Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати [PERSON] разом з її дитиною - сином [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою №10, що розташована в будинку №12 по вул. Кузнєцова в м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона, згідно договорів купівлі-продажу майна, укладених 06.11.2000 року, є власником зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] з 06.10.2000 року до 19.12.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача [PERSON]. Відповідач та її син [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі, однак з травня 2009 року в ній не проживають, оскільки ще до розірвання шлюбу між [PERSON] та сином позивача [PERSON], вони разом виїхали проживати на зйомну квартиру. Після розірвання шлюбу між відповідачем та сином позивача, вони домовились, що старший їх син [PERSON], [INFO], залишиться проживати разом зі своїм батьком, а молодший син [PERSON], [INFO], буде проживати разом з матірю відповідачем у справі [PERSON]. Таким чином відповідач та її син [PERSON], в зазначеній квартирі з травня 2009 року не проживають, проте на них нараховуються комунальні платежі, які позивач вимушена сплачувати сама. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка також є законним представником малолітнього [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки тоді дитина буде позбавлена права на житло. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, знає її 10 років, що [PERSON] та її син [PERSON] в зазначеній квартирі не проживають років 5. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що є сусідом позивача, знає її років 10, та дав показання аналогічні показанням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно договорів купівлі-продажу майна, від 06.11.2000 року, позивач є власником квартири №10, що розташована в будинку №12 по вул. Кузнєцова в м. Кривому Розі (а.с.7-9). Відповідач [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі як члени сімї власника житла (а.с.14). Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідач [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON], законним представником якого вона є, понад 5 років в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт їх не проживання з 2009 року в квартирі №10, що розташована в будинку №12 по вул. Кузнєцова в м. Кривому Розі, підтверджується актом від 03.04.2015 року, складеним мешканцями будинку №12 (а.с.15). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність [PERSON] разом з її малолітнім сином [PERSON], у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та показань свідків, а відтак є підстави вважати, що вони втратили право користування зазначеною квартирою. Разом з тим, суд зазначає, що згідно із ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Поряд з тим, представником третьої особи не було надано доказів, яким же чином задоволення даного позову позбавить малолітнього [PERSON] права на належне позивачу житло. Отже, за викладених вище обставин суд уважає про можливість задоволення позову. Окрім того, суд зауважує, що відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved