Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14.01.2017 року о 14 год. вона, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] , рухалась у другій смузі дороги по вул. Набережне шосе в м. Києві. Зауважила, що на 1 та 2 смузі руху автомобілів знаходилась велика кількість піщано-снігової суміші, що була скинута з тротуару снігоприбиральною технікою на проїжджу частину під колеса автомобілів. Попереджувальних знаків про будь-які дорожні роботи не було. Проїжджаючи ділянку дороги біля мосту ім. Патона, в напрямку Подолу, вона наїхала на шматок брили із спресованого снігу, заввишки 50-70 см, який просто перебував на її шляху на другій смузі руху. В результаті наїзду на брилу її автомобіль було пошкоджено. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, розмір останнього склав 25 867,99 грн. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративні правопорушення серії БР №115141 від 14.01.2017 р. закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Відрізок автомобільної дороги, де сталося ДТП перебуває на балансі Комунальної корпорації «Київавтодор». Корпорація входить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради, здійснює технічний нагляд, утримання та ремонт автомобільних шляхів та шляхово-транспортних споруд на них, мереж зовнішнього освітлення вулиць. В свою чергу КК «Київавтодор» поклало обов`язок утримувати в належному стані даний відрізок дороги на Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва. До обов`язків відповідача з-поміж іншого входить проведення зимових прибиральних робіт з очищення тротуарів під час снігопаду (зсування і підмітання снігу). Правилами благоустрою м. Києва, заборонено скидати сніг з тротуарів на проїзну частину вулиці після завершення робіт по її механізованому прибиранню. Вивозити сніг необхідно на місця, визначені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), погоджені з санітарними та екологічними службами в установленому порядку. Вважає, що дії відповідача, які виразились у неналежному виконанні своїх обов`язків з прибирання снігу і стали причиною ДТП. Просила стягнути з відповідача завдані матеріальні збитки та моральну шкоду. Ухвалою від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі, та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 06.06.2018 року від відповідача надійшов відзив, в якому позовні вимоги заперечуються, з підстав недоведеності позивачем обставин, що снігова брила, на яку був здійснений наїзд, опинилась на смузі руху саме в результаті скидання снігової суміші снігоприбиральною технікою. Зауважено, що ця брила могла опинитись на шляху позивача з будь-яких інших причин, зокрема, в результаті відколу наледу із будь-якого вантажного автомобіля, який проїжджав дорогою раніше, або з інших підстав. Заперечив відповідач також позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, як такі, що не доведені належними та допустимими доказами. У відповідь на відзив (а.с.78-81) позивач повністю підтвердила свої позовні вимоги, та зауважила на підтвердження відповідачем факту виконання 14.01.2017 року його технікою розпорядження виконавчого комітету Київської міської ради. Відповідачем не спростовано, що на першій та другій смузі дороги знаходився сніг, який було скинуто снігоприбиральною технікою під колеса автомобілів, що рухались по дорозі. Отже відповідач підтвердив, що в той день виконувались роботи по прибиранню снігу, однак відповідач не надав належних доказів тому, що робота ним виконана належним чином: не надано маршрутних листів спецтехніки з прибирання снігу із зазначенням маршруту вивезення снігу, місце полігону для скидання снігу, договорів, тощо. Вважає, що неналежним виконанням обов`язків відповідачем: неправомірне переміщення (скидання) снігу/льоду на проїжджу частину та порушення правил щодо вивезення снігу, не встановлення будь-яких тимчасових попереджувальних знаків про дорожні роботи, залишення перешкод в дорожньому русі, а також порушення відповідачем обов`язкових нормативів, призвело до ДТП, якою в т.ч. числі їй нанесено моральну шкоду, яка полягає в порушенні життєвих зв`язків, обмеженні можливості вільно користуватись автомобілем, необхідності його ремонтувати, тощо. 22.06.2018 року на підставі клопотання позивача судом здійснено перехід від спрощеного позовного провадження в загальне, та призначено справу в підготовче судове засідання. 25.06.2018 року від третьої особи надійшли пояснення на позов, в яких позов заперечується із посиланням на невідповідність викладеним обставинам в позові реальним подіям. В своїй відповіді на пояснення третьої особи (а.с. 101-104), позивач зазначила, що відповідач у відзиві підтвердив факт проведення робіт з прибирання снігу, в зв`язку з чим снігова брила й опинилась на смузі руху, отже відстежується причинний зв`язок. Зауважила також, що бездіяльність КК «Київавтодор» (третьої особи), яка виразилась у неналежному здійсненні контролю дій відповідача, їй завдано матеріальної та моральної шкоди. 14.04.2019 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та представника відповідача надійшла заява, в якій ставиться питання про розгляду справи у їх відсутність. Причина неявки в судове засідання представника третьої особи суду не відома. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 14.01.2017 року на Набережному шосе в м. Києві сталась ДТП (а.с. 13). [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] , здійснила наїзд на снігову брилу заввишки 50-70 см., яка знаходилась на другій смузі дороги, по якій рухалась позивач на автомобілі. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року у справі № 757/4273/17-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. Вказаною постановою. Зокрема, встановлено, що [PERSON] рухалася в другій полосі, яка не була очищена від снігу, зі швидкістю 50 км/год. Проїжджаючи ділянку шляху біля мосту Патона в напрямку Подолу, враховуючи ситуацію, почала гальмувати, побачивши на дорозі брилу із пресованого снігу заввишки 50-70 сантиметрів. Оскільки в першій та третій смузі рухались інші автомобілі вона не змогла безпечно, різко змінити напрямок руху та застосувала екстрене гальмування, але уникнути наїзду на вищевказану перешкоду не змогла. Після зіткнення автомобіль розвернуло на іншу смугу. Покази водія [PERSON] , що є узгодженими та послідовними, підтверджуються фото та відеоматеріалами, які додані до матеріалів справи. Таким чином, у постанові судді Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2017 року у справі №757/4273/17-п встановлені обставини ДТП. Ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Ч. 3 ст. 14 і ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та ін. Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за експлуатацію та облаштування автомобільних доріг зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів. Відповідно до ст. ст. 16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Згідно із ст. 21 вищезазначеного Закону органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 21 Закону Україна «Про дорожній рух» автомобільні дороги, вулиці поділяються на загального користування, відомчі та приватні. Автомобільні (позаміські) дороги загального користування поділяються на дороги державного та місцевого значення. Автомобільні дороги державного значення поділяються на магістральні та інші. У містах вулиці та дороги поділяються на магістральні вулиці та дороги, дороги та вулиці місцевого значення. Автомобільна дорога, де сталась ДТП перебуває на балансі КК «Київавтодор», яка створена згідно з рішенням Київської міської ради від 14.03.02 №321/1755 «Про комунальну корпорацію «Київавтодор» та є правонаступником Київського комунального об`єднання по експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Київміськгідрошляхміст», згідно інформації з сайту Київської міської державної адміністрації за посиланням: https://kyivavtodor.kyivcity.gov.ua/content/pro-nas.html?PrintVersion . Корпорація входить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), здійснює технічний нагляд, утримання та ремонт автомобільних шляхів та шляхово-транспортних споруд на них, мереж зовнішнього освітлення вулиць. В свою чергу КК «Київавтодор» поклало обов`язок утримувати в належному стані відрізок дороги на якому сталось ДТП на КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва, однак згідно зі статутом КК «Київавтодор» є органом, який контролює та координує діяльність відповідача. У п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198 визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. У п. 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів; Правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1 Єдиних правил). Правила благоустрою міста Києва, затверджені рішенням Київської міської ради N 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, передбачають що: 7.5.1. Проведення зимових прибиральних робіт з очищення тротуарів під час снігопаду (зсування і підмітання снігу) здійснюється з періодичністю та за технологією, встановленими відповідними галузевими нормами та правилами. Забороняється скидати сніг з тротуарів на проїзну частину вулиці після завершення робіт по її механізованому прибиранню. 7.5.2. Підгортання (окучування) снігу повинно здійснюватися циклами технологічних етапів, а вивезення його з головних магістралей повинно бути завершене не пізніше двох діб після закінчення снігопаду. Вивозити сніг необхідно на місця, визначені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), погоджені з санітарними та екологічними службами в установленому порядку. 8.1.1. Ремонт і утримання доріг та споруд на них повинні виконуватися відповідно до вимог Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 N 198, а також до Технічних правил ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування і технічних правил ремонту і утримання міських вулиць і доріг (КТМ 204 України 010-94), що затверджені наказом голови Української державної корпорації «Укравтодор» № 190 від 26.09.97, Технічних правил ремонту і утримання міських вулиць і доріг, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу. 8.1.5. КК «Київавтодор» забезпечує прибирання балансових доріг і споруд на них, своєчасний якісний ремонт твердого покриття балансових доріг і площ, балансових колесовідбійних стрічок і направляючих огорож та нанесення горизонтальної дорожньої розмітки на балансовій вулично-шляховій мережі міста. Згідно п 5.6. Розпорядження КМДА «Про заходи щодо ліквідації снігових наметів та ожеледиці в місті Києві» від 29.12,2009 N 1470 не допускається переміщення, перекидання сколотого льоду та снігу на проїжджу частину й на ділянки зелених насаджень. Ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Внаслідок ДТП автомобілю «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу завдано механічних пошкоджень, які зафіксовані у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] та визначено вартість матеріальних збитків, завданих з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, становить 25 867,99 грн (а.с.16-28). Згідно відповіді генерального директора КК «Київавтодор» від 22.08.2017 р. №01-44/12/1646 позивачу запропоновано надати графічні матеріали із зазначенням точних координат місця події, для встановлення балансоутворювача, відповідно до територіальної юрисдикції та чіткого розмежування, до обслуговування якого саме з комунальних підприємств відноситься місце де сталась ДТП (а.с.38). Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо вимог пред`явлених позивачем саме до нього, як відповідальної особи за вказаний відрізок дороги, суд дійшов висновку, що КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва є належним відповідачем у справі. Отже КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі на вул. Набережне шосе в м. Києві та саме це підприємство здійснює контроль і виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення. Згідно із ч.1 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається у відповідності до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту №2017-04-06 від 07.04.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] та становить 25 867,99 грн (а.с.16-22). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва, як з винної особи за спричинення шкоди майну позивача, необхідно стягнути на користь останньої матеріальну шкоду в розмірі 25 867,99 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, під поняттям моральна шкода охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів. Враховуючи, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою (якщо така існує) і протиправним діянням заподіювача, не підтверджено факт моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, які стали наслідком винних дій відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені нею в зв`язку з ДТП та розглядом справи, зокрема: стягнення судового збору за вимоги майнової характеру в сумі 704,80 грн, 129 грн поштові витрати (а.с.30,36), 800 грн витрати, пов`язані з проведення експертизи (а.с.31-32).

Outcome: partial