Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому враховуючи уточнені вимоги просить стягувати із відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. /а.с. 19/ В обґрунтування заявлених вимог вказала, що із відповідачем в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебувала. При цьому, згідно спільної заяви сторін, поданої до відповідного відділу реєстрації актів громадянського стану, відповідач [PERSON], [INFO], був зазначений батьком неповнолітнього - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження. Мотивуючи даний позов [PERSON] зазначила, що на даний час дитина проживає з нею, батько в утриманні сина участі не бере, добровільно допомогу не надає. Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів, а статті 10 та 60 цього ж Кодексу, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач у судове засідання, яке відбулось 21.01.2014 р. не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала свої вимоги з підстав, викладених у позові та просила розглянути справу без її особистої участі, проти заочного розгляду не заперечувала. /а.с. 23/ Відповідач у судові засідання 05.12.2013 р. та 21.01.2014 р. не з'явився, про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений судом у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. /а.с. 17, 21/ Заперечень на позов до суду не подавав, про причини неявки не повідомляв. Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не прибули, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, згідно положень ст.ст. 158, 169, 197 та 224 ЦПК України. /а.с. 24/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 03.09.2001 р. зроблено відповідний запис за № 29. /а.с. 4/ Виписана 02.11.2013 р. директором і паспортистом КП «ВЖРЕП № 6» довідка за № 3814 щодо складу родини, свідчить про те, що неповнолітній син сторін - [PERSON], проживає разом із матір'ю - позивачем по справі. /а.с. 15/ Так, відповідно ст. 27 Конвенції «Про захист прав дитини» батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до норм ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до вимог ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд виходить з матеріального стану сторін, враховує, що відповідач фізично здоровий і працездатний, працевлаштований, має регулярний заробіток, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому своїм рішенням суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного сина у розмірі ?? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, згідно норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Задовольняючи позов, згідно норм встановлених ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved