Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

\~Позивач звернулася в суд з позовом, в якому зазначила, що її батько - [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], проте оформити своє право власності не встиг, оскільки помер 14.12.2013 р. Вона з відповідачкою є спадкоємицями після смерті батька, тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.. Ткаченка, 20 (загальна площа 52 кв.м., житлова 31,1 кв.м.) та земельну ділянку площею 4,59 га на території Селидівської міської ради Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилися після смерті батька [PERSON], померлого 14 грудня 2013 року. Позивач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, просила суд їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву про можливість розгляду справи у її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Позивач звертається до суду із позовом про визнання права на спадок за законом у звязку з тим, що він фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх прав через те, що за життя спадкодавець [PERSON] не оформив належним чином своє право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул..Ткаченка, 20, та земельну ділянку, площею 4,59 га. Ці обставини обґрунтовуються доказами, доданими до заяви. Відповідно до ст..328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст..392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, згідно повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлої 22.02.2012 р., було заведено спадкову справу 14.02.2015 р., свідоцтв про право на спадщину не видавалося, заповітів конторою не посвідчувалося. Право власності [PERSON] на нерухоме майно підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 1696, виданим 28.05.1994 р. державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого 30.08.1993 р. на житловий будинок; копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 024124, виданим 12.03.2005 р. Селидівською міською радою. Згідно довідки, [PERSON] мешкав разом із [PERSON] по день її смерті 22.02.2012 р. за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул..Ткаченко, 20. Постановою державного нотаріуса від 22.03.2017 р. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право власності за законом у звязку із пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини та через відсутність оригіналів державного акту на земельну ділянку серії ДН № 024124, оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.05.1994 р. Селидівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1696. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання права на спадок за законом, оскільки, згідно ст.ст.\~1217,\~1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що так як позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, є обєктивні перешкоди в оформленні його права на спадок, то позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач не має іншого способу засобу захисту своїх інтересів для визнання його права власності, окрім, як рішення суду.

Outcome: approved