Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як на протязі останніх чотирьох років між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спільно не мешкають. Сторони мають двох дітей: неповнолітнього [PERSON], [INFO], та повнолітнього [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, оскільки причин для примирення немає, спільно з відповідачем вони не мешкають чотири роки. Крім того, позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач також надав заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав та розірвання шлюбу погодився. Майнового спору та спору про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши думки учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 червня 1994 року між сторонами Глушківською сільською радою Куп'янського району Харківської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 04, що підтверджується оригіналом свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім: син [PERSON], [INFO] ( а.с.8,10), який мешкає з позивачем. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають близько чотирьох років, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у поданій нею заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved