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рішенням сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №149-15/УІ від 10.10.2012р. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] затверджено, та земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], було надано у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку. 09.12.2013р. реєстраційною службою Синельниківського МУЮ було здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Позивачка вважає, що вказані рішення сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області винесені із порушенням закону та підлягають скасуванню з таких підстав: На час надання [PERSON] дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та затвердження цього проекту на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], був розташований житловий будинок. Як було зазначено вище, цей будинок був успадкований спадкоємцями [PERSON], а позивач успадкувала відповідну частину після смерті її батька [PERSON] Факт знаходження житлового будинку, господарських будівель та споруд за вказаною адресою підтверджується, зокрема, відповіддю КП «Синельниківське МБТІ» від 26.09.2014р., а також технічним паспортом будинку; анулювання реєстрації житлового будинку за вказаною адресою у зв'язку із руйнуванням об'єкта нерухомості Комунальним підприємством «Синельниківське МБТІ» на час прийняття сесією Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області оскаржуваних рішень не здійснювалося; Роздорською селищною радою Синельниківського району не було вжито жодних заходів із вилучення земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, у власників будинку; передача спірної земельної ділянки Роздорською селищною радою Синельниківського району [PERSON] здійснена без повідомлення про це власників спірного будинку та без дотримання щодо права власності на будинок інших осіб. Крім того, ухвалюючи рішення про прийняття до земель комунальної власності виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району спірної земельної ділянки, селищна рада не перевірила належність цієї земельної ділянки іншим суб'єктам права власності, зокрема, колгоспу «Комуніст» або його правонаступникам. Таким чином, всі рішення сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району з приводу спірної земельної ділянки ухвалені з порушенням вимог ст. ст. 116, 120 ЗК України. Роздорська селищна рада розпорядилася спірною земельною ділянкою із перевищенням своїх повноважень, передавши у власність [PERSON] землю, на якій розташований об'єкт нерухомості, належний іншим громадянам. Оскаржуваними рішеннями сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району порушене право позивача на користування спірною земельною ділянкою. Просила суд визнати незаконними та скасувати рішення сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №79-4/ІУ від 12.01.2007р. (в частині земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]), № 395-25/У від 10.08.2010р. та №149-15/УІ від 10.10.2012р. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав на підставах, які зазначені в позові і просив їх задовольнити в повному обсязі. Надав суду пояснення, що вказана земельна ділянка перебувала у користуванні їхньої родини багато років і після смерті бабусі та діда; вони використовували земельну ділянку, займалися її обробленням; на земельній ділянці зберігався житловий будинок, який був « родинною садибою». Їхні старші родичі неодноразово приїздили на земельну ділянку; особисто представник позивача займався обрізкою дерев на ділянці . Із-за того, що земельну ділянку передали у власність відповідача [PERSON]- порушено право позивача на користування земельною ділянкою на якій був розташований об'єкт нерухомого майна, який перебував у власності родини. Представник відповідача Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. Пояснила суду, що при ухваленні селищною радою оскаржуваних рішень органом місцевого самоврядування були дотримані вимоги закону. Вказана земельна ділянка тривалий час ніким не використовувалася, перебувала в занедбаному стані. В 2004 році вже відбулась руйнація житлового будинку, паркану не було, земельну ділянку ніхто не обробляв і не доглядав за нею, на ділянці організувалось стихійне сміттєсвалище. Колись там був глиняний будинок, але в будинку ніхто не проживав, поступово обвалився дах, потім стеля, зруйнувалися стіни. За заявою [PERSON] було розглянуто питання про передачу йому земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Ніяких претензій від спадкоємців щодо права власності на будинок і землю - не було, ніхто про свої права не заявляв. При вирішенні питання про відведення земельної ділянки [PERSON], погодження будівництва житлового будинку органом місцевого самоврядування були дотримані вимоги закону і селищна рада діяла в межах своїх повноважень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, проти їх задоволення заперечував. В судовому засіданні пояснив суду, що його довіритель отримав право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку, з дотриманням процедури щодо відведення земельної ділянки, погодження землевпорядної документації. Вказана земельна ділянка розташована по [ADDRESS] перебувала в занедбаному стані, там місцеві жителі викидали сміття і організувалась стихійна звалка. Відповідач своїми власними силами розчистив земельну ділянку від сміття, привів її в належний вигляд, придатний для використання. Ніякої садиби за цією адресою не було, вся ділянка поросла бур'яном, на ділянці не було навіть фундаменту від житлового будинку. Тобто ця земельна ділянка була вільною від забудови. На момент прийняття спірних рішень органом місцевого самоврядування жодна особа не заявляла про свої права на земельну ділянку по [ADDRESS]. На думку представника відповідача - позивач не довела те, що порушено її особисте майнове чи не майнове право, яке вимагає відновлення або захисту в судовому порядку. Суд вислухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, допитав свідків. Під час судового розгляду судом були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що з відповідачем [PERSON] проживає по сусідства останніх 40 років, відносини нормальні. Подружжя [PERSON] проживали [ADDRESS]. Після їх смерті на місці будинку, який почав розвалюватися, були бур'яни. Останніх 20 років житлового будинку на цій земельній ділянці вже не було, залишились лише руїни, фрагменти стін та виникло стихійне звалище. [PERSON] з 2010 року почав вивозити сміття, рубати дерева, оскільки дана земельна ділянка йому була виділена селищною радою. На даний час [PERSON] також доглядає дану земельну ділянку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] з 1977 року по 1997 рік знаходились в зареєстрованому шлюбі та в цей період проживали разом. Потім шлюб розірвали. Приблизно з 2001 - 2002 року й по цей час знову проживають разом як чоловік та дружина в одному будинку. Земельна ділянка [ADDRESS] знаходиться з ними рядом по сусідству. З 1972 року в с. Роздори вона спостерігала за даною земельною ділянкою, на якій ще стояв старий житловий будинок та в якому проживали подружжя [PERSON]. Потім померла бабуся [PERSON], у якої був син, який також помер. Приблизно з 1980 року даний будинок почав руйнуватися, його ніхто не доглядав, внаслідок чого утворилось звалище. Останніх 15 років житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS] вже не було, залишились лише деякі частини стін. [PERSON] доглядає цю земельну ділянку з 2010 року й по цей час. Свідок [PERSON] надав суду пояснення, що він є мешканцем смт. Роздори і останні роки є головою Роздорської селищної ради. Щодо стану земельної ділянки станом на 2006 рік він нічого пояснити не може, оскільки не приділяв цьому уваги. В 2010 році було прийнято рішення про надання згоди [PERSON] на виготовлення технічної документації на земельну ділянку по [ADDRESS]. Земельна ділянка була вільною від забудови, перебувала на в занедбаному стані і місцеві жителі зробили стихійний смітник на ній. Ніхто вказану земельну ділянку не використовував і не обробляв. Тому селищна рада погодила [PERSON] передачу земельної ділянки у власність. Зазначив, що всі рішення селищної ради відносно вказаної земельної ділянки були прийняті у відповідності до вимог закону, тому відсутні будь-які підстави для їх скасування. Суд, заслухав пояснення представників сторін, свідків, дослідив матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку. На підставі рішення виконкому Роздорської селищної ради №19 від 09.09.1958 року за [PERSON] було визнано право власності на домоволодіння по [ADDRESS]. В листі КП « Синельниківське МБТІ» від 26.09.2014 року № 2037 зазначено, що право власності на житловий будинок , господарські будівлі та споруди за адресою [ADDRESS], станом на 31.12.2012 року зареєстровані за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON]. Дані особи є батьками [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка є донькою [PERSON] та яка згідно свідоцтва про шлюб змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно довідки Роздорської селищної ради № 764 від 13.10.2014 року на час смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживали його дружина [PERSON] та донька [PERSON], [INFO] 12 вересня 2014 року КП « Синельниківське МБТІ» був виготовлений технічний паспорт на домоволодіння [ADDRESS] на ім'я [PERSON] . Із копії інвентарної справи КП « Синельниківське МБТІ» на домоволодіння [ADDRESS], яка була надана на запит суду вбачається, що 19 січня 1981 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] зверталися до БТІ для отримання довідки- характеристики для звернення в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину. Вказана довідка була видана 30.01.1981 року. Крім того, [PERSON], [PERSON], [PERSON] 19 березня 1990 року зверталися до БТІ з заявою про реєстрацію права власності і просили видати свідоцтво про право власності на житловий будинок. Така довідка- характеристика була видана КП « Синельниківське МБТІ» 03 травня 1990 року [PERSON], [PERSON] Крім того, в матеріалах інвентарної справи є договір про надання послуг з технічної інвентаризації нерухомого майна від імені [PERSON] від 23.09.2014 року. Згідно копії листа КП « Синельниківське МБТІ»№2656 від 25.12.2014 р. 22.12.2014 року спеціалістом БТІ було проведено обстеження нерухомого майна за вищезазначеною адресою, при обстеженні було виявлено, що житловий будинок зруйновано. Листом Другої синельниківської державної нотаріальної контори №01-16/314 від 05.03.2016 року було повідомлено про те, що після померлого [INFO]; [PERSON]; [INFO] [PERSON]- спадкові справи не заводились. Після померлої [INFO] [PERSON] з заявами про прийняття спадщини зверталися спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; [PERSON], [PERSON]. В матеріалах спадкової справи міститься лист державного нотаріуса [PERSON] на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про необхідність явки в нотаріальну контору на 9 год.25 червня 1990 року для отримання частки в спадковому майні. Разом з тим, суд приймає до уваги те, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] і [INFO] [PERSON]- жодній особі не видавалося і право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями залишилось зареєстрованим за [PERSON]. Рішенням Роздорської селищної ради № 149 - 15 від 10.10.2012 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. 09.12.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського МУЮ за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], а 10.12.2013 року державним реєстратором [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно. Рішенням Роздорської селищної ради № 295 - 27 від 15.10.2014 року були скасовані як незаконні рішення сесії Роздорської селищної ради № 79 - 4 від 12.01.2007 року «Про прийняття земельних ділянок до комунальної власності», № 395 - 25 від 10.08.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель [PERSON]», № 149 - 15 від 10.10.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] та надання у власність земельної ділянки». Постановою Синельниківського міськрайонного суду від 25.05.2015 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені, а саме, було визнано незаконним та скасовано рішення сесії Роздорської селищної ради № 295 - 27 від 15.10.2014 року «Про скасування рішень сесії Роздорської селищної ради № 79 - 4 від 12.01.2007 року, № 395 - 25 від 10.08.2010 року та № 149 - 15 від 10.10.2012 року». Так, постановою Синельниківського міськрайонного суду від 25.05.2015 року встановлено, що результатами перевірки, проведеної 06.12.2006 року комісією у складі землевпорядника Роздорської селищної ради, голови земельної комісії та депутата Роздорської селищної ради встановлена відсутність будівель та споруд на земельній ділянці за [ADDRESS]. Актом вибору та обстеження даної земельної ділянки, складеному у 2010 році, також встановлена на ній відсутність будівель та споруд. Також судом встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] завжди належала Роздорській селищній раді і перебувала у користуванні громадянина [PERSON] до моменту його смерті, а після цієї дати і з часу зруйнування житлового будинку земельна ділянка стала вільна від будь-яких споруд на ній, тому ніхто окрім Роздорської селищної ради, як територіальної громади, не мав права розпорядитися земельною ділянкою та використовувати. З урахуванням того, що судом зроблений висновок щодо законності рішення сесії Роздорської селищної ради № 79-4/V від 12.01.2007 року щодо прийняття до земель комунальної власності земельної ділянки, розташованої в межах с. Роздори, яка була не передана у власність або в користування за адресою: [ADDRESS], був зроблений висновок про те, що рішення сесії Роздорської селищної ради № 395-25/ V від 10.08.2010 року та № 149-15/ VІ від 10 жовтня 2012 року також є законними та прийнятими в межах повноважень органу місцевого самоврядування. Рішенням Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 395-25/V від 10.08.2010 року було вирішено надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирішуючи спір між сторонами у справі суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом УРСР, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України; Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень»; Законом України « Про місцеве самоврядування». З 01 січня 2002 р. набрав чинності Земельний Кодекс України . Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (з 01 січня 2002 року) право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи права користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки ( п. 7 розд. Х «Перехідні положення» ЗК), одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України- до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.2 ст.1225 ЦК України - до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною 2 ст.120 ЗК України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. До правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми. До правовідносин, які виникли раніше і регулювалися нормативно-правовим актом, який втратив чинність, але права й обов'язки зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, застосовуються положення нових актів цивільного законодавства. З врахуванням наведених норм права необхідно зробити висновок, що право власності або право користування земельною ділянкою, з 1 січня 2004 року ( з моменту набрання чинності Цивільним кодексом України) переходить до особи тільки у випадку, якщо така особа зареєструвала право власності у встановленому законом , після 1 січня 2004 року, порядку. Будь-яких документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] позивачка та її представник суду не надали. З матеріалів справи, яка розглядається судом, вбачається, що позивач [PERSON] не набула право користування спірною земельною ділянкою, оскільки на момент розгляду справи судом суду не надані документи, які б підтверджували право власності позивача на житловий будинок [ADDRESS]. Обгрунтування, які наведені позивачем та її представником в позовній заяві і під час судового розгляду, щодо права позивача на спадкове майно- знаходиться поза межами розумного сумніву і підлягає окремому доказуванню. Самостійних позовних вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] суду не заявлено і будь-яких судових рішень, які б набрали законної сили, з цього приводу- суду не надано. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Станом на 2007 рік, тобто на момент прийняття рішення сесії Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №79-4/ІV від 12.01.2007 р.( в частині земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS]) , так і станом на 2010-2012 роки ( на момент прийняття рішень №395-25/V від 10.08.2010 р.№149-15/VІ від 10.10.2012 року) - у позивача [PERSON] відсутні право встановлювальні документи на житловий будинок і земельну ділянку [ADDRESS]. Отже, суд прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] не доказаний факт того, що прийняттям спірних рішень Роздорською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області були порушені її особисті немайнові, майнові права або інтерес. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що судовому захисту підлягає особистий немайновий права, майнові права та інтерес. Отже, суд прийшов до висновку, що особисті немайнові та майнові права та інтереси позивачки вказаними рішеннями Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області- не порушені, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed