Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 01 вересня 2017 року і до закінчення навчання до 30 червня 2018 року. В обґрунтування вимог зазначила, що з 1994 року по 1999 рік перебувала у шлюбі із [PERSON] від якого має сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З 01 вересня 2017 року син навчається на денному відділенні Подільського Державного аграрно-технічного університету, на платній основі. Строк закінчення навчання 30 червня 2018 року. Вона не працює, одна утримує дитину, має тяжке матеріальне становище і у звязку з тим, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею 23 років. Дана справа у відповідності до вимог ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 274, ч.ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, на підставі доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, відзив до суду не направив, тому суд вирішує справу за наявними доказами. Заяв та клопотань учасники справи не заявили. Судом встановлено, що 19 червня 1995 року народився [PERSON], у графі батьки зазначені [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ № 062493 від 04 вересня 1997 року /а.с.6/. З довідки, виданої Подільським державним аграрно-технічним університетом вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу скороченого терміну навчання інженерно-технічного факультету денної форми спеціальності 275 «Транспортні технології» за ОС «Бакалавр» Подільського державного аграрно-технічного університету. Форма фінансування контракт. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року /а.с.7/. Згідно з довідкою про склад сімї № 5040 від 07 грудня 2017 року, до складу сімї [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], входить син [PERSON] /а.с. 9/. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно розяснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх вимог позивач вказала, що син потребує матеріальної допомоги та надала лише квитанцію від 12 вересня 2017 року про оплату навчання у сумі 8950 грн, а також вказала про своє скрутне матеріальне становище та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює та отримує грошові кошти, однак доказів у підтвердження не надала. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не спростував доводи позивача, що до своєї можливості утримувати повнолітнього сина. Суд при вирішенні справи, враховує, що син позивача [PERSON] досяг 18-річного віку, продовжує навчання у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги та знаходиться на утриманні позивача, останньою на підтвердження доказів, які вказують на потребу у матеріальній допомозі надано лише доказ оплати вартості навчання у сумі 8950 грн за навчальний рік (з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року), тобто термін навчання становить 10 місяців,тому плата за навчання за місяць становить 895 грн. (8950: 10 = 895) Враховуючи взаємний обовязок батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у звязку із навчанням сина у розмірі 450,00 грн. ( 895: 2 =447,5 ), до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, а саме 19 червня 2018 року, а не до закінчення навчання - 30 червня 2018 року. Підстав для стягнення аліментів у спосіб та у розмірі, визначених позивачем - 1/3 частці від усіх видів заробітку, судом не здобуто. Також судом взято до уваги, те, що син позивача [PERSON] має самостійний дохід, оскільки з 30 січня 2018 року працює у ГТ Завод «Флекстронікс ТзОВ». Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Позивач при поданні позовної заяви не сплачувала судовий збір, тому вимога про стягнення з відповідача на її користь судового збору є незаконною, як і вимога про стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки такі витрати позивач не понесла і не могла понести у звязку з тим, що на даний час вони не підлягають сплаті. В той же час , відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial