Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання поруки припиненою. Позов мотивує тим, що 20.03.2008 виступила поручителем, уклавши з відповідачем договір поруки №SR-F03/053/2008, за зобовязанням, що виникло на підставі кредитного договору №ML-A03/053/2008, укладеного між банком та [PERSON] Умовами договору не встановлено строк дії поруки, визначено, що вона діє до повного виконання боргових зобовязань З досудової вимоги від 14.09.2010 стало відомо, що банк змінив строк виконання основного зобовязання та визначив його до кінця жовтня 2010 року. Перебіг строку предявлення вимоги до поручителя закінчився в 2011 року. Банк вимоги а ні до основного боржника, а ні до поручителя у визначені законодавством строки не предявив. З позовом про стягнення заборгованості банк звернувся лише в січні 2016 року. А тому, просила визнати договір поруки від 20.03.2008 №SR-F03/053/2008 припиненим. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав з урахуванням наданих в письмовій формі додаткових пояснень. Просив позов задовольнити. Додатково суду пояснив, що в 2013 році відбулася зміна сторони кредитора у зобовязанні. Укладений 14.02.2014 року Додатковий договір №4 до договору поруки від 20.03.2008 року не може бути взятий до уваги, бо право предявлення вимоги до поручителя виникло ще у попереднього кредитора, який змінивши строк виконання зобовязання не предявив вимоги до поручителя. Покликався на правову позицію ВСУ у справі №6-1451цс16. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що позивач досудову вимогу про повернення заборгованості отримала в 2010 році. В 2013 році було проведено заміну кредитора та укладено додаткову угоду до договору. А тому, слід вважати, що позивач визнала поруку продовженою підписавши додаткову угоду. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач пропустила строки позовної давності. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 20.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №ML-A03/053/2008, згідно якого останній отримав кредит в сумі 45 850 дол. США зі сплатою 15 % річних строком до 19.03.2035 року (а.с. 4-8). В той же день, 20.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-F03/053/2008 (а.с. 9), відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати в повному обсязі по зобовязаннях боржника. У звязку із неналежним виконанням боржником взятих на себе зобовязань, банк 14.09.2010 звертався до поручителя з досудовою вимогою та запропонував протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити суму заборгованості, яка утворилася станом на 01.09.2010 (а.с. 10). Разом з тим, первинний кредитор не стягував заборгованість в примусовому порядку. З урахуванням положень ст.ст. 22, 554, 611, 623 ЦК України такі дії є правом, а не обовязком кредитора. В липні 2013 року, на підставі договору факторингу та договору відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитора з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна». До ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги, в тому числі за кредитним договором №ML-A03/053/2008 укладеним з [PERSON] та договором поруки №SR-F03/053/2008 укладеним з [PERSON] У звязку із укладенням договору відступлення права вимоги, між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON], [PERSON] 14.02.2014 були укладені додаткові договори до кредитного договору та договору поруки (а.с. 28-28, 30-34). З заяви [PERSON] від 14.02.2014 (а.с. а.с. 29) вбачається, що вона надала письмову згоду на укладення [PERSON] на власний розсуд додаткового договору до кредитного договору №ML-A03/053/2008 від 20.03.2008, щодо реструктуризації боргових зобовязань. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника та кредитором боржника. Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга ст.554 ЦК України). За змістом частини четвертої ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. З Додаткового договору від 14.02.2014 до договору поруки №SR-А03/053/2008 від 20.03.2008 вбачається, що сторонни дійшли згоди, що Договір поруки діє до 19 березня 2035 року (а.с.27). Тобто, в договорі поруки чітко визначений строк дії поруки до 19.03.2035, і такий строк ще не закінчився. Правова позиція, висловлена ВСУ у справі №6-1451цс16, стосується обставин, коли чітко визначений у кредитному договорі строк повного погашення кредиту 08.05.2009 уже закінчився, а тому, дана правова позиція не підлягає застосуванню у даному випадку. З огляду на вищевикладене, позивач [PERSON] була ознайомлена із зміною строку виконання зобовязань, передбаченого в додатковому договорі, підписавши додатковий договір № 4 до договору поруки №SR-F03/053/2008 фактично визнала поруку продовженою до 19.03.2035. Позивач [PERSON] була учасником даної угоди і особисто надала згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вказаного додаткового договору та підтвердила, що її зобовязання як поручителя (порука) відповідно до Договору поруки №SR-F03/053/2008 від 20.03.2008 зберігаються та забезпечують виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором №ML-A03/053/2008 від 20.03.2008 року із врахуванням внесених змін. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в звязку з чинністю поруки до 2035 року, порука не може бути припиненою відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, а тому вимоги позову є безпідставними, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed