overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї доньки про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1355 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2016 року. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2015 року видане Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1408). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї доньки про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2003 року. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ №258319 від 18 травня 2004 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №611).(а.с.10). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї доньки про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2010 року. У шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2011 року видане виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області).(а.с.7). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 690,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі народилась дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі [PERSON] Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своєї дитини про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач надав письмову заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що у сторін перебуваючи у зареєстрованому шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден надавати, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що у неї перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своїх дітей про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дітей. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач надав письмову заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своїх дітей не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден надавати, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та призначити стягнення аліментів у розмірі 2000,00 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дітям не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах своїх дітей про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви на кожну дитину та до повноліття дітей. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. У шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своїх дітей не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітям, але згоден надавати та позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та призначити стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, в подальшому стягнувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог у своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, але шлюб було розірвано. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині не бажає, у звязку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду в інтересах свого сина про примусове стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. Позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач надав письмові заперечення в яких вказав, що він офіційно не працює, постійного заробітку та доходу не має у звязку з цим просив встановити розмір аліментів виходячи із його матеріальних можливостей. Просив проводити розгляд без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1995 року, але 21 листопада 2006 року шлюб було розірвано. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №105695 від 05 червня 2001 року видане Виконкомом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області).(а.с.5). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але згоден надавати, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та призначити стягнення аліментів у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач нехтує своїми обовязками не піклується про сім`ю, сторони мають різні погляди на шлюбні стосунки. У судове засідання позивач [PERSON]яна Л.Д. надала заяву про розгляд справи без її участі та у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10 серпня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №43 від 10.08.1991 року вчинений Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, свідоцтво про шлюб серії ІV-КИ №345715, видане 10 серпня 1991 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу неповнолітній дітей не має. Також встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачені нею при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач нехтує своїми обовязками не приділяє достатньої уваги сину та не піклується про сім`ю, сторони мають різні погляди на шлюбні стосунки. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 23 листопада 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 25 від 23.11.1990 року вчинений виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, свідоцтво про шлюб серії 1-КИ №105605, видане повторно 26 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії VII-КИ №294034, видане 26 січня 1993 року). Також встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачені нею при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2014 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що сторони мають різні погляди на шлюбні стосунки, з січня 2017 року вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство. Наразі вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі та у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просив розірвати шлюб з позивачем. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27 лютого 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №07 від 27.02.2014 року вчинений виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 27 лютого 2014 року комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 04 червня 2014 року). Також встановлено, що з січня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 704,80 грн., сплачені нею при подачі позову.

Outcome: approved