Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати автомобіль [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САО409490, 2011 року, та автомобіль [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію АХС 090439, 2007 року, спільною власністю подружжя. Присудити позивачу грошову компенсацію у розмірі ? частини ринкової вартості спірного майна. В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги та відповідно просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме автомобілі [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію САО409490, 2011 року) та автомобіль [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію АХС 090439, 2007 року), виділивши позивачу грошову компенсація в розмірі ? вартості вказаного майна, що становить 350\~169,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували в шлюбі, який був зареєстрований 17.03.2006 року у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану міста Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №359. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 року по справі №640/14035/15-ц, шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування сторін у шлюбі, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, та припинення ведення спільного господарства, сторонами за спільні кошти було набуте спірне майно. Посилається на те, що вищевказане майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечував, просив визнати за відповідачем право власності на 2/3 частини ринкової вартості спірного майна. В задоволені позову просив відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що вартість вказаних автомобілів є значно завищеною, а факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам. Посилається на те, що транспортний засіб Hyundai Sonata був придбаний у кредит, позивач в той час не працювала, тому виплати за кредитним договором проводились виключно відповідачем. Автомобіль Volkswagen Jetta було продано 23.12.2016 року за 30\~000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, доводи викладені в обґрунтування вимог та заперечень, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 17.03.2006 перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 року, справа № 640/14035/15-ц. За час перебування в шлюбі сторонами було набуте майно, а саме: автомобіль [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію САО409490, 2011 року, та автомобіль [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію АХС 090439, 2007 року. Згідно ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: АХС 090430, САО409490, - транспортні засоби Volkswagem Jetta, АХ 9526 ВЕ, 2007 року, Hyundai Sonata, АХ 0314 СХ, 2011 року, - зареєстровано за [PERSON] Приписами ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 71 Сімейного кодексу України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В ході судового розгляду між сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення вартості спірного майна. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторонам розяснювалось право заявити клопотання про проведення товарознавчої експертизи з метою визначення дійсної вартості транспортних засобів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині визнання права власності за кожним з подружжя на ? частки майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: автомобілі HYUDAI SONATA, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію САО 409490, 2011 р.в.) та VOLKSWAGEN JETTA, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію АХС 090439, 2007 р.в.). В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial