Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 27.08.2015 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівської області, актовий запис за № 412. Від даного шлюбу у них 23.02.2016 народився син [PERSON]. Вказує, що на протязі року сімейне життя між ними поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбу. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, які кожен раз спричиняють їй та їх дитині душевні страждання. Таким чином, вважає, що подальше примирення та збереження сімї неможливі, а тому просить розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позов підтримує, судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (до одруження Лесишин) [PERSON] 27.08.2015 уклала шлюб зі [PERSON], який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис за № 13 (свідоцтво про шлюб серія І-СГ № 252746). Від даного шлюбу у них 23.02.2006 народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-СГ № 479871 від 25.02.2016. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved