Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.06.1992 Осинівською сільською радою народних депутатів Новопсковського району Ворошиловградської області, актовий запис № 12. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.06.1992. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони не мають того відношення один до одного, як раніше, що призвело до втрати почуття любові, у зв`язку з чим спільне проживання стало не можливим. Спільне господарство сторони не ведуть, мають різний бюджет. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. В даний час збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона звертається до суду з позовом про його розірвання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.07.2021 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 05.08.2021. 05.08.2021 судове засідання відкладено до 01.09.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі та участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення на офіційному сайті Новопсковського районного суду Луганської області, заяв про відкладення та розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 20 червня 1992 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.06.1992 Осинівською сільською радою народних депутатів Новопсковського району, актовий запис № 12. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно\~ із ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивач у зв`язку з укладенням шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач в позовній заяві просила залишити прізвище « [PERSON] ». Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач у позові зазначила, що судові витрати, які складаються з судового збору, сплачені нею при поданні позовної заяви до суду, бажає залишити за собою. Таким чином, суд вважає за можливе залишити за позивачем судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved