overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі не виплаченої при звільненні з роботи. Позивач подове засідання не з»явився про час слухання справи повідомлений належним чином, направив суду заяву в якій на позові наполягає та просить слухати справу в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень щодо позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні з 27.12.2005 року по 23.05.2013 року позивач працював на посаді авіатехніка категорії «А» відділу технічного обслуговування виробничої служби комплексу інженерно-технічного забезпечення ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт». Наказом № 1580-ос від 23.05.2013 року його звільнено з роботи за ст. 36 п.1 КЗпП України за угодою сторін. Станом на день звільнення з роботи заборгованість перед позивачем по заробітній платі склала 4557,49 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.6), так як при звільненні з роботи з ним не проведено повного розрахунку. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем не надано доказу того, що невиплата належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України була не з вини власника або уповноваженого ним органу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, пояснила, що вона з відповідачем до 04.03.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них 23.08.2004 року народився син [PERSON]. Відповідач в даний час з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без його участі. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 04.03.2015 року розірвали шлюб, в якому перебували з 02.07.2004 року, в період якого у них 23.08.2004 року народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, пояснила, що вона з відповідачем з 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилося двоє дітей. Відповідач з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти повністю знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без його участі. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 14.02.2007 року по 30.06.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них 19.02.2007 року народився син [PERSON], 18.03.2010 року донька [PERSON]»я Максимівна. Згідно довідки виданої Білозерською селищною радою Херсонської області разом з [PERSON] проживають її малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON]»я, [INFO] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дітей, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, пояснила, що вони з 2004 року по 2013 рік проживали однією родиною та вели спільне господарство; в спального проживання у них 10.09.2005 року народилася донька [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком дитини. З 2013 року відповідач з сім»єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглядати без його участі. Суд вважає можливим у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою сторін судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що є у справі, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. У сторін в період спільного проживання 10.09.2005 року народилася донька [PERSON]. [PERSON] визнав себе батьком дитини. Згідно довідки виданої Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області разом з [PERSON] проживає її малолітня донька [PERSON], [INFO] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Поскільки сторони не досягли домовленості між собою у добровільному порядку щодо утримання дитини, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 150000 грн. , а також судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 10 липня 2010 року вона позичила відповідачу грошові кошти в сумі 150000 грн.., які останній зобов`язався повернути до 15 липня 2014 року. Одержання даної суми підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою. В зазначений термін відповідач борг не повернув, добровільно відповідач не збирається повертати кошти і тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав в суд. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить задоволити позов. Відповідач позов визнав. Пояснив, що дійсно позичав 150 000 грн. у позивачки до 15 липня 2014 року, але борг не віддав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.ст. 1046 , 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. В судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2010 року позивач [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 150000 грн., які останній зобов'язався повернути до 15 липня 2014 року. Одержання даної суми підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою. В зазначений термін відповідач борг не повернув і на момент звернення до суду борг не повернув. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові судової палати у цивільних справах від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. В судовому засіданні відповідач позов визнав, зобов'язався повернути кошти після продажу своєї квартири. Тому суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 150 000 грн. боргу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих квитанцій, позивач за надання цього позову до суду, сплатила судовий збір в сумі 1500 грн. 00 коп. .Дана сума підлягає відшкодуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця у зв'язку з її навчанням на денній формі навчання у Бериславському педагогічному коледжі ім.. [PERSON]. Дане мотивовано тим, що відповідач будучи батьком дитини зобов'язаний в силу закону брати участь у її утримані у зв'язку з навчанням, надавши судові, свідоцтво про народження дитини [PERSON], [INFO], де батьком зазначений відповідач та довідку про те, що остання є студентом 3 курсу денної форми навчання у Бериславському педагогічному коледжі ім.. [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо стягнення з нього визначених позивачем аліментів на період навчання дитини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до думки, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки директора Бериславського педагогічного коледжу ім.. [PERSON], [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання у Бериславському педагогічному коледжі ім.. [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що дитина відповідача є студентом вищезазначеного навчального закладу. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення 23 років. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій суми і / або/ у частці від заробітку / доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу / ст. 200 СК України/. Такими обставинами відповідно до ст. 182 СК України є стан здоров,я та матеріальне становище дитини; стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Таким чином законодавець чітко визначив, які обставини повинні бути враховані судом при визначені розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні дитина проживає з матір,ю за рахунок якої і утримується, власних доходів, заробітку не має, а тому потребує допомоги з боку батьків на навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,0 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня поступлення заяви до суду і до виповнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, які вона підтримала в судовому засіданні, позивач посилається на те, що відповідач матеріально її не підтримує, проживає окремо від сімї, є здоровим і працездатним, постійно отримує заробітну плату в ДП «КАЗ», інших утриманців не має, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно цього не робить. Відповідач, якого відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України судовою повісткою під розписку було повідомлено про час та місце розгляду справи, в суд не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно свідоцтв про народження відповідач є батьком малолітніх дітей позивачки: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатною особою, має регулярний дохід, спроможний платити аліменти на утримання дітей, щодо визначеної позивачкою суми аліментів не заперечує. Виходячи з стану здоровя та матеріального становища відповідача і дітей, розміру прожиткового мінімуму на одну дитину, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 травня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,60 грн., від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики, який обґрунтував тим, що 29.03.2012р. відповідач взяв у нього в борг грошові кошти в сумі 25 000 грн., а 10.09.2012 року - ще 50000 грн., що підтверджується відповідними розписками, з терміном повернення до 30.09.2012 року. Однак, до теперішнього часу він суму боргу не повернув ігноруючи його вимоги. Просить стягнути з відповідача на його користь: суму боргу в розмірі 75000 грн., та 12% річних за користування грошовими коштами - 15164,38 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) гроші або інші речі, певні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей (суму позики) або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Договір вважається укладеним з моменту передачі грошей або речей. Зі ст. 1047 ЦК України вбачається, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш чим у десять разів перевищує встановлений законом розмір не оподатковуваного податком мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, здійсненим належним чином. Відповідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Факт знаходження договору позики у позивача свідчить про те, що він є кредитором. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 75000 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути 12% річних в розмірі - 15164,38 грн. Разом із тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 901,65 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування ним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку в селі Сирники Луцького району по вулиці Комка, 75. Вказує, що з 2009 року [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає, не знявся з реєстраційного обліку, фактичне його місце проживання невідоме. В звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком в селі Сирники Луцького району по вулиці Комка, 75. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. А тому зі згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в селі Сирники Луцького району по вулиці Комка, 75, що стверджується договором дарування житлового будинку від 25.05.2009 року (а.с. 4) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6). У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 7-10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З наданих суду письмових доказів, а саме: висновку дільничного інспектора (а.с. 11) судом встановлено, що відповідач [PERSON] в житловому будинку в селі Сирники Луцького району по вулиці Комка, 75 протягом тривалого часу не проживає, а тому є всі підстави вважати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 405 ЦК України. Доказів постійного проживання у вказаному будинку всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved