Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 12.06.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 46. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейне життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 12.06.1999 року було зареєструвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 46. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейне життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд: розірвати шлюб між подружжям; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати суд покаладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved