Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 4 червня 1994 року Ківшоватською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що вона втратила почуття поваги і любові до відповідача та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з листопада 2011 року, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дочки, на виховання якої вкрай негативно впливає така сімейна ситуація. Спір про поділ майна між ними відсутній та згода щодо проживання дитини досягнута. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», малолітню дочку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. просить залишити за нею. Відповідач позов визнав і пояснив, що вони з позивачкою зареєстрували шлюб 4 червня 1994 року у Ківшоватській сільській раді Таращанського району Київської області, про що було складено актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З причинами розірвання шлюбу погодився, проти розірвання шлюбу та місця проживання дитини не заперечує. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 4 червня 1994 року у Ківшоватській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони не зійшлися характерами через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які привели до того, що позивач втратила почуття поваги і любові до відповідача та що стало причиною розпаду їхньої сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам їхньої дитини, на виховання якої вкрай негативно впливає така сімейна ситуація. Сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з листопада 2011 року і разом не проживають, на примирення не згідні, на розірванні шлюбу наполягають. Згода на проживання дитини між сторонами досягнута. Спір про поділ майна та щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. залишити за нею. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки вона про це просить суд.

Outcome: approved