Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.04.2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків щодо утримання дітей. За весь період проживання дітей з позивачкою вона не отримувала матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка. Позивач сама не здатна в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним для життєдіяльності та розвитку. Відповідач є здоровою, працездатною особою, працює неофіційно, ніякі стягнення з нього не проводяться. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі по 600,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.14). Суд, за згодою позивача та, враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.04.2015 року шлюб між ними розірвано (а.с.7). Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] (а.с.3) та дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.4). Діти проживають разом з матір'ю, про що свідчить довідка №1226 від 11.08.2015 року, видана виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради (а.с.5). Виходячи із вимог ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей, визначає ст.184 СК України, яка вказує, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що відповідач не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, однак за станом здоров'я є фізично працездатним, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах немає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі по 500 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved