overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, вона залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішено, вона залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, донька залишається проживати із нею. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку АРІНУ, [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що спірних питань з приводу виховання і утримання неповнолітньої дитини а також майнового спору у сторін на час розгляду справи у суді про розірвання шлюбу немає. Як вбачається зі змісту позову питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір,ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин справи, суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений неодноразово судовою повісткою, яка направлена рекомендованим листом, 24.11.2015 року та 01.12.2015 року. Судова повістка повернута з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ч.5 п.5 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 лютого 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ПОЛІНУ, [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений 12.05.2016 року (а.с.24), письмових заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду на час розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з позову подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки відповідач не з,явився до суду, та не повідомив суд про поважність своєї відсутності, суд розцінив поведінку відповідача як згоду на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір,ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки між сторонами вирішено, дитина залишається проживати із матір,ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов,язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 квітня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із нею. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. У разі неявки відповідача просила винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений неодноразово судовою повісткою, яка направлена рекомендованим листом. Судові повістки повернуті з поштового відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст.74 ч.5 п.5 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до Славутицького міського суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності характерів та різних поглядів на подружні права та обов»язки. На цьому ґрунті виникають сварки, що негативним чином впливає на виховання неповнолітньої дитини, через що вони припинили сімейні стосунки та спільне проживання, не ведуть сумісне господарство. Збереження сім'ї вважає неможливим. Питання про виховання і проживання неповнолітньої дитини вирішено, дочка залишається проживати із позивачем. Спірних питань по сумісно набутому за час шлюбу майну немає. На слухання справи позивач не явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений 22.06.2017 року, до суду письмової заяви про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки до суду не повідомив. тому суд розглянув справу за наявними доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ЄВУ, [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами склались негативні стосунки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та психологічної несумісності, що привело до відчуженості, сторони тривалий час не ведуть сумісного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дочки вирішено, вона залишається проживати із матір»ю, батько буде приймати участь у її вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає, що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved