Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 08.07.2009 року, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до повноліття дитини та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до повноліття дитини. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені через непорозуміння; несхожість характерів; зберереження сімї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився та надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 2009 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, актовий запис №672 (а.с.8). Подружні стосунки між сторонами припинені через несхожість характерів; постійні сварки; сім'я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Позивачка не скористалася правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.113 СК України. Відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку; діти перебувають на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі\~викладеного,\~відповідно до\~ст.\~ст.\~104,\~105,\~112,\~180,\~182,\~191\~СК України,\~

Outcome: approved