Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 31 серпня 1991 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис № 2042. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу їхнього подружнього життя вони живуть як чужі. Позивач вважає, що немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки. Сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, телефонограмою повідомив, що просить слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 серпня 1991 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис № 2042. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 31 серпня 1991 року). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 11 квітня 1992 року) та доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 16 жовтня 1993 року). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище «[PERSON]» без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved