Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , внаслідок смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7383 га, розташована на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Наприкінці 2019 року позивач дізналася про наявність вищезазначеної земельної ділянки та заповіту, яким померла заповіла все майно [PERSON] . Оригінали заповіту та Державного акту на земельну ділянку позивач отримала тільки влітку 2020 року, оскільки було введено карантин. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення спадщини після померлої [PERSON] , позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивач не може, тому змушена звернутися до суду. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 30.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15.12.2020. 15.12.2020 підготовче судове засідання відкладено до 14.01.2021 у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів. 14.01.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач у позові просила справу розглянути без її участі. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічним засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 74 років в м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 21.11.2019 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 19. Відповідно до\~довідки №\~1299,\~виданої 02.12.2019 виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] , 1943 року народження, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстраційного обліку 19.11.2019 у зв`язку зі смертю, актовий запис № 19 від 19.11.2019. На час смерті разом з нею за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7383 га, розташованої на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 121126, виданого 27.12.2004 Новопсковською районною державною адміністрацією. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 18.04.1966 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області, відповідно до якого 24.03.1966 народилася « [PERSON] » (мовою оригіналу), в графі батько зазначено « [PERSON] » (мовою оригіналу), в графі мати- « [PERSON] » (мовою оригіналу). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 30.11.1985 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, актовий запис 120. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З заповіту, складеного 10.04.2017 та посвідченого секретарем Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області Сохою Г.В., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1223 ЦК\~України право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №71/2020, заведеної після смерті [PERSON] , позивач 30.09.2020 звернулася до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Кулікової Я.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З постанови приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Кулікової Я.В. від 30.09.2020 вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки № 61874939 від 30.09.2020, що знаходиться в матеріалах спадкової справи №71/2020, у спадковому реєстрі міститься інформація щодо заповіту, номер 60857640, заповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки № 61874924 від 30.09.2020, що знаходиться в матеріалах спадкової справи №71/2020, спадкова справа та свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, не видавались та в Спадковому реєстрі відсутні. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61875719, 30.09.2020 зареєстровано спадкову справу за № 66497451 після [PERSON] , яка померла [INFO] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже граничний строк для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1270 ЦК України становив до 20.02.2018 включно. Судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв`язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. В якості поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає те, що не знала про наявність заповіту на її ім`я. Про існування заповіту позивач дізналася наприкінці 2019 року. Згідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої при розгляді справи № 6-1486цс15, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності докази, суд знаходить достовірно встановленим, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною, а тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для прийняття спадщини.

Outcome: approved