Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд, встановити факт її проживання з [PERSON],померлим [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1991 року до [INFO]. Встановити факт постійного проживання [PERSON], зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO], з 1991 року до [INFO] разом за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що вона давно була знайома з [PERSON], з яким в неї склалися гарні стосунки, а з 1991 року вони вирішили проживати разом. З того моменту, як вони почали проживати разом, вони були обидва розлучені. В 1991 році Позивач вселилася до будинку [PERSON], і з цього часу вони почали проживати однією сім'єю. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] спадкоємицею стала [PERSON], яка фактично проживала разом з ним на момент його смерті. Однак до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, так як вважала себе такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], без реєстрації шлюбу в період з 1991 року до самої його смерті, до [INFO], необхідне для визнання права власності на спадкове майно, оскільки у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини. Позивач, в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В 1991 році позивач вселилася до будинку [PERSON], який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.09.1991 року (а.с.9). За рішенням Кам'янорузької сільської ради Чугуївського району Харківської області від 09 жовтня 2014 року, порядковий номер житлового будинку [ADDRESS], який належить померлому [PERSON], був змінений на порядковий номер [ADDRESS] (а.с.10). З 1991 р. позивач та [PERSON] почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у вищевказаному будинку, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, вели сумісне господарство, за сумісні кошти робили ремонт в будинку, купляли побутову техніку та меблі. Вони мали спільний бюджет, матеріально забезпечували свою сім'ю, сплачували рахунки по комунальним платежам, отримували кореспонденцію на дану адресу, придбали речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кам'янорузькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №49 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] стала цивільна дружина [PERSON] - [PERSON] Факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на момент смерті останнього підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Кам'янорузької сільської ради Чугуївського району Харківської області №48 від 07.02.2015 року (а.с.12). До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась, так як вважала себе такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного проживання разом з [PERSON] на момент його смерті. Згідно відповіді наданої з Чугуївської державної нотаріальної контори № 1101/01-16 від 20.03.2015 р., після смерті [PERSON] померлого, [INFO], в термін передбачений ст. 1270 ЦК України, спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці померлого, які спадщину прийняли фактично, тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 21). Наразі встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], без реєстрації шлюбу в період з 1991 року до самої його смерті, до [INFO], необхідне для визнання права власності на спадкове майно, оскільки у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оцінивши за внутрішнім переконанням надані докази в їх сукупності, їх належність, достатність та взаємозв'язок, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки позивач зі спадкодавцем [PERSON] проживали разом більше п'яти років, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а отже вона має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги, з огляду на те, що інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, доказів постійного проживання інших осіб з [PERSON] на момент його смерті суду не надано, тому [PERSON] є особою, яка прийняла спадщину у визначеному законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved