Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, зокрема на майно, яке складається з 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою 19.05.1980 року, дублікат якого виданий 15.04.2014 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 12.02.2004 року, дублікат якого виданий 15.04.2014 року. 17.11.2014 року спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Хіоніною Н.М., відповідно до якого [PERSON] визначив позивача єдиною спадкоємицею усього його майна, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, зокрема на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач звернулась до державного нотаріуса Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . 06.12.2019 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що при зверненні до нотаріальної контори, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивачем було надано свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Першої Київською державною нотаріальною конторою 19.05.1980 року за реєстровим №5ДН-5531, дублікат якого виданий 15.04.2014 року Першою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №6-300 та свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 12.02.2004 року за реєстровим №2-286, дублікат якого виданий 15.04.2014 року Дев`ятою Київською державної нотаріальною контрою за реєстровим №2-200, проте державна реєстрація права власності на 1/4 частину житлового будинку за [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Внаслідок нездійснення [PERSON] за життя реєстрації свого права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач, як спадкоємиця за заповітом, позбавлена можливості на прийняття у спадщину спірного спадкового майна у позасудовому порядку. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.01.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та у справі призначено підготовче провадження. 02.03.2020 року від Другої Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла копія спадкової справи №499/2015 заведеної до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 10.03.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в режимі відеоконференції. 19.03.2020 року від представника відповідача Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому вона при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду та просила проводити розгляд справи без її участі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.03.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11.06.2015 року виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] був чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 29.01.2014 року. За життя, 17.11.2014 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом заповів [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Хіоніною Н.М. 17.11.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №2641. З матеріалів спадкової справи №499/2015, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , Другою Київською державної нотаріальною конторою вбачається, що 16.06.2015 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини. Крім позивача із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 19.03.2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 10.07.2018 року та постановою Верховного Суду від 20.05.2019 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 29.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №106 недійсним відмовлено. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадщину за законом відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 2/8 частини будинку [ADDRESS] та 2/8 частини земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] з [PERSON] на користь [PERSON] 551,20 гр. судового збору. Постановою Київського апеляційного суду від 01.04.2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2018 року в частині вирішення вимог зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно скасовано та постановлено новее судове рішення. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 413,40 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 06.12.2019 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що при зверненні до нотаріальної контори, для оформлення свідоцтва про право на спадщину, позивачем було надано свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Першої Київською державною нотаріальною конторою 19.05.1980 року за реєстровим №5ДН-5531, дублікат якого виданий 15.04.2014 року Першою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим №6-300 та свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 12.02.2004 року за реєстровим №2-286, дублікат якого виданий 15.04.2014 року Дев`ятою Київською державної нотаріальною контрою за реєстровим №2-200, проте державна реєстрація права власності на 1/4 частину житлового будинку за [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , на що слід зазначити наступне. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що Київська міська рада, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved