Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до акціонерного товариства «Альфа-банк», посилаючись на те, що у 2018 році на її, позивача, ім`я в АТ «Альфа-банк» було відкрито рахунок для зарахування заробітної плати, яку вона отримувала у ТОВ «Мрія Фармінг Поділля». При відкритті рахунку банк надав кредитну картку на ім`я позивачки, котрою вона не користувалась. 01.11.2018 року позивачка отримала СМС повідомлення про списання банком з її поточного рахунку 14 852 грн., 720 грн. та 18 000 грн. Оскільки вона жодного разу не користувалась кредитною карткою, звернулась на гарячу лінію відповідача про означені операції і заблокувала картку. 15.11.2018 року, не отримавши належного реагування від відповідача, вона, позивач, звернулась до Городоцького відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області із заявою про вчинення стосовно неї злочину. Цього ж дня відомості були внесені у ЄРДР за №12018240120000375 за ч.1 ст.185 КК України. Після цього вона неодноразово зверталась до відповідача про проведення службового розслідування та повернення їй незаконно списаних коштів з її рахунку, однак на її звернення відповідач не реагував . Тому просила стягнути з відповідача безпідставно списані кошти в сумі 33572 грн., проценти за користування безпідставно списаними коштами в сумі 10612,39 грн., пеню в розмірі 9170,39 грн., вирахувану станом на 10.07.2019 року, та до дня повернення суми переказу на рахунок платника. До початку розгляду справи представник позивача збільшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача безпідставно списані кошти в сумі 43253 грн., проценти за користування безпідставно списаними коштами в сумі 10612,39 грн., пеню в розмірі 10519,94 грн., вирахувану станом на 10.07.2019 року. В судовому засіданні позивачка, її представник збільшені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав відзив на позов, посилаючись на те, що списання коштів з рахунку позивачки відбулось внаслідок неправомірних дій останньої, розголошення нею інформації своєї кредитної картки третім особам або повідомлення недостовірної та неправдивої інформації. Крім того, [PERSON] з письмовою заявою про проведення незаконних операцій звернулася через два місця після проведення таких операцій, а тому відсутні підстави для стягнення з АТ «Альфа-банк» коштів на користь позивачки. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Судом встановлено, що 1 листопада 2018 року в період часу з 14 год. 18 хв. до 14 год. 38 хв. на телефонний мобільний номер позивачки надійшло три SMS-повідомлення з інформацією про здійснення операцій з отримання готівкових коштів в сумі 18000 грн., 720 грн.,14852 грн. На підтвердження укладення з [PERSON] договору відновлювальної кредитної лінії представником відповідача надано оферту позивачки на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Дана оферта прийнята після її акцепту АТ «Альфа-Банк». Дослідженням копій вказаних документів встановлено, що в них відсутня дата здійснення оферти та акцепту. Представник позивача не надав будь-яких доказів в підтвердження одержання [PERSON] відповіді про прийняття АТ «Альфа-Банк» пропозиції позивачки на укладення кредитного договору, які б давали суду, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 640 ЦК України, можливість встановити час укладення договору. Таким чином, в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів в підтвердження існування договірних кредитних відносин між сторонами станом на 01.11.2018 року, на підставі яких у відповідача виник обов`язок надати грошові кошти (кредит) позивачці у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач без законних на те підстав списав кредитні грошові кошти з рахунку позивачки. Так, як видно з виписки до угоди № 6503683 (а.с. 7-8) та виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit MasterCard (а.с. 9-10), з картки [PERSON] 01.11.2018 року банком списано 14852 грн., 720 грн. , 1800 грн. Крім того, як вбачається з виписки до угоди № 6503683 (а.с. 34), на погашення заборгованості за кредитом з картки позивачки відповідачем перераховано на погашення заборгованості за кредитним договором активні залишки: 17.07.2019 року в сумі 7447 грн., 26.07.2019 року - 2234 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач набув та розпорядився майном позивачки - грошовими коштами в сумі 43253 грн. без достатньої правової підстави, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України такі кошти підлягають поверненню [PERSON] . Згідно з ч. 2 п. 32.3.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Як видно з смс-повідомлення, наданого позивачкою, банком встановлено процентну ставку у 45 % річних за користування кредитом. З врахуванням викладеного, враховуючи вимоги диспозитивності, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню з дня переказу коштів - 01.11.2018 року по 07.08.2019 року в сумі 10519,94 грн. : 1)на суму незаконно списаних кредитних котів 33572 грн.: 33572 грн. х 0,1236( % за день)х248:100) = 10290,75 грн. 2)на суму 7447 грн.: 7447х01236х21:100=193,29 грн. 3)на суму 2234 грн.: 2234х0,1236х13:100= 35,90 грн. Всього: 10290,75+193,29+35,90= 10519,94 грн. При цьому суд враховує, що представник відповідача на спростування такого розміру процентної ставки будь-яких доказів не надав. Посилання представника відповідача про те, що АТ «Альфа банк» діяв у відповідності до вимог п.п. 7.7.1, 7.10 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, є безпідставними, оскільки такого Договору суду надано не було, що унеможливлює з`ясування цих обставин. Крім того, суд не може визнати належним доказом в підтвердження факту наявності кредитних відносин між сторонами станом на 01.11. 2018 року надані представником АТ «Альфа-Банк» Публічну пропозицію АТ «Альфа-банк» та Правила користування банківською платіжною карткою, в яких відсутні дати їх підписання, оскільки представником позивача не доведено, що вказані документи є складовою кредитного договору, що позивачка, підписавши анкету-заяву 24.05.2018 року, була ознайомлена та прийняла саме такі Публічну пропозицію та Правила. Суд також не може визнати обґрунтованими доводи представника відповідача про те, що [PERSON] розголосила інформацію своєї кредитної картки третім особам, внаслідок чого банком були списані кошти з її кредитної картки, оскільки за відсутності належним чином укладеного кредитного договору покладення на особу такого обов`язку є неправомірним. Крім того, згідно вимог п. 9 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Як видно з матеріалів справи, операції зі зняття коштів від 01.11.2018 року року здійснені у м.Києві. Згідно листа ТОВ «Мрія фармінг Поділля» № 2019/07/12 від 12.07.2019 року [PERSON] , котра працює комірником у даному товаристві, перебувала на своєму робочому місці 01 та 02 листопада 2018 року протягом всього робочого часу. Матеріали справи не містять доказів про те, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Крім того, в судовому засіданні позивачка представила кредитну картку в первісному вигляді, що свідчить про те, що вона не користувалася такою карткою та не передавала її третім особам, а зняття коштів було здійснено без наявності картки в м.Києві. Разом з цим , суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно списаними коштами в сумі 10612,39 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачка, її представник не надали будь-яких доказів в підтвердження обов`язку відповідача сплатити такі проценти.

Outcome: partial