Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2016 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні та виховується позивачем одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не піклується ні про малолітню дитину, ні про дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. А тому позивач просить в судовому порядку стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути з відповідача кошти на своє особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 27.05.2020 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, направ суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечує, враховуючи, що дружина проживає разом з батьками, які її утримують, а тому коштів на особисте утримання від відповідача не потребує. Відповідач не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2016 року. /а.с.3/ Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини від 07.06.2017р. актовий запис № 750 /а.с.4/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що подружжя проживає окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй дитині, дружині, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Відповідачем надіслано квитанції в підтвердження перерахунку коштів на імя позивача. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Заперечення відповідача щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини є безпідставні та необґрунтовані, оскільки законодавцем не передбачено утримання своїх повнолітніх дітей та онуків внаслідок їхньої непрацездатності. Не батьки зобовязані утримувати свою доньку, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а саме другий з подружжя, тобто відповідач. Окрім небажання, жодних доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу [PERSON], - суду не надано. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір стягуваних аліментів на дитину, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не заперечив. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved