Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулась із позовною заявою в котрій просить суд винести рішеня яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування пзовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 24 квітня 2004 року у у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, а.з. № 459. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач покликається на те, що їхнє подружнє життя не склалось, вони виявились зовсім різними людьми з різними характерами та різними поглядами на життя. Чоловік більше шести років працює закордоном, однак її та дітей не забезпечує, в них виявились діаметрально протилежні погляди на виховання дітей. Вказує, що постійно сварилися між собою в звязку із чим стали чужими людьми один для одного приблизно два роки проживають окремо, припинили подружні відносини та не ведуть спільне домашнє господарство, тому вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, просила шлюбу розівати та зазначила, що термін на примирення наданий судом жодного результату не дав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та пояснив, що у розпаді сім'ї винна позивачка, яка як йому стало відомо, постійно йому зраджувала, сім'ю зберігти їм не вдалось тому він вимушений погодитись на розірвання шлюбу. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони приблизно два роки проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, як вказала позивач в судовому засіданні, що відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги один до одного, час на примирення, жодних результатів не дав. Сторони ствердили в судовому засіданні про стійкий розлад у сімї та формальний шлюб, внаслідок чого збереження подружнього життя між ними є неможливе. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права чи свободи сторін. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати між сторонами слід розділити порівну, а тому з врахуванням сплати позивачем судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача слід стігнувти в користь позивача 275 грн. 60 коп.

Outcome: approved