Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв'язку із незаконним переоформленням 03.12.2014 р. підприємства в «Ясиновататепломережа ДНР» була змушена звільнитись з 02.12.2014 р. за згодою сторін. Згідно розрахунку заборгованості по виплаті заробітної плати загальна сума невиплаченої заробітної плати за період травень - грудень 2014 р. становить 11 116 грн. В порушення ст. 116 КЗпПУ заборгованість та вихідні виплати їй сплачені не були по причині недофінансування заробітної плати головним підприємством - відповідачем. Невиплата заробітної плати, не проведення своєчасних розрахунків при звільненні призвели до скрутного матеріального стану та зробили неможливим забезпечення нормального існування, слідством якого є виникнення важкого психологічного стану на фоні військових подій. Ці події примусили її достроково вийти на пенсію із втратою 17 % щомісячної розрахованої пенсії, як єдиного додаткового джерела доходу для забезпечення власного існування. Зазначила, що на час звернення з позовом до суду, заборгованість за несплаченими коштами складається з суми заборгованості по заробітній платі у сумі 11116 грн., із суми за час прострочення платежів інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 4313, 01 грн. та моральної шкоди у сумі 5000 грн.. а всього 20429,01 грн. Також просила стягнути сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідачем не спростовано факт, що ВО «Ясинувататепламережа» продовжувала в період з травня до кінця вересня 2014 р. господарську діяльність з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів на території Донецької області та надавала фінансову та технічну документацію про виконану роботу до відповідача, а тому, інформація відповідача про підтвердження довідки про наявність заборгованості: накази про відпустку, відомості про нарахування заробітної плати, табелі обліку робочого часу за цей період, повинна надаватись відповідачем в підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем. Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення проти позовної заяви та пояснив, що позов не визнає у повному обсязі, до складу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» входить 18 відокремлених підрозділів - виробничих одиниць, що надають послуги з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів Донецької області. Одним із таких відокремлених підрозділів є виробнича одиниця «Ясинувататепломережа», яка знаходиться на окупованій території. Позивачем в обґрунтування розміру заборгованості по заробітній платі до позовної заяви додано розрахунок заборгованості по заробітній платі № 2 від 08.01.2015р., що надана посадовими особами ВП ВО «Ясинувататепломережа», але за даними бухгалтерського обліку ОКП «Донецьктеплокомуненерго», станом на 29 липня 2015 року, заборгованість перед [PERSON] відсутня. З огляду на те, що всі фінансові документи у теперішній час перебувають поза територією підконтрольною українській владі, вважає, що є підстави для сумніву у об'єктивності та правдивості відомостей, відображених у розрахунку, що наданий ВП ВО «Ясинувататепломережа». За фактом захоплення виробничих одиниць та ОКП «Донецьктепломережа» вони звертались із заявами до правоохоронних органів. До позовної заяви не додано доказів спричинення моральної шкоди позивачу діями відповідача. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заслухавши сторін, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, 02.12.2014 р. позивач [PERSON] була звільнена за згодою сторін з посади машиніста котлів по 3 - му розряду котельної № 2 виробничої одиниці «Ясинувататепломережа» обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] (а.с. 5-6) Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинними законодавством. На підтвердження заборгованості по заробітній платі позивачем наданий розрахунок заборгованості по заробітній платі від 08.01.2015 р. № 2 за період з 01.05.2014 р. по 01.12.2014 р. у сумі 11116 грн., виданий директором та головним бухгалтером ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», засвідчений їх підписами, печаткою та штампом ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго». (а.с. 8) Оскільки даний розрахунок заборгованості датований 08.01.2015 року, та сама позивач у судовому засіданні пояснила, що 02.12.2014 р. вона звільнилась, оскільки ВО «Ясинувататепламережа» стала контролюватись владою так званої ДНР та перейшла під контроль підприємства «Тепло Донбасса», створеного представниками так званої «ДНР», а тому у суду є сумнів в його достовірності, оскільки вказана дата відноситься до періоду перебування міста Ясинувата поза контролем України, під владою так званої «ДНР», при тому що документація, печатки, штампи та матеріально-технічна база ВО «Ясинувататепломережа» на територію, підконтрольну Україні, переміщені не були. Доводи позивача про те, що ВО «Ясинувататепломережа» продовжувала в період з травня до кінця вересня 2014 р. господарську діяльність з постачання теплової енергії споживачам населених пунктів на території Донецької області та надавала фінансову та технічну документацію про виконану роботу до відповідача, є безпідставними через те, що не відповідають фактичним обставинам. Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 2015 року № 428-р місто Ясинувата віднесене до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт захоплення майна і приміщення відповідача, що розташоване в місті Ясинувата, невідомими озброєними особами у вересні-жовтні 2014 року підтверджений не тільки поясненнями представника відповідача, а й внесеними відомостями до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 341 КК України. У зв'язку з цим, доводи відповідача про те, що підприємство не могло працювати у звичайному режимі і використовувати майно підприємства, а також печатку і штамп виробничої одиниці, є переконливими. Крім того, відповідно до ст. ст. 115, 116 КЗпП України, наявність або відсутність заборгованості по заробітній платі перед позивачем має довести роботодавець, а не позивач. Як видно, представником відповідача надана довідка від 27.07.2015 р. № 03/1549 про те, що за даними бухгалтерського обліку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість по виплаті заробітної плати працівника ВО «Ясинувататепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» [PERSON] станом на 29.07.2015 р., відсутня. (а.с. 33), а тому, суд не бере до уваги як доказ відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 25.08.2015 р. за 2014 р. щодо позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі. У зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд відмовляє і у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача щодо строків виплати заробітної плати, та позивачем не доведено, що саме протиправними діями чи бездіяльністю відповідача їй заподіяні моральні страждання, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Outcome: dismissed