Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, яка складалася зокрема із домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] Позивач зазначає, що 06.08.2006 року державним нотаріусом Другої Васильківської державної нотаріальної контори Київської області Пясецькою Л.М. було посвідчено Заповіт, відповідно до якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось заповіла онуці - [PERSON], у зв'язку з чим вона звернулася до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Нещасної Т.М., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Васильківської міської ради №37 від 03.04.2000 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку у [ADDRESS], загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №208 від 27.04.2006 року [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] дозволено провести прибудову до належного їй на праві приватної власності будинку ванної кімнати, санвузла, коридору та будівництво господарчого блоку на присадибній ділянці, згідно проекту, погодженого відділом містобудування та архітектури. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до заповіту складено 26.08.2003 року та посвідченого державним нотаріусом Другої Васильківської державної нотаріальної контори Київської області Пясецькою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №2100, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось своїй онучці - [PERSON]. Довідкою від 08.01.2019 року, виданою депутатом Васильківської міської ради [PERSON] стверджується, що станом на 05.09.2012 року [PERSON] проживала зі своєю бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області № 466/02-14 від 7 вересня 2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки нею пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем, від спадщини протягом строку, передбаченого ст.1270 ЦК України не відмовлялась та не заявляла про таку відмову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved