Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та стягнути з нього судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позов обґрунтовує наступним. Сторони проживали однією родиною з 2003 по 2010 роки. Відповідач, відповідно до свідоцтва про народження, записаний батьком спільного сина [PERSON], [INFO]. Після того, як сторони почали мешкати окремо, а саме останні 4 роки, дитина проживає разом з позивачем та її матір'ю і знаходиться на її утриманні. З позивачем і з сином відповідач не спілкується на протязі останнього року, жодного разу не зустрівся з ним, не цікавився його долею в телефонному режимі, чим ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. На підставі рішення Токмацького суду від 15.04.2013 року з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього [PERSON] стягнено аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу боржника щомісячно. Аліменти він сплачував у розмірі близько 350 грн. Станом на 01.04.2014 року має заборгованість у розмірі 2867 грн. Починаючи з 01.04.2014 року жодної допомоги на утримання сина не надавав. Останній раз відповідач бачився зі своїм сином 05.03.2014 року, коли прийшов в клас під час уроку, вів себе неадекватно, кричав на вчителя, хотів забрати дитину з собою. Такою поведінкою він налякав вчителя та дітей, які були присутні на уроці. Однак при зустрічі з позивачем та сином батько не підходить, не вітається з сином, не проявляє жодної уваги або зацікавленості долею дитини. Ніяких перешкод для спілкування його з сином позивач жодного разу не чинила, а навпаки, намагалась досягнути згоди з відповідачем та забезпечити спілкування дитини з батьком. Син знає свого батька, але той не цікавиться ні його життям, ні здоров'ям, ні успіхами або негараздами. Останній раз він з батьком спілкувався у листопаді 2013 року, коли той приїхав з м. Ялти, зайшов до нього в школу, побалакав з сином на протязі 5 хвилин і запросив до себе в гості за місцем проживання у м. Токмаку. У зв'язку з тим, що хлопець не бажав зустрічі з батьком на його території вони не зустрілись і батько поїхав до АР Крим, де проживає останні 3 роки. До себе за місцем теперішнього проживання батько сина не запрошував, не намагався провести з ним літню відпустку, не приймав ніякої участі у додаткових витратах, пов'язаних з літнім відпочинком, а також з медичним обслуговуванням та лікуванням дитини. У 2012 році батько на День народження подарував сину мобільний телефон для спілкування з ним, але жодного разу не подзвонив йому. Ініціатива спілкування надходила від хлопця, який дзвонив батькові, але той постійно був зайнятий і приділяв хлопцеві 3-5 звилин розмови, при цьому ніколи не питав про навчання та не цікавився його позашкільним життям, станом здоров'я. З квітня 2014 року батько змінив номер телефону, який не повідомив сину, тож зв'язок з ним в телефонному режимі також не відбувається. Не має змоги син спілкуватись з батьком і в скайпі, бо батько вніс його до списку небажаних людей. Після цього син не бажає спілкуватися з батьком, оскільки крім агресії не бачить жодних спроб батька спілкуватись з ним і він став вже для нього сторонньою людиною. З моменту розлучення, позивач з сином проживають за тією ж адресою, місце проживання не змінювали, але відповідач не робить жодних спроб до спілкування з дитиною, не допомагає матеріально. Вихованням сина займається позивач та її матір. Син позитивно характеризується за місцем навчання та проживання. Це цілком заслуга матері, батько не вкладав до цього жодних зусиль. Рішенням Токмацького районного суду від 24.12.2013 року по справі за №328/4211/13-ц [PERSON] був позбавлений батьківських прав та подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду. При цьому жодного разу не зустрівся з сином, не звернувся до позивача з питання зустрічей з дитиною. Позивач в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала, суду пояснила наступне. Позивач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. З липня не сплачує аліменти, телефонні номери змінив, на зв'язок не виходить. Останній раз бачився з сином рік тому, прийшов до школи на 5 хвилин. З дитиною не спілкувався, бо вона не вийшла, тому що йшов урок. Після цього він учинив скандал з вчителем, дитина злякалась та не вийшла до нього. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила наступне. Після рішення апеляційного суду відповідачу було запропоновано спілкування з дитиною, але він не спілкувався з сином, до служби у справах дітей з приводу перешкод в спілкуванні з дитиною не звертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила наступне. Вона є сусідкою та подругою позивача. З часу суду, який відбувся рік тому, нічого не змінилось. Останній раз бачила відповідача разом з сином взимку 2012 року. Відповідач не приймає участі у вихованні сина. В теперішній час він перебуває в АР Крим. Сину не телефонує. З відповідачем знайома як з колишнім чоловіком позивача. Спілкується з позивачем, тому що у них діти одного віку, які відвідують ЗОШ№5. Син позивача займається футболом та шахами. Позивач їздить на заробітки до Росії, в цей час син живе з її матір'ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила наступне. Вона є сусідкою позивача. Відповідача знає зі слів позивача та її сина. Дитину знає п'ять років. Вона працювала як дефектолог з дитиною, бо у нього були проблеми з вимовою. Дитина активна, грає на 2-х музичних інструментах, має розряд з шахів, грає у футбол. Денис телефонував їй, коли приїжджав батько, казав, що боїться його. Позивач та її мати добре ставляться до виховання дитини, забезпечують його усім необхідним. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23.03.2004 року. Згідно довідки КП «Контакт» від 20.11.2014 року, позивач разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS] Відповідно характеристики ЗОШ № 5, вихованням [PERSON] займається позивач та її мати, батько участі у вихованні дитини не приймає. 05.03.2014 року позивач звернулась з заявою до служби у справах дітей, про вжиття заходів до відповідача, через його не гідну поведінку при відвідуванні сина за місцем навчання, що підтверджується копією заяви. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради від 20.01.2015 №162/25-30, батько не знає про стан здоров'я сина, бо не цікавиться ним, за весь час навчання в школі батько жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням та успіхами сина, з питання усунення перешкод у спілкуванні з дитиною він не звернувся до жодної із інстанцій, які б захистили його права, авторитетом у дитини батько не користується, жодного разу не звернувся до служби у справах дітей з питання зустрічей з сином. В зв'язку з чим орган опіки та піклування вважає за потрібне підтримати позовну заяву [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд може позбавити мати, батька батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту чинення перешкод позивачем відповідачу у його спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. В той же час суду надані належні та допустимі докази на підтвердження факту самоусунення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, адже перешкоди йому у здійсненні зазначеного обов'язку не чиняться. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останньою та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved