Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулася до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/25 частину домоволодіння, що складається з: літ. «А»- 1-16 житлова, площею 21,4 кв.м., розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Керченська,25, після смерті [PERSON], померлої 31.01.2015 року. У судовому засіданні представник позивачки надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач неодноразово у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином. У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. 03.12.2010 року, [PERSON] (спадкодавець), на імя [PERSON], складено заповіт, відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде належати [PERSON] і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON], [INFO], тобто позивачу. Заповіт підписаний [PERSON], та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Зареєстровано в реєстрі за №1-1694. Тобто, спадкоємцем за заповітом [PERSON], була її донька [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: 55/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Керченська,25, та в цілому складається з літ. «А»- житловий будинок, загальною площею 452,2 кв.м; у тому числі житловою площею 214,4 кв.м.; літ. «В»-навіс; літ. «Е», «З» - гаражі, І-мостіння, ІІ-цистерна, №1-4,8 огорожа. Крім цього, за життя, спадкодавець на підставі Договору купівлі-продажу від 20.06.2000 року, придбала у власність 1/25 частину домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в м.Одесі, по вул.Керченській,25, що також увійшло до складу спадщини. Відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу, у власність [PERSON] перейшли приміщення (згідно даних технічного паспорту), в літ. «А»: 1-16 житлова, площею 21,4 кв.м., що становить 1/25 частину домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: м.Одеса, вул.Керченська,25. Зазначений Договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за №1833 (бланк серія АВМ №062639). Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, після смерті матері, у встановлений законом строк, а саме 02.04.2015 року, вона звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини. 22.09.2015 року, звернувшись до нотаріуса із заявою щодо оформлення своїх спадкових прав, та про видачу на своє імя Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у складі спадщини є нерухоме майно, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого, спадщина на яке видано це свідоцтво складається з: 55/100 (пятдесят пять сотих) часток домоволодіння, що розташоване за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Керченська, будинок №25, та в цілому складається з : літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 452,2 кв.м., у тому числі житловою площею 214,4 кв.м., літ. «В» - навіс; літ. «Е», «З» - гаражі; І-мостіння, ІІ-цистерна, №1-4,8 огорожа. Спадкова справа №11/2015, зареєстровано в реєстрі за №1844. На підставі вищевказаного Свідоцтва, проведено Державну реєстрацію права на нерухоме майно, а саме: домоволодіння, обєкт житлової нерухомості, розташований за адресою: Одеська область, м.Одеса, вулиця Керченська,25, та в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 452,2 кв.м., у тому числі житловою площею 214,4 кв.м., літ. «В» - навіс; літ. «Е», «З» - гаражі; І-мостіння, ІІ-цистерна, №1-4,8 огорожа за позивачем [PERSON], розмір частки у праві власності 55/100, номер запису про право власності 11275382. Що підтверджується Витягом з ДРРПНМ та їх обтяжень від 22.09.2015 року (індексний номер витягу 44278575, серія ЕЕР № 545126). Щодо іншого нерухомого майна, яке увійшло до складу спадщини, а саме 1/25 частини домоволодіння, яке належало спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу від 20.06.2000 року, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно матеріалів спадкової справи, 22.09.2015 року, за №238/02-31, [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, повязаної з видачею Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] [PERSON], у звязку з відсутністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомостей щодо державної реєстрації права власності на вищевказане майно, а саме на 1/25 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса, вулиця Керченська,25, яка належала померлій на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.06.2000 року, за реєстровим №1833. Оскільки спадкодавець померла, та не встигла внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто належним чином зареєструвати своє право власності на 1/25 частину домоволодіння, розташованого за адресою: м.Одеса, вулиця Керченська,25, приватним нотаріусом ОМНО [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, чим порушено її права як спадкоємця. В пп. 4.14, 4.15 п.4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п. 2 , справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення , які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкодавців. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Стаття 41 Конституції України, стаття 328 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved