Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Порицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 28.12.2013 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті постійно проживала в [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,8969 гектарів яка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, на яку позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 06.02.2018 року та на земельну ділянку площею 0,7726 гектарів яка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке спадкодавець не встигла оформити за життя. Позивач будучи спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини (та шляхом звернення з відповідною явою до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за спадкодавцем. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 28.12.2013 року в м. Жмеринка Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 27036 (а.с. 5). Після смерті спадкодавця [PERSON], відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: - право на земельну ділянку площею 0,7726 гектарів, яка розташована на території Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного спадкодавцеві на підставі розпорядження № 411 від 7 липня 2008 року, однак яка не встигла його оформити, що підтверджується списком померлих, який є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 7 липня 2008 року (а.с. 15). Позивач проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджується довідками № 256 від 06.06.2014 року № 729 від 02.11.2015 року, виданих Коростівецькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, позивач частково прийняла спадщину після смерті [PERSON] звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 50818731 від 06.02.2018 року (а.с. 12). А оскільки позивач не може оформити своє право на іншу частину спадщини в нотаріальному порядку, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, вона звернулась до суду із зазначеним позовом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельні ділянки не припинилося, хоча правовстановлювальні документи були втрачені та не були поновлені спадкодавцем, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спдкодавцем та звернення до нотаріальної контори. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved