Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Полтавського району, третя особа Міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 24.07.2003 року на підставі Розпорядження Полтавської районної державної адміністрації №484 про розгляд і затвердження проекту розташування земельних часток (паїв) ДСП ім.А.С. Макаренка в межах Ковалівської та Куликівської сільських рад, на імя [PERSON] виготовлено Державний акт Серія ПЛ №000963 на право власності на земельну ділянку площею 5,84 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324081900:00:038:0003. На підтвердження даного факту, [PERSON] також внесена до Списку громадян-членів ім.А.С. Макаренка на території Ковалівської та Куликівської сільських рад Полтавського району Полтавської області, які, мають право на отримання земельної частки(паю) під номером №264. Також до матеріалів позовної заяви додається копія Трудової книжки серії БТ-ІІ №6403037 від 01 жовтня 1993 року, де зазначено що Позивач дійсно працювала в ДСП ім.А.С. Макаренка та звільнена 08.09.1997 року у звязку з його ліквідацією тому і має право на вищезазначену земельну ділянку. Наданий час Позивач має намір укласти договір оренди належної їй земельної ділянки, але виявилось, що Державний акт Серія ПЛ №000963 на право власності на земельну ділянку площею 5,84 га, на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 5324081900:00:038:0003 втрачено, що є наслідком неможливості зареєструвати інше речове право на дану земельну ділянку. Згідно з пунктом 47 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868: 48. Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: 1) завірену в установленому порядку органом, що видав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). За результатом розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та субєкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.. Отже, для реєстрації права власності не земельну ділянку при втраті державного акта на право власності на земельну ділянку достатньо надати державному реєстратору прав або нотаріусу належним чином завірену копію втраченого або пошкодженого державного акта. Але виявилось, що на архівній копії Державного акта не зазначено дату його видачі, тому і не можливо зареєструвати право власності у визначеному Законом порядку. Тому Позивач не має можливості реалізувати право без звернення до суду з даною позовною заявою, адже в архівній копії не внесено запис, щодо його видачі. В судове засідання позивач не зʼявила, від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача - Ковалівської сільської ради Полтавського району, в судове засідання не зʼявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі Представник третьої особи - Міськрайонне управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в судове засідання не зʼявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24.07.2003 року на підставі Розпорядження Полтавської районної державної адміністрації №484 про розгляд і затвердження проекту розташування земельних часток (паїв) ДСП ім.А.С. Макаренка в межах Ковалівської та Куликівської сільських рад, на імя [PERSON] виготовлено Державний акт Серія ПЛ №000963 на право власності на земельну ділянку площею 5,84 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5324081900:00:038:0003. На підтвердження даного факту, [PERSON] також внесена до Списку громадян-членів ім.А.С. Макаренка на території Ковалівської та Куликівської сільських рад Полтавського району Полтавської області, які, мають право на отримання земельної частки(паю) під номером №264. Також до матеріалів позовної заяви додається копія Трудової книжки серії БТ-ІІ №6403037 від 01 жовтня 1993 року, де зазначено що Позивач дійсно працювала в ДСП ім.А.С. Макаренка та звільнена 08.09.1997 року у звязку з його ліквідацією тому і має право на вищезазначену земельну ділянку. Наданий час Позивач має намір укласти договір оренди належної їй земельної ділянки, але виявилось, що Державний акт Серія ПЛ №000963 на право власності на земельну ділянку площею 5,84 га, на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 5324081900:00:038:0003 втрачено, що є наслідком неможливості зареєструвати інше речове право на дану земельну ділянку. Згідно з пунктом 47 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868: 48. Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: 1) завірену в установленому порядку органом, що видав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). За результатом розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та субєкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.. Отже, для реєстрації права власності не земельну ділянку при втраті державного акта на право власності на земельну ділянку достатньо надати державному реєстратору прав або нотаріусу належним чином завірену копію втраченого або пошкодженого державного акта. Як виявилось, що на архівній копії Державного акта не зазначено дату його видачі, тому і не можливо зареєструвати право власності у визначеному Законом порядку. Тому Позивач не має можливості реалізувати право без звернення до суду з даною позовною заявою, адже в архівній копії не внесено запис, щодо його видачі. Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом . Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved