Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що вона є власником житлового будинку розташованого по вул. Щаслива № 7 у селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області. 06 червня 2015 року між її сином та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після одруження її сина [PERSON] вона зареєструвала [PERSON] у своєму житловому будинку по вул. Щаслива № 7 у селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області. 13 лютого 2018 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області, шлюб між [PERSON] та бувшою невісткою [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знялась із реєстрації з її житлового будинку. Однак на прохання знятись із реєстрації відповідач не реагує. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 7 по вул. Щаслива у селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області. Зобовязати [PERSON] сільську раду Ямпільського району, Вінницької області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в житловому будинку № 7 по вул. Щаслива у селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Подала клопотання зі змісту якого встановлено, що вона не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву вх. № 2933 від 03.05.2018 року про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. На адресу суду повернувся лист з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №2450000525173 з відміткою «про вручення особисто». Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року було закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 21 травня 2018 року з повторним викликом сторін. Відповідач [PERSON] 21 травня 2018 року в судове засідання повторно не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. У відповідності з ч.1 ст.280 та ст.281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду, позивач не заперечує проти такого розгляду у порядку загального позовного провадження. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 04 квітня 2007 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вул. Щаслива (бувша Червоноармійська), № 7 в селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області(а.с.6). Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Із довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області №92 від 22.03.2018 року встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації на території [PERSON] сільської ради Ямпільського району, Вінницької області не проживає більше шести місяців (а.с.8). Із показів свідка [PERSON] в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з вересня 2017 року не проживає в житловому будинку за адресою вул. Щаслива, № 7 в селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області та її місце проживання невідоме. Із показів свідка [PERSON] в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з вересня 2017 року не проживає в житловому будинку по вул. Щаслива, № 7 в селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р. Відповідач[PERSON] не проживаючи вжитловому будинку №7 по вул. Щаслива в селі Безводне, Ямпільського району, Вінницької області, але залишаючись зареєстрованим в ньому, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, оскільки в неї виникають ускладнення з розпорядженням майном. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що права позивача як власника будинку порушені з боку відповідача і відновлення порушеного права можливе усуненням перешкод в користуванні та розпорядженні позивачем належним йому житловим будинком, а саме шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, тому в порядку ст.141 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому пропорційно відповідачами, понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача половину судових витрат. Згідно ч.1ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем [PERSON] сільською радою Ямпільського району, Вінницької області, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved