Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те, що 09.09.2008 року помер їх чоловік [PERSON], який проживав у [INFO]. На день його смерті залишилось спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Обуховичі Іванківського району Київської області по вул.. 60-річчя СРСР (перейменовано на вул. Миру), 69; дві земельні ділянки та право на земельну частку (пай) в КСП ім. Чкалова на території Обуховицької сільської ради розміром 3,28 умовних кадастрових гектара, що належало [PERSON], яка померла 23.06.2004 року, спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Спадщину позивачка прийняла після смерті чоловіка: в Іванківській районній державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 122/2009. 27.06.2009 року позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, а 22.07.2009 року на земельні ділянки. 17.11.2016 року вона звернулась в Іванківську районну державну нотаріальну контору з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), що належало [PERSON], яка померла 23.06.2004 року, спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. У видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, оскільки ними не пред*явлено Сертифікату на право на земельну частку (пай) (документ загублено). [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] За життя вона отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0110668, яка перебуває у колективній власності КСП імені Чкалова, який зареєстрований 26.11.1997 року за № 678. Про його втрату було зроблене відповідне повідомлення в місцевій газеті «Трибуна праці». [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняв шляхом постійного проживання з нею на час відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. Єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є позивачка (його дружина). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вважаючи, що має право на спадкове майно (земельну частку (пай)), позивач просить визнати її право власності на зазначене майно. У судове засідання позивач та її представник не з*явились, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написали заяву, що позов підтримують, просять справу розглянути без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Направили суду заяву про те, що з позовом згодні, заперечень проти його задоволення немає, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, лист відповідача про те, що позовні вимоги визнаються у повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позову, як обгрунтованого доказами. Судом встановлено наступні факти на відповідні їм правовідносини. 23.06.2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1_БК № 512404 від 24.06.2004 року. 26.12.2003 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], який посвідчено секретарем виконкому Обуховицької сільської ради і зареєстровано у книзі нотаріальних дій під № 226. [PERSON] помер 09.09.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ОК від 10.09.2008 року. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу (серії 1-БК № 412458 від 24.05.1975 року, позивачка була дружиною [PERSON]. Згідно з довідкою Обуховицької сільської ради № 1234 від 14.09.2016 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] з 12.01.2004 року по 09.09.2008 року, тобто до дня своєї смерті. А отже, відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 09.09.2008 року. Позивач прийняла спадщину, частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало [PERSON]: на жилий будинок, який знаходиться в с. Обуховичі, по вул. 60-річчя СРСР, 39 та дві земельні ділянки розміром відповідно 0,25 га та 0.0898 га, розташовані там же (спадкова справа № 02-14-122 за 2009 рік, реєстровий № 3476 та № 4020). У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) КСП ім. Чкалова, що належала [PERSON], постановою нотаріуса № 845/02-31 від 17.11.2016 року їй було відмовлено у звязку з відсутністю сертифікату. Крім того, у постанові зазначено, що за даними контори після [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] шляхом спільного проживання. Інших спадкоємців немає. Після [PERSON] спадщину прийняла саме позивачка. Інших спадкоємців немає. З виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданої в.о. начальника управління Держгеокадастру в Іванківськоому районі Київської області № 1316/86-16 від 28.11.2016 року, на імя [PERSON] сертифікат серії КВ № 0110668 зареєстровано за № 678 від 26.11.1997 року на підставі рішення Іванківської РДА № 21 від 21.01.1997 року (3,28 га в КСП ім. Чкалова). Оскільки після смерті [PERSON] позивачка не знайшла зазначеного вище сертифікату, вважаючи його втраченим, помістила у місцевій газеті «Трибуна праці» оголошення про його втрату. Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у листі від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст. 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді страти права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину ( ст. 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації ( ст. 1299 ЦК). У зв*язку з тим, що нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачки на земельну частку пай у зв*язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, позивачка звернулася з позовом до суду. Із встановлених судом фактів, викладених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки судом беззаперечно встановлено, що спадкодавець позивачки [PERSON]- прийняв спадщину після смерті [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай), на підставі сертифікату, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але не оформив своїх спадкових прав на нього. Вказане право ввійшло до складу спадщини і після смерті [PERSON] Сам сертифікат втрачено, відповідно і позивачка не може оформити спадкових прав в цій частині. На даний час ніхто, крім позивачки, на спадкове майно не претендує, вона вже частково оформила свої спадкові права. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. 3,15,16, 386, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України,

Outcome: approved