Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовомдо Корабельного районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Свій позов мотивувала тим, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] . Після смерті дідуся відкрилася спадщина на усе належне спадкодавцю майно, в тому числі й на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановленому законом порядку позивач звернулася до Білозерської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини.Саме під час оформлення свого права на спадщину їй стало відомо про існуючі перепони для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на будинок було накладено арешт постановою Комсомольського райуправління юстиції від 06.04.2005 року. [PERSON] звернувся до Корабельного районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту, проте, з відповіді відповідача стало відомо, що згідно проведеної перевірки відносно інформації, яка міститься в спецрозділі Автоматизованої системи виконавчого провадження, відомостей про виконавчі провадження на підставі яких винесено запис про арешт майна не виявлено, у зв`язку з чим провести перевірку виконавчого провадження та зобов`язати виконавця вчинити дію по вилученню запису про арешт, в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» не можливо. Таким чином, виконавча служба не має можливості зняти арешт, у зв`язку з закінченням терміну зберігання справ в архіві. Зважаючи на вищевикладене, позивач, уточнивши заявлені вимоги, просила суд зняти арешт та заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] , який було накладено постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського райуправління юстиції у м. Херсоні від 06.04.2005 року, б\\н. Представник позивача надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подавав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Процесуальні дії суду по справі: 22 грудня 2020 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначити її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.12.1987 року Херсонським районним відділом РАЦС; свідоцтва про народження серії [NUMBER] . виданого 27.02.1962 року Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.01.1987 року виконкомом Петрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.2015 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, позивач є онукою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 234694500 від 30.11.2020 року, на будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , постановою б/н 06.04.2005 року Державною виконавчою службою Комсомольського райуправління юстиції накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження 1949293. З листа Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 71892 від 03.10.2020 року вбачається, що згідно проведеної перевірки відносно інформації, яка міститься в спец розділі Автоматизованої системи виконавчого провадження, відомостей про виконавчі провадження на підставі яких винесено запис про арешт майна 1949293 [PERSON] не виявлено. У зв`язку з чим провести перевірку виконавчого провадження та зобов`язати державного виконавця вчинити дію по вилученню запису про арешт, в порядку ст. 74 закону України «Про виконавче провадження» не можливо. У зв`язку з відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження, рекомендовано звернутися до суду для зняття арешту зі спірного майна. Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII , у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно п. 4.10.1., п. 4.10.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. На підставі вищевикладеного, суддя дійшла висновку, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі якого винесено запис про арешт майна 1949293, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження спадковим майном. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст. 1218, 1268 ч.5 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна [PERSON] , який був накладений на підставі постанови державного виконавця, перешкоджає позивачу реалізувати свої права як спадкоємця, при цьому, не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні дані про яке відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження, порушує право позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про зняття арешту з спірного майна підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved