Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала , що 05 листопада 2015 померла її мати , [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вернигородоцької сільської ради. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Вернигородоцької сільської ради 3 листопада 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 83, вона є спадкоємцем земельної ділянки. Спадкоємцем іншого майна за заповітом є - [PERSON], інших спадкоємців немає. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може по тій причині, що в зазначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері займалась вихованням дитини та не мала коштів. Позивач в судовому засіданні суду пояснила, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини , оскільки доглядала за дитиною . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні суду пояснила , що на день смерті проживала разом з матірю та спадщину прийняла. Не заперечує проти задоволення позову, визначення сестрі додаткового строку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Вернигородоцької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №83, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються спадкоємцями майна померлої 05 листопада 2015 року [PERSON] . На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO], відповідно до довідки Вернигородоцької сільської ради №931 від 26.09.2016. Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою : вул.. Піонерська (Березнева),2 с. Велике Козятинського району Вінницької області з 25.12.1995 . Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із аналізу досліджених доказів витікає, що відповідач [PERSON], спадщину прийняла, так як на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], не подавала заяви про відмову від спадщини. Частиною другою статті 1272 ЦК України передбачено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи з наведено, оскільки відповідач [PERSON] спадщину прийняла, то за її письмової згоди позивач [PERSON], може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або Вернигородоцьку сільську раду. Також прізвище спадкодавця- Котельникова не співпадає з прізвищем спадкоємців- Котєльнікова. Позивачка не ставить питання про встановлення факту родинних відносин, а тому необхідно відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed