overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.09.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги визнав частково та просив стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1, 161,180, 182, 183СК України. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.09.2021 року з позовом\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2017 року. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали суду від 21.09.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 28.08.2017 року Виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 19. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.2007 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] . З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, відповідач не надав заперечень на позов, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення прав на вільний вибір. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908 грн. На підставі наведеного та ст. ст.\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.12.2013 року з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Корольовського районного суду з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень. Однак, в зв'язку з тим в 2010-2013 році пенсія відповідача неодноразово підвищувалася, а також виріс його дохід від підприємницької діяльності, позивач просила змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердив, що його пенсія підвищилася, однак вказав, що на його утриманні є дитина від другого шлюбу та він сам потребує додаткових витрат на лікування. Згоден на сплату аліментів в розмірі 1/4 від доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Корольовського районного суду з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14.05.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). На даний час відповідач є приватним підприємцем, його пенсія з часу призначення аліментів збільшилась, що підтвердилось в судовому засіданні довідками з ДПІ та пенсійного фонду України в Житомирській області. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в судовому засіданні матеріальний стан відповідача на даний час змінився, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про те, що є підстави для зміни розміру аліментів. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача, що вона несе додаткові витрати на утримання дитини - лікування, санаторно-курортне лікування, відвідування гуртків, тощо, оскільки чинним законодавством, зокрема статтею 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, які в разі спору вирішуються судом за відповідною позовною заявою. Позивач в даній позовній заяві не висувала вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Крім цього, судом враховується, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу. В зв'язку з викладеним суд визначає аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.12.2015 із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 03.12.2003 р. н., мотивуючи позов тим, що відповідач є батьком дитини, проте матеріальну допомогу на її утримання не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не може надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, що просить позивач, оскільки має на утримання хвору матір. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач є батьком дитини. Дитина проживає з матірю та між сторонами не досягнуто згоди про порядок її утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, у звязку з чим позов є обґрунтованим. Судом враховується, що позивач є здоровим і працездатним, тому може працювати та надавати допомогу по утриманню дитини. Доказів іншого суду не надано. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває мати, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини ним не подано. Суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач з відповідача на утримання дитини відповідає потребам позивача на утримання дитини, у вязку з чим задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.12.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення що повернулось на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169,224 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст.180, 182, 183СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін народилася дитина: син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: матеріальне становище платника аліментів та відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається, судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

позивач звернулася до суду 16 березня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів на своє утримання, вказавши, що з 21 червня 2014 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною, тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.10). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 червня 2014 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 241 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір, обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

позивач звернулася до суду 16 вересня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 21 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 22 серпня 2016 року, з цього часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Причиною істотного погіршення їх стосунків стало застосуванням відповідачем фізичного насилля по відношенню до неї в червні 2016 року, після чого вони намагалися ще примиритися та жити разом з метою збереження родини, проте такого не сталося, оскільки 22 серпня 2016 р. це повторилося. Тому позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2006 року в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 718 (а.с. 8 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплаченої нею при поданні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

позивач звернулася до суду 16 грудня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 05 жовтня 1991 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання в шлюбі вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в суд не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1991 року (а.с. 3 копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 копія свідоцтва про народження), яка проживає з позивачем (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач [PERSON] матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не зявився, заперечення проти позову не надав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

позивач звернулася до суду 16 липня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 28 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з 2012 року в звязку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення сімейного господарства. Вони мешкають окремо та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 15). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 16 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 397 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved