Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] та примусово зняти їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON], 1975 р.н., [PERSON], 1997 р.н., [PERSON], 2012 р.н., але фактично з липня 2013 року та по даний час у зазначеному будинку не проживають та не з'являються. Крім того позивач змушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, їй створені перешкоди в реалізації у повному обсязі права власності на житло, в зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в яких вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явилася, належно сповіщена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. Представник Василівської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на домостроение від 21.11.1997 року (а.с.7). [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10), однак з липня 2013 року не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується актом затвердженим головою Василівської сільської ради від 21.01.2015 року (а.с.9). Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач та її син [PERSON], [INFO] втратили право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши його і без поважних причин в ньому не проживають понад рік, не сплачують витрати за користування житловим приміщенням, комунальних послуг, що дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Разом із тим, суд вважає, що вимога про зняття з реєстраційного обліку не підлягає задоволенню, оскільки сам факт визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення тягне за собою зняття їх з такого обліку. Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або наймачем. Згідно до ст. 16 Конвенції «Про права дитини» жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів того, що неповнолітня [PERSON], [INFO] має інше постійне місце проживання. Виходичи з викладеного, в задоволенні позовних вимог про визнання такою, що втратила право користування, неповнолітню [PERSON], [INFO] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial