overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у справі є її колишнім чоловіком. За час перебування в шлюбі у них народилося троє дітей. Після одруження та народження дітей вони всі разом проживали в квартирі [ADDRESS]. У 2002 році вони оформили право власності на дане житло в рівних долях кожному члену сім'ї. Сімейне життя з відповідачем не склалося і у 2007 році шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач зібрав свої речі і виїхав із спірної квартири. Вона разом із дітьми залишилася проживати у квартирі і проживає там по сьогодні. Відповідач у спірній квартирі не проживає, хоча і зареєстрований в ній. Де зараз проживає відповідач їй невідомо, оскільки він уникає спілкування з нею та дітьми. Протягом останніх шести років [PERSON] квартирою не користується, жодного дня у ній не проживав. Оскільки відповідач не сплачував аліменти на утримання дітей, то в травні 2013 року у рахунок погашення боргу по сплаті аліментів їй було передано 1/5 частку квартири в [ADDRESS], що належала відповідачу. Вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, в якому він зареєстрований, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з викладених підстав, просили позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка є власником 2/5 квартири [ADDRESS]. В цій квартирі також зареєстрований відповідач, однак більше одного року в ній не проживає. Зазначене також підтверджується актами комісій селищної ради (а.с.9-13). Враховуючи те, що відповідач понад один рік не проживає в житловому приміщенні за місцем своєї реєстрації, суд вважає, що він втратив право на користування цим житлом. На підставі викладеного, ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання об'єкта спільною сумісною власністю подружжя. На підставу своїх вимог спирається на те, що з відповідачем [PERSON], вона перебувала в шлюбі з 08.09.2001 по 01.02.2011. 01.02.2011, шлюб було розірвано на підставі рішення Тальнівського районного суду. Від сумісного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 29.11.2006 між власником 11/50 частини домоволодіння, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передавала покупцеві 11/50 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу [PERSON] з сином залишились проживати у вищевказаному будинку, однак відповідач заперечує право власності позивачки на нього. Угоди про добровільний поділ майна, що є у спільній сумісній власності сторони досягнути не можуть, тому позивач змушена була звернутись з даним позовом до суду. До початку попереднього судового засідання позивач подала заяву в якій позов підтримала повністю, а справу просила слухати за її відсутності. Відповідач до початку попереднього судового засідання подав в суд заяву про те, що позов визнав повністю, а справу просив слухати за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2001 по 01.02.2011. Із договору купівлі - продажу будинку від 29.11.2006 вбачається, що сторони по справі за час перебування у шлюбі придбали будинок, за адресою [ADDRESS], який оформлений на відповідача [PERSON] Згідно ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.ст.63 ,70 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном. У відповідності до ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. На підставі ст. ст. 7,57, 60-62, 69,70, 72 СК України, ст. ст. 364, 368, 370, ст. ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.06.1992 року по 05.03.2012 року, який після розірвання шлюбу припинив спільне проживання. Вказує, що вона є основним квартиронаймачем жилого приміщення, яке складається із двох кімнат та розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Привокзальна, 13а/4-5 і у вказаному житлі також зареєстрований відповідач. Вказує, що останній у вказаному житлі не проживає з 2012 року, участі у його утриманні та оплаті комунальних послуг не приймає. У звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №4-5 по вул. Привокзальній, 13а в м. Луцьку. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом зясовано, що [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS] і у ній, окрім неї та дітей, також зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: акту перевірки житлових умов заявника (а.с. 9-10), судом зясовано, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2012 року, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 71 ЖК України. Доказів постійного проживання у вказаній квартирі всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що їй на підставі договору дарування від 08.04.2013 року належить ? частка домоволодіння по [ADDRESS]. В будинку, окрім неї, значиться зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON], який є її колишнім чоловіком. В травні 2013 року він виїхав з будинку. З цього часу його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить ? частина домоволодіння [ADDRESS]. (а.с.7-15). В спірному будинку значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, відповідач [PERSON] з 01.05.2013 року в спірному будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.16-21). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила і суду пояснила, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.2009 року належить [ADDRESS]. В квартирі, окрім неї, значиться зареєстрованою її дочка - відповідач по справі [PERSON] Однак, в липні 2009року вона виїхала з квартири на постійне місце проживання до іншого приміщення. В теперішній час вона мешкає в [ADDRESS]. З липня 2009 року її речей в квартирі немає, комунальні послуги вона не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить [ADDRESS]. (а.с.13-16). В спірній квартирі значаться зареєстрованими сторони по справі. Однак, відповідач [PERSON] з липня 2009 року в зазначеній вище квартирі не мешкає, її речей в будинку немає, комунальні послуги вона не оплачує. (а.с.11,12). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що їй на підставі договору дарування на праві власності належить житловий будинок, розташований в м.Краматорськ, вул.Спартака, 68. Окрім неї, в будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Однак, з 2008 року відповідач в будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачують. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, чим перешкоджає йому, як власнику будинку, вільно розпоряджатися належною власністю. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 68 по вул.Спартака в м.Краматорськ Донецька область. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надав. Суд вважає можливим справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Позивач проти винесення заочного рішення не заперечувала. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок № 68 по вул.Спартака в м.Краматорськ Донецької області, що підтверджується копіями: витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договору дарування від 11.11.2004 року, технічного паспорту на житловий будинок № 68 по вул.Спартака в м.Краматорськ Донецька область. (а.с.3-7). В будинку значаться зареєстрованими сторони по справі, що підтверджується копією домової книги, щодо реєстрації громадян в буд.68 по вул.Спартака в м.Краматорськ, Донецька область. (а.с.8-15). Згідно акту про не проживання від 22.05.2017 року, відповідач [PERSON] в буд.68 по вул.Спартака в м.Краматорськ, Донецька область не мешкає з 2008 року. (а.с.20). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, у звязку із чим відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 68 по вул.Спартака в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і суду показав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок № 42 по вул.Червона Скеля в м.Краматорську Донецької області. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Однак, 01.05.2012 року він виїхав з будинку на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 42 по вул.Червона Скеля в м.Краматорську Донецької області. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок 42 по вул.Червона Скеля в м.Краматорську Донецької області. (а.с.6,7). В даному будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Однак, з 01.06.2008 року він в даному будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.8-9). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 42 по вул.Червона Скеля в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що їй на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованим її син - відповідач по справі [PERSON] Однак, в серпні 2014 року він виїхав з квартири на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.9-10). В спірній квартирі значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] Однак, з серпня 2014 року він в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.4,11). Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що їй на підставі договору дарування належить квартира № 195 в будинку № 24 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. В квартирі значиться зареєстрованими її дочка - відповідач по справі [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] Однак, в листопаді 2011 року відповідач з дітьми виїхала з квартири на постійне місце проживання до Російської Федерації. З цього часу їх речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає їй вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідача разом із дітьми такими, що втратили право користування житловим приміщенням кв.195 в буд. 24 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира № 195 в буд.24 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. (а.с.10). В спірній квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON] разом із дітьми. Однак, з листопада 2011 року вони в квартирі не мешкають, їх речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідач не оплачує. (а.с.9,11). З наданих позивачем документів вбачається, що відповідач [PERSON] разом із дітьми отримала громадянство Російської Федерації та мешкає в м: Севастополь вул.Авдєєва, 32. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 ЦК України , місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача [PERSON] разом із дітьми [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням кв.195 в буд.24 по бул.Краматорському в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved