Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. [PERSON], який є сином позивача, проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON]. Рішенням суду [PERSON] визнано батьком дитини, останній хворіє довготривалою хворобою. Мати дитини з 2013 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає. У березні 2013 року мати відповідача привезла сина до позивача і з того часу дитина проживає разом з нею та батьком. Онук позивача відвідував дошкільний навчальний заклад №110 «Світлячок». Згідно дошкільного навчального закладу від 04.09.2015 року за період відвідування мати [PERSON] жодного разу не відвідувала дошкільний заклад, не цікавилась досягненнями сина, розвитком дитини. Позивач та представник позивача адвокат Горелов О.Є. у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутніст, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання не прибув, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 16.08.2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, матір'ю [PERSON] є [PERSON], батьком є [PERSON]. Відповідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.12.2013 року (провадження №2/263/4822/2013), визнано [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], змінено прізвище хлопчика «[PERSON]» на «[PERSON]», по-батькові «[PERSON]» на «[PERSON]». Рішення суду набрало законної сили 31.12.2013 року. Також відповідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.02.2014 року (провадження №2/263/85/2014), визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO] за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У характеристиці на вихованця КДНЗ №110 «Світлячок» управління освіти Маріупольської міської ради [PERSON] виданого 04.09.2015 року, зазначено, що мати не приймала участь у вихованні дитини, ніколи не приводила у дитячий садок, не цікавилась досягненнями у закладі, станом фізичного розвитку та здоров'я. Також у відповіді Центру Первинної медико-санітарної допомоги м.Маріуполя» від 24.09.2015 року №01-11/1315 зазначено, що мати дитини [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], не відвідувала педіатра з дитиною і участь в вихованні дитини не приймає. З дитиною медичний заклад відвідує бабуся та батько дитини. Відповідно висновку Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, від 01.08.2017 року №47.9-46062-47.1 вивчено матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина та зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився без реєстрації шлюбу у батьків. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05.02.2014 (провадження №2/263/85/2014) визначено місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] з адресою6 [ADDRESS]. Згідно інформації комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №86»Струмок» Маріупольської міської ради та центру первинної медико-санітарної допомоги №3 малолітній [PERSON] мешкає разом з батьком, мати не приймає участі у вихованні дитини, ніколи не приводила у дитячий садок, не цікавилася досягненнями дитини, станом фізичного розвитку та здоров'ям дитини. Мати [PERSON] не засідання комісії з питань захисту прав дитини Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, яке відбулося 12.07.2017 року не з,явилася. Вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачена можливість позбавлення батьківських прав у разі ухилення матері, батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексі України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до наданих суду актів з місця проживання батька дитини, дитина проживає разом із батьком та вихованням дитини займається баба [PERSON]. З 21.03.2013 року дитина прибула на дільницю № 12 за адресою [ADDRESS] за місцем проживання баби. Судом встановлено, що дитина проживає у сім'ї позивача, враховуючи, що позбавлення відповідача батьківських прав є способом захисту прав дитини та відповідає її інтересам, а відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина та не проявляє батьківської турботи до нього, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved