Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 02 листопада 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , 2008 року народження. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, з підстав, що зазначені. Пояснила, що шлюбно сімейні відносини припинені у жовтні 2020 року. Питань щодо виховання та утримання сина, а також щодо поділу майна на даний час не виникає. Відповідач [PERSON] позов визнає. Пояснив, що примирення неможливе Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 02 листопада 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1166 Від зареєстрованого шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина малолітню дитину сина [PERSON] , 2008 року народження Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з пояснень сторін. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивача, то після розірвання шлюбу має право надалі іменуватись цим прізвищем. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 142 ЦПК України. Позивач при звернені до суду сплатила судовий збір та витрати на правову допомогу за дві позовні вимоги немайнового характеру, натомість звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути Ѕ частку зі сплати понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн., судовий збір у розмірі 908 грн., необхідно повернути позивачу як помилково сплачений. витрат на На підставі викладеного,

Outcome: approved