Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 17.07.2017 року вона була звільнена відповідачем з роботи у зв`язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Проте в день звільнення і після звільнення зі мною не було проведено повного розрахунку, а саме: роботодавець не розрахувався з нею по заборгованості із заробітної плати за період з 01.03.2017 року по 17.07.20І7 року, не було виплачено компенсацію за 30 днів щорічної відпустки, що також відображено в наказі від 10.07.2017 року, а також вихідну допомогу у розмірі не менше середнього заробітку у відповідності до положень ст. 44 КЗпП України: - березень 2017 року - 4950,03 грн. ( у тому числі.; оплата вимушеного простою 1600,30 грн.); - квітень 2017 року - 3962,08 грн. (у тому числі оплата вимушеного простою 3889,61 грн.); - травень 2017 року - 3962,08 грн. (у тому числі оплата вимушеного простою 3889,61 грн.); - червень 2017 року - 996,76 грн. ( у тому числі оплата вимушеного простою 978,52 грн.); - липень 2017 року - 14550,13 грн. ( у тому числі оплата вимушеного простою 185,22 грн.), компенсація за невикористану відпустку 7284,30 грн.; вихідна допомога при звільненні 6814,45 грн.. Всього заборгованість по заробітній платі складає 28421,08 грн. По теперішній час суми, що належать позивачу, відповідачем не виплачені. В зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості із заробітної плати за період з 01.03.2017 року по 17.07.2017 року (у тому числі вихідної допомоги в розмірі середнього заробітку 6814,45 грн., компенсацію за невикористані 30 днів щорічної відпустки 7284,30 грн.) у сумі 28421,08 грн. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначено наступне. З 16.03.2017 року у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком цього є відсутність зв`язку з виробничими підрозділами Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та передачі з непідконтрольної території первинних документів. Відповідач не мав об`єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов`язків та виконати свої зобов`язання за трудовим договором. Нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати. Через втручання невідомих осіб в діяльність підприємства відповідач втратив контроль над виробничими потужностями підприємства, нерухомим майном та документацією. щодо заборгованості за період березень липень 2017 року : За першу половину березня позивачу нараховано аванс в сумі 1944,48 грн., який позивач отримала в касі структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця АТ Укрзалізниця (копія відомості на виплату грошей №23 додається). Інша заборгованість з заробітної плати перед позивачем за період березень липень 2017 року у відповідача відсутня. Тому відповідач не визнає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з заробітної плати за період березень липень 2017 року, так як нарахування заробітної плати за інші періоди (друга половина березня липень 2017 року) не здійснювалося через відсутність первинних документів. Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням визначена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ\~від 26 вересня 2001 р. № 1266 (в редакції постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~червня 2015 р. № 4391. Довідка про заробітну плату повинна містити кутовий штамп підприємства, дату, вихідних номер довідки, підпис керівника, головного бухгалтера та штамп підприємства. Довідки, що містять необхідні реквізити, які зазначені вище, не надані Позивачем. Зазначають, що 17.03.2017 року адміністративна будівля Донецької дирекції залізничних перевезень (м. Донецьк вул. Артема, 68) була захоплена невідомими особами так званої ДНР (детально про це зазначено у висновку ТПП). Таким чином відповідач втратив контроль над структурним підрозділом і його діяльністю після захоплення. Зазначені обставини дають підстави для критичного оцінювання наданих позивачем доказів по справі. Додатково зазначають, що згідно з Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16.01.2018р. встановлено, що порушення норм трудового законодавства стосовно працівників структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця АТ Укрзалізниця виникли через форс-мажорні обставини (копія висновку додається). Аналогічну позицію підтримує Верховний суд України в постановах від 23.03.2016р. по справам №6-364цс16; №6-365цс16. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, справу розглянути без участі представника відповідача. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 3 30 липня 1998 року я працевлаштувалась та почала свою трудову діяльність з посади сигналіста на станції Щебенка Донецької залізниці. 3 11 липня 2016 року, прийнята до Структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень Регіональної філії ПАТ Укрзалізниця. Згідно до наказу (розпорядження) № 4620/ДН-ос від 10.07.2017 року я була звільнена з 17.07.2017 року На підставі п. 1ст. 40 Кодексу Законів про працю України ( далі КЗпП України ) у зв`язку зі скороченням штату. При визначені розміру заборгованості по заробітній платі, суд бере до уваги довідки-розрахунки заробітної плати, надані позивачем. Так, позивачу було нарахована заробітна плата у період: за березень 2017 року 4950,03 грн., в тому числі оплата простоїв 1600,30 грн.; за квітень 2017 року 3962,08 грн., в тому числі оплата вимушеного простою 3889,61 грн., за травень 2017 року 3962,08 грн., в тому числі оплата вимушеного простою 3889,61 грн., за червень 2017 року 996,76 грн., в тому числі оплата вимушеного простою 978,52 грн., за липень 2017 року 15550,13 грн., в тому числі оплата вимушеного простою 185,22 грн., компенсація за невикористану щорічну відпустку 7284,30 грн., вихідна допомога при звільненні 6814,45 грн.. Крім того, суд бере до уваги надану відповідачем Довідку про доходи [PERSON] відповідно до якої останній було нараховано: за березень 2017 року 2445,33 грн.; за квітень 2017 року 0,00 грн.; за травень 2017 року 0,00 грн.; за червень 2017 року 0,00 грн.; за липень 2017 року 0,00 грн., а всього 2445,33 грн., до видачі 1944,48 грн.. Таким, чином розмір заборгованості із заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку становить 26476,60 грн. Як вказано в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 243/5469/17, провадження № 61-94св17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією працедавця. Відповідачем вищезазначені дані, надані позивачем, не спростовані. Відповідно до ч.1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з\~ст. 2 Закону України «Про оплату праці»\~основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата\~це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею\~43\~Конституції України передбачено\~право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.115 КЗпП України,\~статті 24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлено колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництва трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представникам обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ст.\~22\~цього Закону - суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідач належними та допустимими доказами у відповідності зі\~ст. 76-81 ЦПК України, не спростував відомості, наведені у вказаних документах (довідках-розрахунках), наданих позивачем, та не надав доказів, що відомості, які відображені в них, є недостовірними. Відповідно до ст.ст.74,\~79 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткова) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Згідно з\~ст.24 ЗУ «Про відпустки»\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Кількість невикористаних днів відпустки позивача, за які надається компенсація, складає 30 днів. Компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки відповідно до розрахунку за липень 2017 року складає 7284,30 грн., яка зазначена без утримання податку й інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність первинних документів, як підставу для відмови у нарахуванні та виплати позивачу заробітної плати, оскільки обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, покладений на працедавця, а не на працівника. За цих обставин втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати. \~ \~ \~ \~На підставі ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростували твердження та докази позивача, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідача належить стягнути заборгованість із заробітної плати та грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 26476,60 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved