Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовною заявою про стягнення коштів. Позовну заяву мотивувала тим, що змушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав у зв`язку із безпідставним використанням СФГ «Ольга» належної їй земельної ділянки з кадастровим номером : 7120689700:03:001:0542. У жовтні 2017 року на адвокатський запит [PERSON] . Золотоніською ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області було надано лист, згідно з яким позивачу стало відомо, що відповідач нараховував, але не виплачував позивачеві дохід за користування земельною ділянкою. Відповідачем з 2009 по 2016 роки подавалася звітність, яка свідчить про системне нарахування доходів на користь [PERSON] , що виключає можливість допущення помилки посадовими особами СФГ «Ольга» при подачі звітності та нарахуванні доходу [PERSON] за користування земельною ділянкою. Договір оренди [PERSON] з СФГ «Ольга» не укладала, що свідчить про використання відповідачем земельної ділянки без достатньої правової підстави. Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок [PERSON] зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою належної [PERSON] у розмірі 21 308,91 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості сума інфляційного збільшення коштів за період з 01.01.2009 року по 27.02.2020 року становить 21814,58 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості 3 % річних від простроченої суми заборгованості становить 3676,09 грн. Враховуючи, що позивачу стало відомо про існування заборгованості лише в жовтні 2017, він звернувся до суду у межах строку загальної позовної давності. Таким чином, загальна сума коштів, яку СФГ «Ольга» зобов`язано сплатити [PERSON] становить 46799,58 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 13.04.2020 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач подав відзив, у якому зазначив, що вважає що вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. З часу створення СФГ «Ольга» позивач набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120689700:03:001:0544, яку передав у безоплатне користування СФГ «Ольга», про що позивачем було стверджено при розгляді цивільної справи №692/202/17 за її позовом до СФГ «Ольга» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації. СФГ «Ольга» використовувала земельну ділянку позивача у період зазначений позивачем. 04 березня 2020 року позивачем заявлено вимогу про відшкодування їй збитків в зв`язку з неправомірним, на її думку, використанням її земельної ділянки СФГ «Ольга». На час пред`явлення вимоги, земельна ділянка вже була передана позивачці у користування. В позовній заяві та доданих до неї матеріалах не вбачається той факт, що вона укладала будь-які договори оренди своєї земельної ділянки в період 2009-2016 років. СФГ «Ольга» використовувало земельну ділянку позивачки в період, зазначений позивачкою. Позивачці [PERSON] було достовірно відомо з часу створення СФГ «Ольга», що її земельна ділянка перебувала в користуванні СФГ «Ольга». Будь-яких коштів за користування земельною ділянкою вона не отримувала. Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу позовної даності та в задоволенні позову-відмовити. 21.05.2020 року позивач надіслав до суду клопотання згідно з яким просив розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 26.05.2020 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. 05.06.2020 року позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначав, що позивач не набувала права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7120689700:03:001:0544, а тому не може передати її у платне чи безоплатне користування, оскільки вказана земельна ділянка ніколи не належала позивачу. Земельна ділянка з кадастровим номером 7120689700:03:001:0542, яка належить позивачу, у безоплатне користування СФГ «Ольга» не передавалось, адже згідно відомостей з ДРФОПП ДПС України, за період з 2009 року по 2016 рік відповідачем на користь позивача нараховувалися доходи, за користування земельною ділянкою у загальному розмірі 21308,91 грн. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.12.2003 року серії ЧР №041761, виданого на розпорядження Драбівської районної державної адміністрації від 03.11.2003 року №482 , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, кадастровий номер 7120689700:03:001:0542. З копії листа Золотоніської ОДПІ ГУ ДФС У Черкаській області від 22.09.2017 року №364/23-10-13 022 вбачається, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, [PERSON] отримувала доходи від СФГ «Ольга» : 1 квартал 2009 року-630 грн., 4 квартал 2009 року-1141,60 грн., 3 квартал 2010 року-1154,50 грн.,3 квартал 2011 року-1731,75 грн., 4 квартал 2912 року-2027,27 грн., 4 квартал 2013 року-2027,27 грн., 4 квартал 2014 року-3056,53 грн., 4 квартал 2015 року-3817,83 грн., 4 квартал 2016 року-5722,16 грн. Вказане також підтверджується копією листа Золотоніського управління ГУ ДПС у Черкаській області від 21.02.2020 року №576/23-00-54-02-011. 04.03.2020 року позивачем [PERSON] на адресу відповідача СФГ «Ольга» була надіслана вимога про сплату нарахованого, але не виплаченого доходу за безпідставне використання земельної ділянки у загальному розмірі 46871,70 грн., з яких: 21308,91 грн.- сума кошті за безпідставне використання земельної ділянки належної [PERSON] ; 21944,36 грн. - інфляційне збільшення, яке нараховане на суму коштів за безпідставне використання земельної ділянки; 3618,43 грн.-3 % річних від суми, яка нарахована на безпідставне використання земельної ділянки. Направлення сказаної вимоги підтверджується копією вимоги, копією опису вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку. Вказана вимога залишена відповідачем без уваги. Позивач мотивує позовну заяву тим, що відповідач, який фактично користувався земельною ділянкою, яка належить позивачу, нарахував кошти для позивача, але не виплатив їх. Підставою для стягнення нарахованих коштів позивач вказує норми ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаних статей особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт, що кошти, які нараховані відповідачем підлягають виплаті позивачу. Так, відповідачем є юридична особа, організаційна правова форма якої є фермерське господарство. Відповідно до ст.28 Закону України «Про фермерські господарства» від 19.06.2003 № 973 фермерське господарство веде бухгалтерський облік результатів своєї роботи і подає відповідним органам фінансову звітність, статистичну інформацію та інші дані, встановлені законодавством України. Ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Відтак, нараховані кошти відповідачем та наявність заборгованості перед позивачем повинно бути підтверджено первинними документами, які б підтверджували в яких відносинах перебувають сторони. Сторонами не заперечується той факт, що між ними не були оформлені договірні відносини. Отже, лише сам факт нарахування по бухгалтерському обліку відповідачем сум до виплат позивачеві не свідчить про обов?язок їх виплатити останньому, і не може підтверджувати права власності позивача на вказані кошти. З тих же підстав вимога про стягнення суми інфляційного збільшення та 3% річних не підлягає задоволенню. Інших підстав для стягнення коштів з відповідача, а також обґрунтований їх розрахунок позивач в позові не зазначив. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином в позові слід відмовити через його необґрунтованість. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то у відповідності до ст.141 ЦПК України судові слід залишити за позивачем. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed