Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дитини та своє утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зазначає, що 12 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років не може працювати. Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів дохду та до досягненя дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнає частково. Зазначає, що згоден утримувати дитину у розмірі, запропонованому позивачем. Щодо стягнення коштів на утримання дружини, просить врахувати, що на даний час не має такої можливості, оскільки не працює. Також надав суду квитанції щодо перерахувань коштів, як аліментів. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, позов підтримує, просить задовльнити, посилаючись на обставини і підстави, зазначені у позові. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 12 листопада 2016 року Горишньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 274. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що постає з її пояснень у позові. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини та на її утримання не надає, що постає з пояснень позивача. Натомість відповідачем надані квитанції щодо перерахувань коштів, як аліментів. Мати дитини [PERSON] не працює, оскільки займається доглядом дитини. Розмір отримуємих доходів позивача - 1860, 90 грн.. Як вбачається з пояснень відповідача останній не працює, на даний час проходить стажування, зобов`язань не має. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та , враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, а також, те, що відповідач не має утриманців, суд вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дитини, не порушують прав та інтересів третіх осіб, визнані відповідачем, в зв`язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачем. Щодо аліментів на утримання дружини, то статтею 75 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено, що за положеннями частин другої - четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати таку допомогу. У відповідності до ч.2ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 81 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, з урахуванням стягнутих аліментів на дитину, добровільної допомоги батька на утримання сина, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1 / 8 частини всіх видів заробітку [PERSON] , до досягнення дитиною 3 років. Згідно до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі положень ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у межах платежу за один місяць стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial