Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її двоюрідна баба [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], заповівши все майно позивачці. Рішенням Вишгородського районного суду від 21.06.2011р., яке набрало чинності, заповіт та свідоцтва про право власності за заповітом визнано недійсними. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30.07.2012р. встановлено родинні стосунки між позивачкою та померлою [PERSON] і позивачка вважає, що на підставі ст.1265 ЦК України вона має право на спадкування за законом. Оскільки на даний час у встановленому законом порядку неможливо оформити правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок у зв'язку зі смертю власників, просила визнати за нею право власності на нього у порядку спадкування. У процесі розгляду справи [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області, реєстраційна служба Вишгородського РУЮ, у якому просив суд усунути від права спадкування за померлою [PERSON] її двоюрідну онуку [PERSON]; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 16.01.2013р., згідно якого посвідчено, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], а саме: грошових внесків, що зберігаються у ПАТ «Державний ощадний банк України»; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на грошові внески, право на земельну частку (пай), 24903 простих іменних акцій ВАТ ім. Васильєва; визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки за первинним позовом та відповідачки за зустрічним [PERSON] позов своєї довірительки підтримав та просив його задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. Представник відповідача за первинним позовом - Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області та представник позивача за зустрічним позовом - [PERSON] проти позову [PERSON] заперечували, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON], [PERSON] та представники третіх осіб за зустрічним позовом до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи за зустрічним позовом - реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області просив розглянути справу без його участі (клопотання №544/03.1-09 від 30.04.2014р.). Представник третьої особи за зустрічним позовом - Вишгородської районної державної нотаріальної контори також просив розглянути справу у його відсутності (лист №1078/01-16 від 05.05.2014р. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, які з'явились у судове засідання, показання свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.07.2004р.). Внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина (ч.1 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). 14.01.2005р. [PERSON] звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зазначивши, при цьому, що померла за життя залишила заповіт на її ім'я, посвідчений Демидівською сільською радою 12.07.2004р. за реєстровим №109. При цьому, у заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначила склад спадкового майна: 1. житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]; 2. грошовий внесок, що знаходиться на зберіганні в ощадному банку села Демидова №8151/04 на рахунку [NUMBER] з відповідними відсотками і компенсаціями; права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ ім. Васильєва с. Демидова розміром 1,97 в умовних кадастрових гектарах, який належав померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення Вишгородської районної державної адміністрації від 23.02.2001р. №65 - це все майно належало померлому [INFO]. [PERSON], чоловіку [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом сумісного проживання, але не оформила своїх спадкових прав; 3. грошовий внесок, що знаходиться на зберіганні в ощадному банку села Демидова №8151/04 на рахунку [NUMBER] з відповідними відсотками та компенсаціями, який належав померлому [INFO]. [PERSON] на підставі ощадної книжки, спадкоємцем якого була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом сумісного проживання, але не оформила своїх спадкових прав; 4. грошовий внесок, який знаходиться на зберіганні в ощадному банку села Демидова №8151/04 на рахунку [NUMBER] з відповідними відсотками та компенсаціями, що належав померлій [PERSON] на підставі ощадної книжки. 13.06.2005р. позивачці [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані грошові внески; житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Вишгородського району Київської області та право на земельну частку (пай). 15.05.2007р. позивачка [PERSON] звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складається з 24903 простих іменних акції ВАТ ім. Васильєва на загальну сумарну номінальну вартість 6 225,75грн., які належали померлій [PERSON], та 15.05.2007р. отримала відповідне свідоцтво. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2011р., яка набрало законної сили 16.08.2011р., вказані вище заповіт та свідоцтва про право на спадщину за заповітом №№4076,4067,4070 визнано недійсними. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. 30.07.2012р. рішенням Вишгородського районного суду Київської області було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], а саме: [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON] (рішення суду набрало чинності 13.09.2012р.). 16.01.2013р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що зберігаються у ПАТ «Державний ощадний банк України» в ТВБВ 10026/0730 в с. Демидів на рахунках: [NUMBER] - залишок 0,47грн., [NUMBER] - залишок 3322,41грн. та належали спадкодавцеві на підставі повідомлення ТВБВ 10026/0726 філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний ощадний банк України» від 12.09.2012р. №297-БТ; [NUMBER] - залишок 0,40грн., [NUMBER] - залишок 3 344,45грн. та належали спадкодавцеві на підставі повідомлення ТВБВ 10026/0726 Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний ощадний банк України» від 12.09.2012р. №299-БТ, належали [PERSON], який помер [INFO]., спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; [NUMBER] - залишок 2,70грн., [NUMBER] - залишок 2 771,99грн. та на підставі повідомлення ТВБВ 10026/0726 Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний ощадний банк України від 12.09.2012р. №298-БТ належали [PERSON], спадкоємцем якого була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Отже, після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - грошові вклади. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який в січні 2010 року звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.06.2010р., яке набрало чинності 07.10.2010р., у позові було відмовлено. Крім того, спадкоємцем після смерті [PERSON], як її правнук, є [PERSON], виходячи з наступного. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 28.10.1992р.). Між [PERSON] та [PERSON] 15.02.1992р. було укладено шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 30.08.1995р.). Остання є донькою [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 18.03.1971р.). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження (повторне) [NUMBER] від 18.03.2009р.). У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила зазначені родинні стосунки між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] (прадід [PERSON].) помер. Після його смерті залишилось спадкове майно: грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що зберігались у ПАТ «Державний ощадний банк України» в ТВБВ 10026/0730 с. Демидів (рахунки [NUMBER] та [NUMBER]); право на земельну ділянку (пай) в ВАТ ім.. Васильєва розміром 1,97га.; прості іменні акції ВАТ ім.. Васильєва у кількості 24 903шт. на суму 6 225,75грн. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] [INFO]. помер син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно: грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що зберігалися у ПАТ «Державний ощадний банк України в ТВБВ 10026/0730 с. Демидів (рахунки [NUMBER] та 9760/3403). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON] [INFO]. померла мати [PERSON] - [PERSON] (онука [PERSON].). [PERSON] померла [INFO], на день смерті якої [PERSON] виповнилось 11 років. За ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, за вимогами ст.ст.1266,1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за правом представлення за своєю матір'ю [PERSON] При визначенні черговості спадкування суд враховує вимоги ст.1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, [PERSON] є двоюрідною онукою [PERSON], у той час коли [PERSON] є правнуком [PERSON] Зважаючи на вимоги ст.1265 ЦК України, [PERSON] усуває від права спадкування [PERSON] Відповідно до ч.ч.4,5 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON], який на час смерті [PERSON] був малолітнім, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті останньої, при чому належить ця спадщина спадкоємцеві з часу її відкриття. На звернення [PERSON] до Вишгородської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав останній отримав відмову з посиланням на відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] на спадковий будинок. Разом з тим, у матеріалах справи містяться копії документів, які підтверджують набуття у спільну сумісну власність подружжя будинку [ADDRESS], а саме: копія будинкової книги, акт Державної комісії про приймання в експлуатацію індивідуального домоволодіння забудовника [PERSON] від 17.06.1976р. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті померлого [INFO]. [PERSON], так як проживала з ним разом (ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963р.), однак не оформила своїх спадкових прав та правовстановлюючих документів на домоволодіння. Зважаючи на те, що спірний житловий будинок було збудовано у 1976 році (прийнятий в експлуатацію 17.06.1976р.), з врахуванням вимог ст.5 ЦК України, суд застосовує вимоги ЦК УРСР 1963р. (ст.128 ЦК УРСР 1963р.) та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966р. Так, спірний будинок, що не був самочинним будівництвом і належав подружжю [PERSON]: прабабі та прадідові [PERSON], за останнім слід визнати право власності на вказаний будинок у порядку спадкування за законом. Крім того, усунення [PERSON] від права спадкування є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 16.01.2013р. у спадковій справі №19/2005, що зареєстровано у реєстрі за №1-12, яким посвідчено, що [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON], а саме: грошових внесків, що зберігаються в ПАТ «Державний ощадний банк України». Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.05.2007р. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1359, [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна, яке складається з 24 903 простих іменних акцій ВАТ ім. Васильєва на загальну сумарну номінальну вартість 6 225,75грн. і належало померлій [PERSON] Як зазначено вище, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21.06.2011р., яке набрало чинності 16.08.2011р. скасовано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.06.2005р. (реєстрові №№4076,4067,4070). У судовому засіданні не здобуто доказів про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.05.2007р. та зареєстрованого в реєстрі за №2-1359, а тому підстав для задоволення позовної вимоги у частині визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 24 903 простих іменних акцій ВАТ ім. Васильєва на загальну сумарну номінальну вартість 6 225,75грн.не вбачається Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного позову за його безпідставністю. Разом з тим, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що, що позивачем за зустрічним позовом дотримано вимог ст.ст.10,58,60 ЦПК України, а тому зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст.5,1218,1222,1223,12581261-1265,1268 ЦК України, ст.ст.128,548,549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.3,10,11,58,60,61,88,213-215 ЦПК України, -

Outcome: partial