Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування часток квартири від 26.09.2019 вона отримала в дар від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 3/4 частин у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка їм належала на праві власності, в результаті реалізації права на приватизацію житла. Решта 1/4 частина зазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане бюро приватизації державного житлового фонду м. Переяслав-Хмельницький від 10.04.1997 та зареєстроване Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації. В зазначеному помешканні на час дарування 3/4 частин квартири були зареєстровані треті особи [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] , які фактично в квартирі не проживають. Після відчуження їй 1/4 частини квартири [PERSON] придбав собі інше житло у сусідньому під`їзді будинку [ADDRESS] та пообіцяв знятись із реєстрації у квартирі. У спірній квартирі відповідач не проживає з вересня 2018 року, а проживає по-сусідству разом із своєю сім`єю у придбаному житлі. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі порушує її права як власника житла, оскільки створює певні обов?язки по сплаті комунальних послуг, які вона повинна сплачувати і за відповідача, а також позбавляє її можливості отримати субсидію. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо користування належною їй квартирою після оформлення договору дарування не існувало. Відповідач не є членом її сім`ї, у квартирі не проживає, а тому не має права користуватися нею та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Даний факт вона підтверджує актами обстеження житлово-побутових умов та показами свідків в судовому засіданні. Позивач та представник позивача - адвокат Васюхно В. О. в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просять його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», які були розміщені 26.04.2019 та 17.05.2019, оскільки відправлені на його адресу судові повістки поверталися до суду в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує та підтвердив обставини, що викладені у позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з?явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, заяву про причини неявки до суду та клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не направила. Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради, в особі начальника Швидкої Т. Д., направив до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування часток квартири, посвідченим 26.09.2018 приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М., реєстр № 1656, відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передали безоплатно у власність позивачу 3/4 частки в праві спільної часткової власності на зазначену квартиру, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/4 частку зазначеної квартири за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1997, виданого бюро приватизації державного житлового фонду м. Переяслав-Хмельницький, номер запису про право власності 27983233 від 13.09.2018. В зазначеному житловому приміщенні зареєстровані позивач, її батьки (треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] ), а також рідний брат (відповідач по справі [PERSON] ), що вбачається із будинкової книги на спірну квартиру. Відповідач в даній квартирі впродовж тривалого часу не проживає, його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує, що підтверджується актами обстеження житла № 289 від 25.10.2018, № 584 від 26.12.2018, складеними депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області Чайкою О.М. Факти, що викладені у актах, підтверджені підписами сусідів [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим у зазначеному житловому приміщенні, фактично по місцю реєстрації не проживає, його особистих речей в квартирі не має, а після відчуження позивачу належної йому 1/4 частини квартири, проживає разом із своєю сім?єю у квартирі [ADDRESS] . Така поведінка відповідача свідчить про те, що він не ставиться до зазначеного житла як до свого помешкання та постійного місця проживання, не приймає участі в його утриманні. Дані обставини в судовому засіданні підтверджуються показами свідків. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача і відповідача, в суді підтвердили, що відповідач [PERSON] , приблизно з вересня 2018 року, не проживає у квартирі [ADDRESS] . В даний час він проживає разом із своєю власною сім`єю у сусідньому під`їзді, де придбав квартиру. Позивач у спірній квартирі проживає разом із своїм чоловіком. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що врегульовано частиною першою ст. 321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи форму власності спірного житлового приміщення; відсутність домовленості між сторонами стосовно збереження за відповідачем [PERSON] права користування житлом; обставину, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном, суд приходить до висновку про застосування до цього спору положень ст. 391 ЦК України відповідно до яких власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки його реєстрація за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном. Судові витрати, що складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 768,40 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved