Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [INFO] року народження. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею. На утримання доньки з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В теперішній час їхня донька, [PERSON] навчається в КВНЗ «Макіївське педагогічне училище» та є студенткою третього курсу шкільного денного відділення з 01.09.2011 року по 30.06.2015 рік. Для навчання доньки нею було придбано канцелярські товари на суму 415,77 грн., ноутбук «Lenovo Z 580», вартістю 5 431,20 грн., операційну систему «Windows 7», вартістю 1 199,00 грн., антивірусну систему «Dr.Web», вартістю 439,00 грн., сервісне обслуговування на суму 39,00 грн., сумка для ноутбука, вартістю 267,00 грн., принтер «Epson XP-306», вартістю 858,00 грн., СНПЧ з чорнилами, вартістю 452,00 грн., синтезатор «Yamaha E 223» зі стійкою, вартістю 2 113,12 грн., мишка комп'ютерна «N-320-2 Yellow», вартістю 66,00 грн. Таким чином, всього для навчання доньки нею було витрачено 11 280,09 грн. Вважає, що відповідач повинен компенсувати їй понесені витрати в розмірі ? частини, а саме в розмірі 5 640,04 грн., які вона просить суд стягнути з відповідача на її користь. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснивши, що у нього відсутня матеріальна можливість сплачувати такі витрати, він не працю, перебуває у другому шлюбі від якого має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], вказаний факт визнаний сторонами та ніким не оспорюється, крім того підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 30.06.2009 року, копія якого є в матеріалах справи. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 30.06.2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що нею були понесені додаткові витрати на придбання канцелярських товарів, ноутбуку, синтезатора, тощо, що підтверджує відповідними письмовими доказами. Але, суд вважає, що вказані витрати не є додатковими та не викликані будь-якими особливими обставинами, позивачем не обґрунтовано та не доведено, як ці витрати викликані особливими обставинами, та не надано доказів необхідності придбання саме цих товарів і саме за сплаченою позивачем вартістю цих товарів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім'ї серії [NUMBER], виданого 25 липня 2013 року Ленінською районною в м. Донецьку ради, що свідчить про наявність у відповідача ще утриманців, що також підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких є в матеріалах справи. Крім того, згідно Довідки, виданою Докучаєвським міським центром зайнятості № 05-16/438 від 04.03.2014 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Докучаєвському МЦЗ з 29 листопада 2013 року. Дохід за період з 29 листопада 2013 року по 28 лютого 2014 року становить 0,00 грн. Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити висновок про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини та взагалі про відсутність у останнього матеріальної можливості оплатити такі витрати, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного, ст. 185 СК України,

Outcome: dismissed