Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2012 року позивачкою надано у позику [PERSON] 1000,00 доларів США, та 05 травня 2012 року - 1000,00 доларів США строком до закінчення 2012 року, про що відповідачкою власноручно написані відповідні розписки. Однак, після спливу обумовленого сторонами строку, грошові кошти повернені не були. Станом 24 березня 2015 року відповідач має заборгованість, що в еквіваленті виходячи з офіційного курсу гривні, встановленого НБУ, становить 46280,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у зазначеній сумі. Позивач в судове засідання не прибула. На адресу суду надійшла заява [PERSON], в якій вона просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримала та позов просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.17). Відповідач до суду не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справу (а.с.14,16). Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилалась, як на підставу своїх, дійшов наступних висновків. Судом фактично встановлено, що 05 квітня 2012 року [PERSON] на підставі усної домовленості отримала від позивача грошові кошти у сумі 1000 доларів США. На виконання умов договору [PERSON] була написана розписка, згідно якої остання отримала від [PERSON] вказану суму коштів з кінцевим терміном повернення, як зазначено «до закінчення поточного року», тобто до 31 грудня 2012 року. 05 травня 2012 року відповідач отримала від позивача у позику ще 1000 доларів США, про що у розписці від 05 квітня 2012 року внесені відповідні записи. Кінцевим терміном повернення позики від 05 травня 2012 року вказано також «до закінчення року», тобто до 31 грудня 2012 року (а.с.4). Таким чином, загальна сума позики складає 2000 доларів США. На час розгляду справи в суді відповідач грошові кошти за вказаним договором позики не повернула, а оригінал розписки знаходиться у позивача [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1046 - 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Аналізуючи зміст письмової угод сторін від 05 квітня 2012 року та від 05 травня 2015 року суд приходить до висновку про те, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, за якими [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню боргу. Відповідно до положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Статтею 537 ЦК України встановлено, що боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса нотаріальної контори у разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. На нотаріуса покладається обов'язок повідомити кредиторові про те, що боржник у порядку виконання зобов'язання перед ним вніс у депозит грошову суму або цінні папери. Суд приходить до висновку, що форма укладення договору позики узгоджується з положеннями ст. 1047 ЦК України. Знаходження боргового документу - розписки (а.с.4), що була видана боржником кредиторові, підтверджують зобов'язання боржника і свідчать про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути суму сплаченого судового збору (а.с.1) у сумі 462,80 грн.

Outcome: approved