Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Хутір Хмільна в особі Хмільнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позові позивач вказала, що 13.05.1998 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок №220 з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Хутір Хмільна по вул. Шевченка, Канівського району , Черкаської області та земельний пай. Позивач, як спадкоємець у визначений законом термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оформити право власності на спадковий житловий будинок не змогла, про що отримала відмову нотаріуса. Тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 220 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Хутір Хмільна, по вул. Шевченка, Канівського район, Черкаської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 13.05.1998 р. в с. Хутір Хмільна Канівського р-ну Черкаської області. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок в с. Хутір Хмільна Канівського району Черкаської області по вул.. Шевченка. 220, який залишився після смерті її батька [PERSON]. Представник відповідача територіальної громади с. Хутір Хмільна в особі Хмільнянської сільської ради [PERSON], направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, повідомив, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка проживає в спадковому будинковолодіння. Суд, вислухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - свідоцтва про смерть серії І-СР № 081785 від 15.05.1998 р. (а.с.6), що [PERSON] помер 13.05.1998 року в с. Хутір Хмільна, Канівського р-ну Черкаської області; - з заповіту посвідченого 23.02.1998р., секретарем Хмільнянської сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 20 (а.с.5), що [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON]; - з технічного паспорта на житловий будинок №220 по вул. Шевченка, в с. Хутір Хмільна Канівського району Черкаської області, що власник домоволодіння не зазначений (а.с.9-12); - з довідки голови виконкому Хмільнянської сільської ради №955 від 12.11.2015 року, що будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка, буд. 220, в с. Хутір Хмільна, Канівського р-ну Черкаської області належить [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з повідомлення Канівської державної нотаріальної контори №3245/01-16 від 02.12.2015 року, що після смерті [PERSON], який помер 13.05.1998 року, заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON]. З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок № 220 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Хутір Хмільна, по вул. Шевченка, Канівського району Черкаської області. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і її доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved