Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу № 25 від 12.04.1993 року, про що було зроблено запис в Донецькому БТІ в реєстрову книгу № 24 під реєстровим № 4919 від 18.05.1993 року. На теперішній час у позивача виникла необхідність продати квартири, у зв`язку з тим, що в 2014 році вона була вимушена разом зі своєю родиною виїхати із м. Авдіївка. Таким чином, позивач в жовтні 2018 року звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенко В.А. для здійснення нотаріального правочину, а саме оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Однак, приватним нотаріусом Василенко В.А. позивачу було відмовлено в здійснені вищевказаного правочину, оскільки згідно реєстраційного посвідчення та технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу є довідка № 25 від 12.04.1993 року, видана житлово-будівельним кооперативом «Маяк», але позивачем була надана для вчинення нотаріальної дії довідка № 43 від 10.10.1991 року, яка не співпадає з правовстановлюючими документами, зазначеними в реєстраційних документах. Вищевказана довідка № 25 від 12.04.1993 року була позивачем втрачена при переїзді з м. Авдіївка у 2014 році. В зв`язку з чим, просить суд визнати за нею право приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.03.2019 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.03.2019 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.05.2019 року замінено розгляд справи по суті підготовчим засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.07.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ордеру № 0016117 від 1975 року, [PERSON] на підставі рішення виконкому міської ради № 80 від 11.04.1975 року, зайняла квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно ордеру від 14.02.1978 року, [PERSON] в порядку обміну з [PERSON] обміняла квартиру за адресою: [ADDRESS] , на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстраційного посвідчення Донецького БТІ № 4919 від 18.05.1993 року, кооперативна квартира [ADDRESS] , загальною площею 38,2 кв.м., належить [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки ЖЕК № 25 від 12.04.1993 року. Згідно даних технічного паспорту від 28.04.1993 року, квартира [ADDRESS] , загальною площею 38,2 кв.м., належить [PERSON] на підставі довідки ЖЕК № 25 від 12.04.1993 року. Згідно довідки № 43 від 10.10.1991 року, особистий рахунок на квартиру [ADDRESS] , відкритий на [PERSON] . Загальна вартість квартири 6228 руб. 35 коп., дана сума за квартиру внесена [PERSON] . Згідно довідки № 77/01-16 від 05.10.2018 року, приватний нотаріус Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А. відмовив [PERSON] в вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є довідка № 25 від 12.04.1993 року, надана житлово-будівельним кооперативом «Маяк». Надана для вчинення нотаріальної дії довідка № 43 від 10.10.1991 року не співпадає з правовстановлюючим документом, зазначеним в реєстраційних документах. Вказана в реєстраційних документах довідка для вчинення правочину не надавалась. В газеті «Аviso.ua» №48 від 03.12.2019 року [PERSON] розмістила оголошення, в якому зазначено, що втрачена довідка № 25 від 12.04.1993 року, видана [PERSON] житлово-будівельним кооперативом «Маяк», на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.\~4\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне йому нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved