Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача, посилаючись на те, що між нею та відповідачем по справі 30 листопада 1996 року було укладено шлюб, від шлюбу сторони по справі мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді у Біляївському районному суді Одеської області. Дітям необхідно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, самостійно позивач не має можливості забезпечити такий рівень життя, тому вона звернулась до суду з відповідною заявою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та зазначив, що 2000 гривень для нього велика сума та він не має можливості її сплачувати, згоден сплачувати 1000 гривень. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 1996 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1005 (а.с. 4). Від шлюбу сторони по справі мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів, актовий запис № 932 (а.с. 6) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 44 (а.с. 5). За адресою [ADDRESS] , прописані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою -випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію, виданою Нерубайською сільською радою від 13.12.2018 року (а.с. 10). [PERSON] на даний момент навчається на 2-му курсі за умовами контракту в Одеському технічному коледжі ОНАХТ ВНЗ І-ІІ рівня акредитації з 01.09.2017 року, що підтверджується довідкою виданою інспектором з кадрів Одеського технічного коледжу Одеської національної академії харчових технологій № 175/02 від 27.05.2019 року (а.с. 23). [PERSON] офіційно не працює, що підтверджується довідкою про відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 38843 від 17.05.2019 року (а.с. 24)., але в судовому засіданні пояснив що отримує неофіційний дохід. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. З урахуванням ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на його утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Зазначену суму, суд не вважає надмірною з урахуванням вартості життя на цей час. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved