Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21.12.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, також було вирішено питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. на спільну дитину. З моменту постановлення судового рішення по справі, відповідач проводив часткову сплату аліментів . Додає, що з моменту ухвалення судового рішення минуло більше 2 років, дитина стала дорослішою та потребує більших матеріальних затрат, вважає що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки витрати на утримання дитини значно зросли. Вказує, що її середньомісячний дохід становить лише незначну суму (в розмірі 4600,00 грн). Призначений розмір аліментів на утримання дитини відповідача є фактично менше мінімального, що станом на сьогодні є недостатнім для понесення всіх наявних витрат на утримання сина. Просила змінити розмір стягуваних аліментів, що визначений рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21.12.2016 року та в подальшому стягувати з [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно з моменту подання позову до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та додатково зазначила , що раніше призначений згідно рішення суду розмір аліментів , на даний час є мізерним та визначення його у частці від доходу , сприятиме гармонійному розвитку дитини. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову . Представник відповідача підтримав доводи , викладені у відзиві на позовну заяву. Акцентував увагу суду на тому , що відповідач належним чином бере участь у вихованні дитини та сплачує аліменти. Суд, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці 21.12.2016року. (а.с. 14). Цим же рішенням було вирішено стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з 08.11.2016 та до досягнення дитиною повноліття . Виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача пред`явлено до виконання ( а.с. 28). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як на підставу для зміни розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини,що розмір стягуваних аліментів є меншим від законодавчо встановленого мінімальногорозміру аліментів на дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що це є «іншою обставиною», що дає можливість змінити раніше встановлений розмір аліментів та має істотне значення, для визначення розміру аліментів у частці від доходу . Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Одним із головних обов`язків батьків є обов`язок утримання своїх неповнолітніх дітей (Глава 15 Сімейного кодексу України). Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, та в інших випадках передбачених цим кодексом, матір дітей може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Відповідно до довідки про доходи позивачка в середньому отримує дохід у розмірі 4500-4700 гривень щомісячно ( а.с. 17). Відповідач на даний час має на утриманні непрацездатну матір [PERSON] . Згідно вимог ч.ч. 4,5 ст 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Враховуючи , що відповідач у судовому засіданні позов визнав , суд не вбачає підстав для не прийняття такого визнання. Відповідно до частини 2 статті 182 сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлення законодавцем мінімального розміру аліментів н одну дитину не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - має істотне значення, для визначення розміру аліментів.

Outcome: approved