Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

позивач звернулась з позовом до Державного підприємства «Нігинський кар»єр» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В судовому засіданні підтримуючи позов мотивує тим, що перебуває в трудових відносинах з ДП «Нігинський кар»єр». ДП «Нігинський кар»єр» не проводиться виплата заробітної плати, заборгованість на час звернення до суду становить 10772,35 грн. У зв»язку з не виплатою їй вчасно нарахованої заробітної плати погіршився її матеріальний стан, був порушений звичайний спосіб життя, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Не вистачало грошей на придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, в результаті чого змушена була позичати гроші. Зазначає, що заробітна плата не є єдиним джерелом доходу, оскільки вона є пенсіонером та отримує пенсію. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10772,35 грн., та 5 000 грн. моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, просить справу слухати у його відсутності, щодо вимог про стягнення заробітної плати не заперечив, в задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди просить відмовити. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач перебуває в трудових відносинах з Державним підприємством «Нігинський кар»єр», що підтверджується довідкою наданої ДП «Нігинський кар»єр» № 229 від 07.05.2014 року, та записами в трудовій книжці. Згідно довідки наданої ДП «Нігиинський кар»єр» № 183 від 07.05.2014 року заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати складає: серпень 2013 р., - 1775,55 грн., вересень 2013 р., - 1697,33 грн., жовтень 2013 р., - 834,17 грн., листопад 2013 р., - 1022,49 грн., грудень 2013 р., - 985,02 грн., січень 2014 р., - 1268,93 грн., лютий 2014 р., 1074,63 грн., березень 2014 р., 1080,82 грн., квітень 2014 р., 1033,41 грн. Загальна сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем становить 10772,35 грн., яку слід стягнути з відповідача. Відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-якими строками. Відповідно ст. 115 КзпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. В правовій позицій, висловленій в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі №6-54цс1, зазначено, що ст. 237-1 КЗпП України містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об'єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. Не виплата [PERSON] нарахованої заробітної плати призвела до заподіяння їй моральної шкоди, оскільки вона не мала грошових коштів на придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, придбання ліків, які потребує за станом здоров»я, у зв'язку з чим була змушена неодноразово звертатись до родичів та знайомих позичаючи гроші. Дані обставини свідчать про часткову втрату позивачем нормальних життєвих зв'язків, що потребувало додаткових зусиль для організації її життя. Суд вважає, що позивачем в достатній мірі не обґрунтовано свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, оскільки заробітна плата не є її єдиним джерелом доходу, [PERSON] є пенсіонером, та отримує пенсію за віком. А тому, враховуючи наведені обставини, характер та глибину понесених моральних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість відновлення нормального психічного стану позивача суд виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що компенсація заподіяної моральної шкоди не має перевищувати 300 гривень, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст..88 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial