Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про\~стягнення аліментівна утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають дитину. Шлюб з відповідачем розірвано та вони проживають окремо. Син проживає разом із нею. Відповідач матеріальну допомогу на дитину надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти позову [PERSON] у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Наголошував, що добровільно сплачує кошти позивачу на утримання спільного сина. Окрім цього, звертав увагу суду, що знаходиться на обліку у лікарняному закладі через важку хронічну хворобу. [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 15.03.2016 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.\~\~\~\~\~ Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Щедро», від 04.06.2020 року № 889 дохід [PERSON] за період з 01.02.2020 року по 31.05.2020 року склав 35\~949, 30 грн., де працює на посаді менеджера з продажу. Згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 73\~647/04-36-52-80 від 27.07.2020 року\~ [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року доходів не мала.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182\~Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 1\~ст. 189 СК України\~батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Отже, домовленість батьків щодо сплати одним з них аліментів на дитину, може підтверджуватись відповідною письмовою угодою, яка має бути посвідчена нотаріально. [PERSON] обґрунтовував свої доводи про те, що він добровільно сплачував аліменти на дитину, посилаючись на надані ним виписки про перерахування коштів на ім`я [PERSON] . Згідно наданих виписок [PERSON] у період з 16.03.2019 року по 29.05.2020 року переводив на рахунок [PERSON] грошові кошти, між тим, не в усіх виписках по переказам зазначено призначення таких платежів. Водночас, позивач заперечувала щодо домовленості з відповідачем щодо розміру аліментів та строків їх сплати. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 6\~статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи заперечення позивача, посилання [PERSON] на вказані виписки про перекази грошових коштів, не може бути достатнім доказом наявності домовленості сторін щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на дитину. Доказів щодо стану здоров`я відповідачем [PERSON] суду не надано. При цьому, надані копії квитанції про купівлю ліків, суд не може прийняти до уваги, як доказ на підтвердження стану здоров`я відповідача по справі, оскільки матеріали справи не містять відповідних рекомендацій лікарів та призначення. Надані відповідачем ксерокопії чеків не свідчать про те, що медичні препарати, які в них зазначені необхідні для лікування [PERSON] . Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до\~положень ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн. не сплачений\~\~при подачі позову до суду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved