Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що 27.10.2000 р. померла її тітка [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки (паю) загальною площею 4,87 га, розташованої на території Андріївської сільської ради Роменського району, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну ділянку серії СМ №044009. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] Однак оформити свої спадкові права не може, оскільки документально не підтверджуюся родинні відносини між нею та [PERSON], бо свідоцтво про народження її матері не збереглося, і відповідні метричні книги в Державному архіві відсутні; крім того у Сертифікаті прізвище тітки зазначено як «Бобошко» - прізвище цивільного чоловіка останньої. З огляду на зазначене просила в судовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] а також факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Сертифікат на право на земельну ділянку серії СМ № 044009 належав померлій [PERSON] Позивач також просила визнати за нею в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та проведення відповідної реєстрації права власності на вказану вище земельну ділянку, оскільки [PERSON] за життя не отримала державний акт на право приватної власності на неї. Позивач в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, суду пояснив обставини викладені в ній. Відповідачі та третя особа в заявах до суду проти позову не заперечували, просили справу слухати без участі їх представників. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних позивача, свідоцтва про народження вона народилася 2 жовтня 1944 р. в с. Андріївка Роменського району (а.с. 14,15). Зі свідоцтва про народження позивача вбачається, що її батьками були «Марєнко Григорій Андрійович» та «Марєнко Ксенія Андріївна». Відповідно до свідоцтва про шлюб дошлюбне прізвище матері позивача «Папуша», рік народження останньої - 1914 (а.с. 16). Мати позивача [PERSON] померла 14.11.1985 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Відповідно до довідки Державного архіву Сумської області від 09.06.2016 р. підтвердити факт народження [PERSON] немає можливості, оскільки метричні книги про народження с. Андріївка за 1914 р. на зберігання до архіву не надходили (а.с. 18). Як вбачається з копії погосподарської книги колгоспу ім. Щорса матірю [PERSON], [INFO] зазначено «[PERSON], 1877 р.н.» . Відповідно до довідок Андріївської сільської ради № 02-34/171 від 17.06.2014 р. № 02-34/352, № 02-34/353, № 02-34/365 від 12.12.2016 р. 27 жовтня 2000р. померла тітка позивача - [PERSON] (а.с. 21, 22, 23, 24). Відповідно до довідки Державного архіву Сумської області від 09.06.2016 р. батьками [PERSON], [INFO] були «Папуша Андрій Андрійович» та «Папуша Марія Миновна» (а.с. 20). Як вбачається з копії погосподарської книги на [PERSON] його дружиною записана [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до відповіді Роменського районного відділу ДРАЦС № 247-15.18260 від 20 січня 2017 р. 25 січня 1984 р. Андріївською сільською радою Роменського району було складено актовий запис № 2 про шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) П.А., а актовий запис про смерть № 10 від 28.10.2000 р. складений на [PERSON] (а.с. 48). 26 березня 1996 р. на підставі рішення Роменської райдержадміністрації від 21 березня 1996 р. № 110 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя «Бобошко Палажки Андріївни», та посвідчував її право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Шевченка розміром 4,87 (а.с. 26). Відповідно до довідок Андріївської сільської ради № 02-34/30 від 23 січня 2017 р. та № 02-34/28 від 31 січня 2017 р. [PERSON] помер 8 листопада 2006 р., на день його смерті за адресою його реєстрації інших осіб зареєстровано не було, спадкоємці після його смерті відсутні (а.с.56, 57). Згідно Словника довідника імена «Пелагея» та «Палажка» етимологічно споріднені, подібні за звуковим складом, мають спільні зменшені варіанти і можуть взаємозамінюватися в розмовно-побутовому вжитку. Відповідно до довідок Андріївської сільської ради № 02-34/171 від 17.06.2014 р. № 02-34/352, № 02-34/353, [PERSON] з 1998 р. і по день смерті потребувала постійного догляду, у звязку з чим позивач проживала разом з нею і здійснювала догляд, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], розпорядилась майном останньої (а.с. 21, 22,23, 24). Свідки [PERSON] та [PERSON], кожна зокрема, пояснили, що знали позивача та померлу [PERSON], які доводилися племінницею та тіткою, а також те, що [PERSON] перебувала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] У звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON], а також розбіжностями в написанні прізвища померлої в запису про смерть та в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) позивач не може оформити свої спадкові права. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, в тому числі факт родинних відносин, факт належності правовстановлюючих документів, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. \~ \~І оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON], а також розбіжностями в написанні прізвища померлої в запису про смерть та в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), і усунути ці розбіжності іншим чином ніж в судовому порядку неможливо, то вимоги позивача про встановлення юридичних фактів з врахуванням встановлених обставин підлягають задоволенню. Наведені факти свідчать також, що між сторонами склалися і цивільні правовідносини з приводу визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки, які регулюються ст.ст. 524, 549 ЦК України 1963 р., ст. ст. 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 81, 125 ЗК України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що 26 березня 1996 р. на підставі рішення Роменської райдержадміністрації від 21 березня 1996 р. № 110 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), та посвідчував право спадкоємця на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Шевченка розміром 4,87, проте Державний акт спадкоємець не отримала, її право власності на земельну ділянку не було зареєстровано, земельна ділянка не була внесена до Державного земельного кадастру, в звязку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та провести державну реєстрацію речових прав на цю земельну ділянку на своє імя, відповідач не заперечували проти задоволення позову, фактично визнавши його, тому з врахуванням встановлених фактів, вимоги позивача підлягають задоволенню і за нею необхідно визнати в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки в судовому порядку.

Outcome: approved