Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м. Дніпропетровськута домоволодіння №125 по вул.Широка у м. Дніпропетровську. Проте заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 право власності на зазначені домоволодіння визнано за [PERSON], який в свою чергу зареєстрував у державного реєстратора право власності на домоволодіння. Позивач зазначає, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 вищезазначене заочне рішення суду скасовано та ухвалою цього ж суду від 26.02.2016 цивільна справа була залишена без розгляду, проте до теперішнього часу домоволодіння зареєстровані за відповідачем по справі [PERSON], проте запис про державну реєстрацію речових прав на вказане вище нерухоме майно не скасована. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить скасувати державну реєстрацію [PERSON] на домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м. Дніпропетровську і домоволодіння №125 по вул. Широка у м. Дніпропетровську та визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду свої пояснення, в яких зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа ПАТ «Марфін Банк» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.12.2007, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №4204 від 13.12.2007 [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м. Дніпропетровську та відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 10.01.2008 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на праві власності належить домоволодіння №125 по вул. Широка у м. Дніпропетровську. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 право власності на домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м. Дніпропетровську та домоволодіння №125 по вул. Широка у м. Дніпропетровську визнано за [PERSON]. 22 січня 2016 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] провів державну реєстрацію вказаного заочного рішення суду та зареєстрував за відповідачем по справі [PERSON] право власності на домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м.Дніпропетровську та домоволодіння №125 по вул. Широка у м. Дніпропетровську. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 заочне рішення суду від 10.12.2015 скасовано та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2016 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання права власності та визнання договору недійсним залишено без розгляду, проте державним реєстратором не внесено запис про скасування за [PERSON]В державної реєстрації права власності на домоволодіння №5-а по вул. Дівоча у м. Дніпропетровську та домоволодіння №125 по вул. Широка у м. Дніпропетровську. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, як право власності позивача порушене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved