Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на частину недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недоотримана за життя пенсія. В процесі оформлення спадщини, на запит нотаріуса відповідачем було нараховано довідку для видачі свідоцтва про право на спадщину та листом від 14 квітня 2020 року № 4057/03-18 було повідомлено, що сума недоотриманої пенсії за період з 13 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року становить 67134,68 грн. Відповідно до вказаної довідки 30 липня 2020 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Федоровою О.Є. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в загальній сумі 67134,68 грн. Однак на запит позивача стосовно загального розміру недоотриманої пенсії відповідачем листом від 03 серпня 2020 року №26-27/С-31/8-1239/20 було повідомлено, що загальна сума недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2019 року становить 82037,60 грн. Крім того відповідачем було повідомлено з посиланням на норми ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо його обов`язку виплатити недоотриману пенсію за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З відомостей, наданих відповідачем цим листом позивачем шляхом власних розрахунків було вставлено, що сума в розмірі 14953,29 грн (фактично це недоотримана пенсія починаючи з 01 березня 2016 року по 12 лютого 2017 року) не була охоплена довідкою, наданою нотаріусу для включення до її свідоцтва про право на спадщину (за період з 13 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року). Такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що порушують її права, як спадкоємця на цю частину недоотриманої пенсії. З огляду на викладене позивач вважає, що загальна сума недоотриманої пенсії після смерті її матері [PERSON] з урахуванням довідок, наданих відповідачем на запити позивача та нотаріуса за періоди з 01 березня 2016 року по 12 лютого 2017 року та з 13 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року згідно розрахунків позивача складає разом - 82037,60 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Луганської областіна свою користь залишок недоотриманої пенсії у розмірі 14953,29 грн, який не було включено до спадщини, але нараховано відповідачем за період з 01 березня 2016 року по 12 лютого 2017 року та не надано нотаріусу на його запит. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 13 травня 2021 року на адресу суду від представника відповідача (Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року було замінено належним відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у 31 липня 2020 року позивач звернулася до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про виплату недоотриманої пенсії. Із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом, вбачається, що спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 67 134,68 грн., з яких позивачу було сплачено у встановленому порядку 59126,82 грн., з обмеженням виплати періодом три роки, на підставі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також у відзиві представник відповідача наголошував, що пенсія, яка залишилася недоотриманою пенсіонером у зв`язку з його смертю входить до складу спадщини та виплачується лише за наявності свідоцтва про право на спадщину, а доказів звернення до нотаріуса, відмови в оформленні прав на спадщину за спірний період позивачем не надано. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Просили суд розглянути справу без їх участі. На позовних вимогах наполягали та просили позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просить розглянути справу у відсутність представника. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м. Луганськ померла [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 701. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2020 року, виданим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Федоровою О.Є, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 67134,68 грн, що належить [PERSON] на підставі листа від 14 квітня 2020 року № 4057/03-18 Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Згідно відповіді Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 03 серпня 2020 року №26-27/С-31/8-1239/20, наданої на запит позивача, загальний розмір недоотриманої за життя пенсії [PERSON] за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2019 року становить 82037,60 грн (що встановлено при арифметичному складенні різних розмірів пенсії за цей період, вказаних в довідці), проте період, за який на запит нотаріуса надано інформацію стосовно суми недоотриманої пенсії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, складає з 13 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року. Також у вказаному листі відповідачем зазначено, що відповідно до норм ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено його обов`язок виплатити недоотриману пенсію за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, в зв`язку із чим для розрахунку недоотриманої пенсії взято вищевказаний період. З довідки від 24 червня 2021 року № ОР 909200146475 вбачається, що за період, більший ніж за три роки до дня звернення позивача за отриманням пенсії, а саме з 01 березня 2016 року по 12 лютого 2017 року, пенсія [PERSON] була нарахована відповідачем та має сукупний розмір - 14953,29 грн. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме: права на отримання спадкового майна після смерті [PERSON] . Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна, шляхом надання нотаріусу на його запит неповних відомостей про недоотриману спадкодавцем пенсію, обмежених трирічним строком до дня звернення за отриманням пенсії, для їх включення до свідоцтва про право власності на спадщину. Посилання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову на те, що основним позасудовим способом оформлення права власності на майно в порядку спадкування за законом є отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса і ненадання позивачем доказів неможливості у такий способі реалізувати свої спадкові права, є помилковим, оскільки в матеріалах справи наявні відомості, що не оспорюються сторонами, стосовно того, що позивач вже зверталася до нотаріуса, де отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але лише на частку належного їй, як спадкоємцю, майна - недоотриману пенсію матері, нараховану за період з 13 лютого 2017 року по 31 серпня 2019 року в розмірі - 67134,68 грн. На частку недоотриманої пенсії [PERSON] з 01 березня 2016 року по 12 лютого 2017 року у розмірі 14953,29 грн відповідачем відомості нотаріусу не надано, без чого той позбавлений можливості видати свідоцтво, оскільки відповідно до п. 4.14. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 із змінами та доповненнями при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. При цьому суд також враховує правову позицію, яка знайшла своє відображення в постановах Луганського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у справі №428/4826/20, від 27 липня 2021 у справі №428/3913/20 та від 22 липня 2021 року у справі № 428/10113/20. В цих постановах по справам з аналогічними по змісту спірними правовідносинами Луганський апеляційний суд серед іншого зазначає, що саме позивачці видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на частину недоотриманої пенсії, а, отже, вона є такою, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). З урахуванням вище викладеного та відповідно до положень ч. 3 ст. 52 Закону, ст. 1227 ЦК України, позивачка має право на отримання спірних сум у порядку спадкування за законом. За таких обставин, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved