Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

позивач звернулася до суду 14 листопада 2016 року з позовом, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS] (колишня Димитрова) у м. Кривому Розі, яка належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2016 року. У зазначеній квартирі зареєстрований член сім'ї колишнього власника квартири відповідач [PERSON], який не проживає три роки. Фактичне його місце знаходження їй невідоме, засоби звязку невідомі. Тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО (колишня Димитрова)[ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її та позивача відсутності, наполягає на задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення про його виклик в газеті «Вісті Придніпровя» від 24.01.2017 р., № 4 (1803), про причини неявки в суд не повідомив. Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечень щодо позовних вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власницею квартиру [ADDRESS] (колишня Димитрова) у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.6-8 копії договору, інформаційної довідки). Згідно акту від 25 серпня 2016 року (а.с.9) [PERSON] зареєстрований та не проживає у [INFO] (колишня Димитрова) у м. Кривому Розі з 25 серпня 2013 року (а.с.24 - довідка). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є членом сім'ї попереднього власника житла, яке належить позивачу на праві приватної власності, для неї відповідач стороння особа, тому суд вважає, що, оскільки реєстрація відповідача чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністює обґрунтованими та підлягають задоволенню. Та вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за вищевказаною адресою.

Outcome: approved