Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 11 березня 1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 березня 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського району м. Києва, актовий запис № 274 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Має з відповідачем різні погляди на виховання дитини, різні цілі у житті, що приводить до сварок. На сьогоднішній день шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, так як подальше спільне життя буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила про стягнення аліментів у розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. За таких обставин суд знаходить можливим задовольнити позовні вимоги, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги. Тому позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 30 відсотків з усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved