Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом 26.10.2018 року, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь пеню від суми несплачених аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 8426,74 грн. за період з 04.10.2017 року по 18.09.2018 року. Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що вони з відповідачем перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року у них народився син [PERSON] Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.09.2015 року шлюб між ними розірвано. За судовим наказом, виданим 06.10.2017 року за її заявою, присуджено стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Судовий наказ пред'явлено нею на примусове виконання до Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області. Жодного разу, починаючи з жовтня 2017 року, аліменти на утримання сина відповідач не сплатив, хоча достовірно знав про наявність судового наказу та пред'явлення його до виконання. Станом на 18.09.2018 року заборгованість по аліментам [PERSON] склала 18 706,25 грн. З огляду на те, що внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів утворилась заборгованість, вона вимушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача неустойки у формі пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою суду від 27.11.2018 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Не погоджуючись з пред'явленими вимогами, представник відповідача, діючи в інтересах [PERSON], подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] як необґрунтованих та недоведених. Свої заперечення мотивувала тим, що дійсно з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина за судовим наказом, який пред'явлено до примусового виконання. На той момент відповідач отримував державну соціальну допомогу як інвалід ІІ групи, яку отримує дотепер та інших доходів він не має. Дохід від державної соціальної допомоги він не приховував від органів ДВС, однак з невідомих для нього причин відрахування аліментів з цього доходу не проводилось. Таким чином, відповідальність за прострочення сплати аліментів відповідно до ст.196 СК України настає за наявності вини платника аліментів. Прострочення сплати аліментів мало місце через несвоєчасне звернення стягнення на його майно органом ДВС. Окремо представник зазначила, що позивачем невірно проведено розрахунок пені. Так, сума заборгованості по аліментам має бути розрахована виходячи з фактичного доходу відповідача відповідно до ч.1 ст.195 СК України, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проведений нею розрахунок з урахуванням позиції ВСУ, викладеної в постановах у справах №6-94цс15, №6-300цс16 представником долучено до відзиву, що становить 3 093,72 грн. Представник зазначила, що пеня за один місяць розраховується наступним чином: заборгованість по аліментах за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів за кожен місяць. Виходячи з того, що відповідач є непрацездатним, єдине джерело його доходу складає державна соціальна допомога, тобто перебуває в тяжкому матеріальному становищі, представник акцентувала увагу на доцільності застосування судом ч.2 ст.196 СК України та зменшенні розміру пені. В судовому засіданні позивач та її представник пред'явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідь на відзив не подали. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, підтримавши позицію, викладену у відзиві. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 08.10.2011 року Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.09.2015 року, яке набрало законної сили 28.10.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). В період шлюбно-сімейних стосунків [INFO] у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 14.08.2012 року (а.с.7). Судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06.10.2017 року за заявою [PERSON], присуджено стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.10.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.9, 10). Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 10.11.2017 року відкрито виконавче провадження №55064348 з примусового виконання судового наказу про стягнення з відповідача аліментів (а.с.16). Копію постанови направлено на адресу боржника у встановленому законом порядку (а.с.16-зворот). Факт обізнаності з наявністю судового наказу та зверненням його до примусового виконання позивачем [PERSON] підтвердив в ході судового розгляду справи. За результатами запиту державного виконавця до Пенсійного фонду України щодо наявності у [PERSON] доходів (пенсії) за його реєстраційним номером облікової картки платника податків встановлено, що такі дані відсутні (а.с.13). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до ст.195 СК України (чинної на час спірних правовідносин), заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначаються виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до довідки-розрахунку Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області, заборгованість по аліментам [PERSON] згідно судового наказу №2-н/214/568/17 від 23.10.2017 станом на 01.09.2018 складає 18 706,25 грн. (а.с.11). Аліментів з [PERSON] позивач жодного разу не отримувала, що підтверджується довідкою державного виконавця від 09.10.2018 року №13.13-32/38605 (а.с.12). Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів. Заперечуючи проти визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам, відповідач та його представник вказували на допущення державним виконавцем помилки при розрахунку розміру аліментів, а саме не врахування того, що відповідає має стабільний щомісячний дохід, з якого слід розраховувати аліменти у визначеній судом частці. Суд погоджується з такими доводами відповідача, оскільки як слідує з довідки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 12.10.018 року (а.с.25-26), [PERSON] як інвалід 2 групи перебуває на обліку в управлінні та щомісячно отримує державну соціальну допомогу в наступному розмірі: січень - квітень 2017 року - 1247 грн., травень - вересень 2017 року - 1312 грн., жовтень 2017 року - жовтень 2018 року - 1452 грн. Інші доходи у відповідача відсутні. Отже, щомісячний розмір аліментів слід обчислювати в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], підлягає розрахунку наступним чином (в межах заявленого позивачем періоду з 04.10.2017 року по 18.09.2018 року): Місяць нарахуванняРозмір доходу платника аліментівМінімальний розмір аліментів, гарантований закономРозрахований до сплати розмір аліментів 2017 рік жовтень (з 04.10.2017)1452 грн.1426*50%=713 грн.632,32 грн. листопад1452 грн.1426*50%=713 грн.726 грн. грудень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. Всього:2104,32 грн. 2018 рік січень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. лютий1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. березень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. квітень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. травень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. червень1452 грн.1492*50%=746 грн.746 грн. липень1452 грн.1559*50%= 779,50 грн. (до 25.07.2018 року, що складає 628,62 грн.) 1944*50%=972 грн. (з 26.07.2018 року, що складає 188,13 грн.)816,75 грн. серпень1452 грн.1944*50%=972 грн.972 грн. вересень (до 18.09.2018)1452 грн.1944*50%=972 грн.583,20 грн. Всього:7003,20 грн. Отже, сумарна заборгованість відповідача по сплаті аліментів в межах заявленого позивачем періоду складає з розрахунку: 2104,32 + 7003,20 = 9107,52 грн., що спростовує суму заборгованості, визначену державним виконавцем. З проведеного позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів видно, що розмір неустойки за період з 04.10.2017 року по 18.09.2018 року складає 8426,74 грн., виходячи з розмірів аліментних платежів, визначених державним виконавцем (а.с.4). Однак такий розрахунок проведено невірно, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне навести власний розрахунок, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.196 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спору з урахуванням змін, внесених Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Положеннями ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+...(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Заперечуючи проти заявленого розміру пені та проведеного позивачем розрахунку, представник відповідача зазначила, що неустойку потрібно обчислювати з урахуванням правового висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-94цс15 та від 16.03.2016 року у справі №6-300цс16, відповідно до яких за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Однак суд не погоджується з такими доводами представника відповідача, оскільки ним не враховано, що Велика Палата Верховного Суду України відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15, виклавши свою в постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, якою суд вважає за необхідне керуватись при вирішенні даного спору. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Відтак суд не приймає до уваги розрахунки нарахованої (неустойки) пені за прострочення сплати аліментів, зроблені сторонами, та приходить до висновку про доцільність наведення власного розрахунку пені в межах заявлених позивачем вимог з 04.10.2017 року по 18.09.2018 року станом на момент її звернення до суду - 28.10.2018 року, виходячи з наступного розрахунку: -жовтень 2017 року (з 04.10.2017 року) - 632,32 грн. (нараховані аліменти) *1%*361 (кількість днів прострочення з 01 листопада 2017 року по 28.10.2018 року) = 2282,68 грн.; -листопад 2017 року - 726 грн. (нараховані аліменти) *1%*331 (кількість днів прострочення з 01.12.2017 року по 28.10.2018 року) = 2403,06 грн. -грудень 2017 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*300 (кількість днів прострочення з 01.01.2018 року по 28.10.2018 року) = 2238 грн. -січень 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*269 (кількість днів прострочення з 01.02.2018 року по 28.10.2018 року) = 2006,74 грн. -лютий 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*241 (кількість днів прострочення з 01.03.2018 року по 28.10.2018 року) = 1797,86 грн. -березень 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*210 (кількість днів прострочення з 01.04.2018 року по 28.10.2018 року) = 1566,60 грн. -квітень 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*180 (кількість днів прострочення з 01.05.2018 року по 28.10.2018 року) = 1342,80 грн. -травень 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*149 (кількість днів прострочення з 01.06.2018 року по 28.10.2018 року) = 1111,54 грн. -червень 2018 року - 746 грн. (нараховані аліменти) *1%*119 (кількість днів прострочення з 01.07.2018 року по 28.10.2018 року) = 887,74 грн. -липень 2018 року - 816,75 грн. (нараховані аліменти) *1%*88 (кількість днів прострочення з 01.08.2018 року по 28.10.2018 року) = 855,36 грн. -серпень 2018 року - 972 грн. (нараховані аліменти) *1%*57 (кількість днів прострочення з 01.09.2018 року по 28.10.2018 року) = 554,04 грн. -вересень 2018 року (по 18.09.2018) - 583,20 грн. (нараховані аліменти) *1%*28 (кількість днів прострочення з 01.10.2018 року по 28.10.2018 року) = 163,24 грн. Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів в межах заявленого позивачем періоду становить 17 161,04 грн. з розрахунку: 2282,68 + 2403,06 + 2238 + 2006,74 + 1797,86 + 1566,60 + 1342,80 + 1111,54 + 887,74 + 806,74 + 554,04 + 163,24. Хоча позивачем наведено невірний розрахунок пені, однак заявлений її розмір в сумі 8426,74 грн. не перевищує встановленого судом та визначеного розрахунку заборгованості по аліментам 9107,52 грн., тому суд приходить до висновку про доцільність вирішення спору в межах заявлених вимог, що відповідатиме визначеному ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Посилання відповідача та його представника на те, що державний виконавець безпідставно не утримував аліменти з його доходу у вигляді державної соціальної допомоги суд оцінює критично, оскільки вони не виключають вину платника аліментів - відповідача, який знав про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а також про його обов'язок з їх сплати. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв'язку з чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин відповідач суду не надав, дії та рішення державного виконавця з цього приводу в судовому порядку не оскаржував. Крім того, обов'язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Отже, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Оцінивши встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача - платника аліментів, якій аліменти не сплачував, поважних причин неможливості сплати аліментів не навів, а тому повинен нести відповідальність за неналежне виконання своїх зобов'язань шляхом сплати пені за прострочення сплати аліментів. Враховуючи рівень доходів відповідача, його скрутне матеріальне становище (а.с.25-26), стан його здоров'я та наявність інвалідності ІІ групи у зв'язку з загальним захворюванням, пов'язаним з ураженням опорно-рухового апарату, однак не виключення можливості його трудової діяльності з праце пристосуванням, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 4200 грн., що відповідатиме засадам розумності, справедливості та об'єктивності. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню із стягненням з [PERSON] на її користь пені за прострочення сплати аліментів за період з 04.10.2017 року по 18.09.2018 року в розмірі 4200 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України суд враховує звільнення позивача та відповідача від сплати судового збору на підставіич.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з чим судовий збір покладається на рахунок держави.

Outcome: partial