Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають двох синів-близнюків, [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, обставини справи підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 25 жовтня 2008 року відділом РАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 326.(а.с.3) Від шлюбу подружжя має спільних дітей, синів-близнюків [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спору щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами не має. Діти залишаться проживати з матір'ю. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, у зв'язку з чим, шлюб між [PERSON] та [PERSON] доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., за слід покласти на відповідача, оскільки рішення суду ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved