Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі у період з 2009 року по 2013 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від їх шлюбу [INFO] народилась донька - [PERSON], яка й до сьогодні проживає разом нею. В серпні 2009 року відповідач був засуджений до 7 років позбавлення волі Київським районним судом м. Одеси, за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України. Тобто, фактично відповідач не проживає з сім'ю, після виповнення дитині 2 місяців з дня народження. В 2015 році відповідач звільнився з місць позбавлення волі, та став жити зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. З часу повернення відповідача додому, тобто з 2015 року до сьогодні останній жодного разу не спілкувався зі своєю донькою, у її вихованні участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тобто донька повністю перебуває на її утриманні. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], однак останній ухиляється від їх сплати, оголошений в розшук. Вона постійно наполягала на відповідача про сплату аліментів, тому зараз він змінив номер телефону та уникає будь-яких зустрічі з нею. Тобто, відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, по відношенню до своєї доньки [PERSON]. Тому позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з нього судовий збір у розмірі 640,00 грн.. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця реєстрації. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, а також висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції. Згідно пп.10 п.1 Розділу VIІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак, розгляд справи продовжено за нормами ЦПК в редакції від 15.12.2017 року. Судом встановлено, що 14.03.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано 15.10.2013 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 8). Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки Криворізької гімназії № 49 [PERSON] навчається в цій гімназії в третьому класі. Вихованням дитини займається мати, батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не спілкується з класним керівником, не приводив доньку до гімназії та не забирав її після уроків (а.с.19). З довідки про склад сім'ї та реєстрацію вбачається, що дитина [PERSON], зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Також, в матеріалах справи наявний акт від 05.12.2017 року засвідчений майстром ТОВ «Житлокомцентр», в якому зазначено, що [PERSON], за адресою: [ADDRESS], не мешкає, у житті доньки участі не приймає (а.с. 17). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття (а.с.10). Ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2015 року [PERSON] оголошений у розшук (а.с. 9). Згідно висновку Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 14.02.2018 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], враховуючи інтереси дитини, виконком Металургійної районної у місті ради вважає за можливе позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України, визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов'язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та надані на підтвердження їх докази і беручи до уваги, що відповідач не забезпечує необхідного харчування; медичного догляду; не спілкуються з дитиною взагалі; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі, який на час звернення до суду складав 640,00 гривень.

Outcome: approved