Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до відповідачки з позовом, в якому на підставі ст. ст. 321, 391ЦК України просив усунути перешкоди в користуванні майном шляхом вселення позивача в належну йому частину житлового будинку [ADDRESS] . Позов обґрунтував обставинами недопуску його позивачкою в частину будинку, що належить йому на праві власності. Від відповідачки надійшов відзив, відповідно до якого вона позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, так як жодних перешкод в користуванні майном позивача, вона не чинила. Майно в той час заходилось під арештом, тому позивач не мав права здійснювати переобладнання будинку. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи, викладені у письмовому відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, вона не перешкоджає колишньому чоловіку користуватись будинком. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області в цивільній справі № 2-6/08 від 20 листопада 2008 року поділено між [PERSON] та [PERSON] будинок [ADDRESS] , виділено кожному по 1/2 частині цього будинку: [PERSON] , як першому співвласнику - коридор 1-1, кухню 1-3, жилу кімнату 1-4, 1/2 частину сараю «Б», 1/2 частину незавершеного будівництва (фундамента) «Ж», незавершений будівництвом фундамент «Ж», всього на суму 21226 грн., що становить 50/100 частини від всього будинковолодіння; виділено [PERSON] , як другому співвласнику, комору 1-2, житлову кімнату 1-5, житлову кімнату 1-6, 1/2 частину сараю «Б», 1/2 частину незавершеної будівництвом літньої кухні «Д», що розташована ближче до будинку, огорожу 2, всього на суму 21506 грн., що становить 50/100 частини від усього домоволодіння; вбиральню [PERSON] , замощення 1, огорожу 1 та огорожу 3 залишено у спільному користуванні співвласників. Зобов`язано [PERSON] закласти дверні прорізи №1 , №2 та №3 ; [PERSON] - влаштувати вхід з двору приміщення 1-2 і з приміщення 1-2 в приміщення 1-6 і з приміщення 1-6 в приміщення 1-6, влаштувати кухню в існуючих приміщеннях, або провести добудову з дозволу селищної ради. Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] влаштувати автономні системи електропостачання та опалення. Технічним паспортом КП «Рівненське ОБТІ» від 20 жовтня 2020 року визначені технічні характеристики житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , розміри часток співвласників, якими є сторони по справі, становлять по Ѕ кожному . Відповідно до довідки РОБТІ РОР №3892 від 26 жовтня 2020 року житловий будинок з надвірними будівлями за адресою по [ADDRESS] зареєстровано по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Сарненського районного суду віл 20 листопада 2008 року, справа 2-6/08. За даними технічної інвентаризації станом на 20 жовтня 2020 року знесено сарай літ «Б», фундамент літ «Ж», об`єднано з літ «Д» літня кухня, знесено огорожу літ №2, №3. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №225345025 від 24 вересня 2020 року за позивачем [PERSON] зареєстрована на праві спільної часткової власності Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] загальною площею 54.4 м2. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріали справи не містять відомостей про обставини виконання судового рішення сторонами в частині виділу часток нерухомого майна, реєстрації нерухомості виділених їм часток сторони не здійснювали, примусового виконання судового рішення не ініціювали. У відповідності до вимог частини шостої ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області від 30 грудня 2018 року встановлено, що 8 грудня 2018 року [PERSON] за допомогою бензопили намагався прорізати отвір у частині будинку. Кримінальне провадження за фактом умисного знищення чи пошкодження чужого майна закрите. В ході іншого кримінального провадження, яке постановою слідчого від 10 березня 2020 року також закрите, свідок - старший державний виконавець Сарненського районного відділу виконавчої служби Білаш М.А. повідомив, що будинок по [ADDRESS] був арештований у зв`язку з невиплатою аліментів на користь [PERSON] , на момент арешту майна заборонено будь яке відчуження, переобладнання, внесення конструктивних змін в будинок. Рішення суду до виконання в ДВС не зверталось. Доводи позивача [PERSON] про вчинення перешкод відповідачкою у користуванні спільним майном не знайшли свого підтвердження - ухвали слідчого відомостей про такі діяння відповідачки [PERSON] не містять, посилання ж позивача на електронний рапорт «про конфлікт» та витяг з ЄРДР «про невиконання відповідачкою рішення суду» не є достатніми доказами в обґрунтування заявлених вимог. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки обов`язок доказування обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог, недоведеність таких обставин є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed