Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.03.2011 виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 18. Позов аргументувала тим, що 29.03.2011 вона з відповідачем уклали шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Після розірвання шлюбу син проживатиме з позивачем. Спільне майно вони поділять добровільно. Шлюб фактично розпався, вони не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили взаємне почуття любові один-до-одного, втрачено взаємоповагу, тому на її думку, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання шлюбу стало також те, що вони не можуть знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань, щодо їхнього спільного проживання, у них різні характери та різні погляди на життя, та різні плани щодо майбутнього. Тому між ними на даний час склалися неприязні відносини, примирення уже неможливе. Позивач вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась. В наданій до суду позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позов визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому 29.03.2011 виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 18, шлюбі (а.с.3), проте як одна сім'я не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача; спору щодо виховання та утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), між ними немає, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved