Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з цим позовом, указуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому за час життя майно, зокрема, на земельну ділянку № [ADDRESS] площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик». [PERSON] вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.12.1998 року. Звернувшись до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті чоловіка, їй, позивачеві, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на останню. Відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну ділянку зумовлена тим, що 07.10.2014 року документи, в тому числі Державний акт на право приватної власності на землю, був викрадений. Крім того, у вказаному Державному акті допущено помилку у написанні прізвища її, позивача, чоловіка зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~У зв`язку з викладеним, позивач просила суд встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.1998 року Ювілейною селищної радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3526; встановити той факт, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності належала земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик»; визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову, зазначаючи, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] і остання не належить до земель комунальної власності, отже відповідачем жодним чином не порушувалися права позивача. З огляду на зазначене, Дніпровська міська рада не є належним відповідачем у справі. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик». Судом встановлено, що [PERSON] у визначений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Постановою від 01.09.2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.18). Даних за те, що інші особи звертались за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] не встановлено. Як встановлено судом, у спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.12.1998 року. Однак у вказаному Державному акті помилково зазначено прізвище [PERSON] як [PERSON] (а.с. 13-14). З аналізу наданих позивачем доказів, а саме: копії свідоцтва про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 07.07.2011 року, копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.1998 року Ювілейною селищною Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , копії свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , виданого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. 01.09.2016 року [PERSON] , копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку можна зробити висновок, що за час життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик» (а.с. 12-15, 19-23). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положенням статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду судами цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (п.3.1). Отже, встановивши, що позивач [PERSON] , у встановлений законом строк, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових прав після смерті [PERSON] , але їй обґрунтовано було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (земельну ділянку № 48 площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик»), правомірність володіння якою за час життя [PERSON] доведена, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № [ADDRESS] площею 0,040 га, яка розташована на території садівничого товариства «Стіновик». Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 28.12.1998 року Ювілейною селищної радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, та встановлення того факту, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності належала вказана земельна ділянка, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як встановлено судом, [PERSON] є померлою особою, цивільна правоздатність якої припинилася у момент її смерті, а тому юридичний факт стосовно померлої особи не може бути встановленим. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині вимог та задовольняє позов [PERSON] частково.

Outcome: partial