Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом в якому просить визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] та визнати за позивачем право власності на 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] За життя чоловіку позивача належало 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . На час смерті позивач зі своїм чоловіком мешкали однією родиною у вказаному будинку. За життя чоловік позивача склав заповіт, яким заповідав позивачу належну йому на праві власності 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] . Позивач звернулась після смерті чоловіка до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що нотаріусу не було надано оригінал документа, який би засвідчував паво власності чоловіка позивача на 1/5 частину житлового будинку. Крім позивача, спадкоємцем є донька чоловіка від першого шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилась. Однак від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 06 жовтня 1999 року [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] належні йому на праві власності 2/5 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору довічного утримання /а.с.10/, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3003069 від 05.03.2004 року сформованого державним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» /а.с.10/. Згідно заповіту від 12.03.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за № 752, [PERSON] , [INFO] , заповів все належне йому майно [PERSON] , [INFO] /а.с.11/. 14 квітня 2018 року [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Мелітополь Запорізької області та [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Нововасилівка Бердянського району Запорізької області, зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №152 /а.с.9/. 03 квітня 2018 року постановою про відмову вчинення нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізького обласного державного нотаріального архіву [PERSON] у видачі дублікату договору довічного утримання, посвідченого 06.10.1999 року за реєстровим номером № 1-3628, стороною за яким, а саме набувачем є [PERSON] та [PERSON] , який зберігається в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві, у зв`язку з тим, що заяву про видачу дублікатів повинні подати усі особи, щодо яких вчинялась нотаріальна дія, а саме: [PERSON] та [PERSON] і підставою для видачі дублікату є втрата або зіпсування оригіналу цього документа /а.с.14/. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 25 Мелітопольської міської ради народних депутатів за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкає з 2010 року по теперішній час /а.с.12/. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону чи незаконність придбання права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що прийняла спадщину та визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved