Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] 10 липня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинилися з березня 2018 року, з того ж часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Також позивач вказує, що вони з відповідачем неодноразово намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, проте в стосунках нічого не змінювалося, а відносини переросли ще у більш ворожі, тому збереження сім`ї та примирення не можливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2021 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 14.05.2021 року (а.с. 15-16). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнала. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 10.07.2017 року, про що Агентством розвитку державних сервісів Батумської служби цивільного реєстру міста Батумі, Республіки Грузія зроблено актовий запис № 77173001013 (а.с. 9-10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved