Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона з відповідачем з 11.06.2005 перебуває у шлюбі, від якого у них народилися донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох років стосунки між подружжям погіршилися, сторони майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування. Де на даний час знаходиться відповідач, позивачу не відомо. Спільна донька подружжя є інвалідом та потребує лікування. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та не надає будь-якої допомоги та підтримки. На даний час позивач проживає разом з сином [PERSON] , 2002 року народження, донькою [PERSON] , 2011 року народження, та стареньким свекром, 1936 року народження. Весь побутовий та матеріальний тягар забезпечення сім`ї лежить на позивачеві. Позивач зазначає, що у зв`язку з хворобою дитина декілька разів на рік проходить дороговартісне лікування в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит». Оскільки відповідач ніяким чином не допомагає у вихованні доньки, позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідач іншим особам аліменти не сплачує, на своєму утриманні інших осіб не має, а тому позивач вважає, що відповідач взмозі сплачувати такий розмір аліментів. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.02.2021 відкрито позовне провадження у справі, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено до розгляду по суті на 02.03.2021. 02.03.2021 судове засідання відкладено до 23.03.2021 у зв`язку з неявкою відповідача. 23.03.2021 судове засідання відкладено до 06.04.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення, яке повернулося до суду без вручення, та шляхом оголошення на офіційному сайті Новопсковського районного суду Луганської області, заяв про відкладення, розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Можняківською сільською радою Новопсковського району Луганської області 11.06.2005. Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 04.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. З довідки № 5231, виданої виконавчим органом Новопсковської селищної ради Луганської області 17.12.2020, вбачається, що [PERSON] , 1979 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1971 р.н., син - [PERSON] , 2002 р.н., донька - [PERSON] , 2011 р.н., свекор - [PERSON] , 1936 р.н. Згідно виписок № 374 від 27.07.2020, № 73 від 30.01.2020, № 113 від 14.03.2020, № 495 від 21.06.2019 [PERSON] , [INFO] , знаходилася на періодичному лікуванні у відділенні дитячої неврології стаціонару Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Відповідно до довідки № 103, виданої КНП «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради» 15.01.2021, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у Новопсковській амбулаторії ЗПСМ, як дитина з інвалідністю. Потребує постійного профілактичного медикаментозного лікування та планового оперативного втручання. З довідки № 472/02-20, виданої Новопсковським районним центром зайнятості 24.12.2020, вбачається, що [PERSON] дійсно не зареєстрована як безробітна станом на 24.12.2020. З довідки № 441, виданої Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації 23.12.2020, вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю. Розмір допомоги з липня 2020 року по грудень 2020 року склав 13931,33 грн. Відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 04.01.2021 підтверджено отримання [PERSON] за третій квартал 2020 року соціальних виплат у загальному розмірі 8780,73 грн. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого 18.10.2017 Управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації, призначена державна соціальна допомога на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] . На підтвердження витрат на придбання ліків для дитини позивач надала копії квитанцій з мережі аптечних закладів за 2020 рік на загальну суму 2167,49 грн. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 21.01.2021. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач не надав відзиву, заперечення на позовну заяву, він є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку, яка проживає окремо від нього, до досягнення нею повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved