Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі з квітня 2016 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею за адресою: Херсонська область, Великолепетиський район, с. Князе-Григорівка, вул. Адамяна, буд. 19. протягом останнього часу стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім»я припинила своє існування. На даний час відповідач проживає самостійно, шлюбні стосунки не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Майнового спору між ними не має. На підставі ст.ст. ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, ст.ст. 27, 175, 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області 04 квітня 2016 року, актовий запис № 02. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-КГ № 107394, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горностаївського районного управління юстиції у Херсонській області 04.04.2016 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, (прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Панасенко»), про що складено відповідний актовий запис № 02. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з квітня 2016 року. В період шлюбу у них народився син [PERSON], 08 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.06.2016 року серія 1-КГ № 213580. Шлюбні відносини сторони припинили з причин відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 7 ст.\~15\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~№ 2398-VІ\~від 01.07.2010\~року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору позивачем не ставиться, суд дотримуючись принципу диспозитивного цивільного процесу, не може вийти за межі позовних вимог та вирішити це питання на власний розсуд. На підставі викладеного, п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved