Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, зазначивши, що відповідно до рішення суду з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.03.2015 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Державним виконавцем за її заявою відкрито виконавче провадження. Відповідач аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.07.2020 року становить 18947,40 гривень, тому просить рішенням суду стягнути з відповідача неустойку (пеню) за просрочення сплати аліментів в розмірі 5213,87 гривень та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов, заперечень відповідачем не надано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого документу виданого на підставі судового рішення від 25.08.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.03.2015 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно наявної в справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу №279/6333/15-ц за період з серпня 2019 року по червень 2020 року включно в розмірі 18947,40 гривень. Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, розмір якої склав 5213,87 гривни, що не перевищує розмір заборгованості. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно вимог ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений. Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, враховуючи проведений позивачем розрахунок, позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved