Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить змінити порядок, спосіб та розмір стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з 06.12.2008 по 21.05.2012 перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 550,00 грн щомісяця, починаючи з 30.10.2013 до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно сплачувати аліменти за рішенням суду відмовляється, розмір аліментів у сумі 550 грн є недостатнім для нормального та гармонійного утримання дитини, а також є меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим, є підстави для зміни способу виконання аліментних зобов`язань, визначених рішенням суду від 23.12.2013, а також для збільшення розміру аліментів. Позивач вимоги позову просить задовольнити та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження у даній справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо обставин, викладених в позовній заяві, в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Отже, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2012 розірвано (а.с.6). Позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після перебування у шлюбі з 06.06.2014 по 29.11.2019 з [PERSON] (а.с.10). Також судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Такий факт підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2013 у справі № 643/17271/13-ц, 2/643/5404/13 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550,00 грн щомісяця, починаючи з 30.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю (а.с.23). У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При цьому, виходячи з положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки і враховуючи її право на вибір способу стягнення аліментів, а також те, що їй не вистачає коштів на утримання дитини, а розмір визначений за рішенням суду в твердій сумі 550,00 грн є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 550,00 грн на 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved