Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивує тим, що сторони проживали однією сім'єю у фактичному шлюбі без державної реєстрації шлюбу у будинку, що належить матері відповідача в с.Мельники Канівського району. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: донька [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Доньку [PERSON] та сина [PERSON] позивачем записано на її прізвище, а відомості про батька з її слів. Сину [PERSON], [INFO].н., [PERSON] дав своє прізвище та визнав своєю дитиною. Діти проживають з позивачем та на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання та виховання доньки не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.21) позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення на позов в частині стягнення розміру аліментів. Просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 20) та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 грн. до його повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (ас. 7). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивач на даний час не працює, оскільки має малолітніх дітей [PERSON], [INFO].н., та [PERSON], [INFO].н., сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати пов'язані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. Ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, має задовільний стан здоров'я, малолітніх дітей або осіб похилого віку на його утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у твердій грошовій сумі заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, думку відповідача, викладену в запереченні (а.с. 16-19), суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 400грн.. Суд вважає, що на підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial