Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №89, що розташована в будинку №8 по вул. Покровській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2001 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19573425 від 17.07.2008 року є власником зазначеної квартири. За даною адресою зареєстровані: дочка позивача [PERSON], онук позивача [PERSON] та відповідач у справі колишній зять позивача [PERSON]. Дочка позивача [PERSON] з 09.08.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, який 12.12.2016 року був розірваний. Відповідач хоча і зареєстрований у вказаній квартирі як член сімї власника житла, однак з квітня 2016 року в ній не проживає, але перебування його на реєстраційному обліку створює позивачу фінансові труднощі, оскільки відповідач не сплачує комунальні платежі, які на нього нараховуються. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення якої поклав на розсуд суду. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона є дочкою позивача, а відповідач це її колишній чоловік, з яким вона не проживає з 2016 року. Зазначила, що вона проживає у квартирі позивача, відповідач у квартирі не зявлявся біля 3-х років, речей його у квартирі немає, позаяк він їх забрав після того, як вони розірвали шлюб, виїхавши проживати в інше місце та з того часу він у квартирі позивача не проживає. Заслухавши пояснення позивача та показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2001 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19573425 від 17.07.2008 року позивач є власником квартири №89, що розташована в будинку №8 по вул. Покровській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.13-14). Згідно довідки №21 від 27.09.2018 року за вказаною адресою зареєстровані: дочка позивача [PERSON], онук позивача [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] (а.с.10). Як убачається з матеріалів справи, дочка позивача [PERSON] з 09.08.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, який 12.12.2016 року був розірваний (а.с.15, 23). Судом у судовому засіданні на підставі показань свідка установлено, що відповідач у зазначеній квартирі не проживає з 2016 року. Крім того, факт не проживання відповідача у квартирі №89, що розташована в будинку №8 по вул. Покровській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з квітня 2016 року, підтверджується актом від 12.09.2018 року, складеному мешканцями будинку №8, розташованого по вул. Покровській (а.с.9). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі показань свідка та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved