Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] та змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на малолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який розірвано 17 травня 2011 року. У шлюбі в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] і дочка [PERSON], [INFO], які постійно проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Протягом останніх п'яти років відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх вихованням, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не спілкується із дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально не допомагає. Рішенням Кременецького районного суду від 21 червня 2013 року стягнено із відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину. Позивач вважає, що даний розмір аліментів є незначним та значно меншим від встановленого законом розміру. Як відомо позивачу, відповідач працює, має мінливий дохід та можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] і дочки [PERSON], [INFO] та змінити розмір аліментів визначений рішенням Кременецького районного суду від 21.06.2013 року та стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Причини його неявки суду невідомі. Представник Кременецької міської ради в судовому засіданні підтримав наданий ними висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей та вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 169 та частини 1 статті 224 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи і не повідомив про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого судом висновку від 26 версня 2017 року вбачається, що служба справах дітей Кременецької міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], жителя [ADDRESS] по відношенню до його малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] є доцільним. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ в Тернопільській області від 16.05.2017 року та розрахунку заборгованості по аліментах від 15.05.2017 року, на виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ в Тернопільській області у перебуває виконавчий лист № 601/1197/13-ц, виданий 21.06.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.05.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Заборгованості по аліментах станом на 01.05.2017 року не має. [PERSON] на обліку в Кременецькому районному центрі зайнятості та на обліку в управлінні соціального захисту населення Кременецької міської ради не перебуває, що стверджується довідками 12 квітня 2017 року. Згідно довідок, виданих дирекцією Кременецької спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів № 2, [PERSON] батько [PERSON], учениці 2 класу та [PERSON], учениці 4 класу, за час навчання дітей у школі не цікавиться навчанням дітей, не відвідував батьківських зборів та виховні заходи, участі у вихованні дочок не бере. Вартість харчування у шкільній їдальні у 2016/2017 р. становить 10 грн. Згідно акту обстеження на факт проживання осіб у житловому будинку за адресою м. [ADDRESS] області від 25.05.2017 року, за даною адресою фактично проживає [PERSON] із дочками: [PERSON] та [PERSON]. Батько дітей - [PERSON] за даною адресою з 2013 року не проживає. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свої малолітніх дітей: дочок [PERSON] та [PERSON], а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Також, встановлено, що відповідач на підставі рішення суду від 21.06.2013 року сплачує на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, які позивач просить збільшити, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved