Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 18.03.1997 року на житловий будинок з надвірними будівлями (два сараї, погреб), який знаходиться за адресою: вулиця Дудка №52 м. Корюківка Чернігівської області, який належав їй та померлому на підставі втраченого свідоцтва про право власності від 10.01.1992 року. Свої вимоги аргументує тим, що під час її з чоловіком шлюбу, рішенням виконкому Корюківської міської ради чоловіку була виділена земельна ділянка під №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області для будівництва житлового будинку. Після оформлення всіх документів вони на виділеній земельній ділянці розпочали будівництво житлового будинку та господарських будівель. 10 січня 1992 року Корюківською міською радою їм було видано свідоцтво про право власності на побудований ними житловий будинок під №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області, згідно виданого свідоцтва право власності на даний житловий будинок було зареєстровано за нею та чоловіком по 1/2 частині за кожним. 18 березня 1997 року її чоловік [PERSON] помер та на майно померлого, яке складається з частини у вищевказаному житловому будинку №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області, відкрилась спадщина. Чоловік за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона є спадкоємцем першої черги на майно померлого чоловіка, вона прийняла спадщину, бо на час смерті чоловіка (тобто, на час відкриття спадщини) постійно проживала з ним за однією адресою. Зараз вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, тому звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, надала всі документи для оформлення спадщини, але державний нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, бо у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Тому вона змушена звернутись до суду зданого приводу. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання покладаються на думку суду. Від третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори у судове засідання надано заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач перебувала з [PERSON] у шлюбі, який зареєстрований 20 вересня 1969 року у Районному бюро ЗАГС м. Корюківка Чернігівської області, актовий запис за №88, що підтверджується свідоцтвом про одруження УІІІ-УР №668280 виданим Районним бюро ЗАГС м. Корюківка Чернігівської області. Від спільного подружнього життя у нас є діти, які досягай повноліття. Під час їхнього шлюбу, рішенням виконкому Корюківської міської ради чоловіку була виділена земельна ділянка під №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області для будівництва житлового будинку. Після оформлення всіх документів вони на виділеній земельній ділянці розпочали будівництво житлового будинку та господарських будівель. 10 січня 1992 року Корюківською міською радою їм було видано свідоцтво про право власності на побудований житловий будинок під №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області, згідно виданого свідоцтва право власності на даний житловий будинок було зареєстровано за нею та чоловіком по 1/2 частині за кожним. 18 березня 1997 року її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЕЛ №335911 виданим 20 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області. На майно померлого чоловіка, яке складається з частини у вищевказаному житловому будинку відкрилась спадщина. Чоловік за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона є спадкоємцем першої черги на майно померлого чоловіка, оскільки постійно проживала з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради №5500 від 25 вересня 2018 року. Зараз вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого чоловіка, тому звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, надала всі документи для оформлення спадщини, але державний нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, бо у неї відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. У зв'язку зі смертю чоловіка, у неї не має можливості провести державну реєстрацію права власності на спадкову частину житлового будинку з надвірними будівлями. Той факт, що вона є спадкоємцем, тобто власником, спадкової частки житлового будинку з надвірними будівлями під №52 по вул. Дудка в м. Корюківка, Чернігівської області, підтверджується документально: довідкою КРКП «Рампа» БТІ про право власності на спірний житловий будинок, про його вартість та стан; свідоцтвом про смерть чоловіка; свідоцтвом про одруження; технічним паспортом на житловий будинок; довідкою міської ради про проживання з померлим, та іншими документами. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ спадковий житловий будинок закінчений будівництвом на 100%, отримав 40% зносу, має загальну площу 75,40 м.кв., житлову 53,90 м.кв., є господарські будівлі: два сараї, погреб. Загальна вартість всієї садиби становить 73728,00 грн. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Позивач, як онука, являється спадкоємцем своєї бабусі. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори у встановлені законом строки, вважається таким, що прийняв спадщину. Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 368 грн. 64 коп. Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved