Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала таким. Рішенням 3 сесії 24 скликання Славнянської сільської ради Липовецького району від 30.12.2002 року [PERSON] було затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель по вул. Будьонного в селі Ганівка Липовецького району Вінницької області, площею 0,2500 га (кадастровий 20522286400030000162) та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою, площею 0,3155 га (кадастровий №0522286400030000163). 21.05.2003 року [PERSON] на підставі вищенаведеного рішення отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №162292, площа земельної ділянки 0,2500 га, що розташована по вул. Будьонного в селі Ганівка Липовецького р-ну Вінницької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель, кадастровий №0522286400030000162, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №162293 площа земельної ділянки 0,3155 га, що розташована по вул. Будьонного в селі Ганівка Липовецького р-ну Вінницької області, кадастровий №0522286400030000163, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. 03.04.2005 року [PERSON] померла. За життя, 15.09.1994 року, вона склала заповіт, яким заповіла їй, [PERSON], належний на праві особистої власності житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Ганівка Липовецького району Вінницької області по вул.. Будьонного, 20. Під час оформлення спадщини, вона, [PERSON], звернулась до відділу Держземагенства у Липовецькому районі для отримання витягів з Державного земельного кадастру на вищенаведені земельні ділянки. За наслідками розгляду її звернення 16.05.2015 року за №5 в її, [PERSON], адресу було направлено лист, відповідно до якого встановлено, що при внесенні обмінних файлів до бази ДЗК сталось накладення земельних ділянок у звязку із тим, що в базі вже заходилась земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку з кадастровим №0522286400:02:000:0363 та на неї 15.06.2011 року, згідно рішення 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради Липовецького р-ну Вінницької області від 12.10.2010 року, виданий Державний акт серії ЯЛ №448565 на імя [PERSON], а також до бази внесена земельна ділянка площею 1,7541 га, цільове призначення - для ведені особистого селянського господарства з кад. №0522286400:02:000:0364 та на неї 15.06.2011 року згідно рішення 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради від 12.10.2010 року видано Державний акт серії ЯЛ №448566 на імя [PERSON], тобто фактично Славнянська сільська рада Липовецького району своїм рішенням незаконно передала земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, що належали спадкодавцю по вул.. Будьоного в селі Ганівка Липовецького району Вінницької області згідно Державних актів серія ВН №162292 та серія ВН №162293 іншій особі [PERSON]. Ураховуючи наведене позивач вважає, що вказаним рішенням органу місцевого самоврядування порушено права [PERSON] щодо права власності на земельну ділянку, яку вона, [PERSON], успадкувала, а відтак і її як правонаступника, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню. 29.02.2016 року, у відповідності до правил ст.31 ЦПК України, представник позивача подав до суду заяву, в якій збільшив розмір позовних вимог та просив суд з урахуванням позовних вимог за раніше поданою позовною заявою про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, скасувати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки: серії ЯЛ №448565, площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку з кад. №0522286400:02:000:0363 та серії ЯЛ №448566, площею 1,7541 га, для ведення особистого селянського господарства з кад. №0522286400:02:000:0364, видані на імя [PERSON] 15.06.2011 року, а також просив суд вирішити питання понесених нею судових витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позовній заяві, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача сільський голова Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, обґрунтовуючи тим, що рішення 3 сесії 24 скликання від 30.12.2002 року ухвалене Славнянською сільською радою про затвердження технічної документації [PERSON] із землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та будівель по вул. Будьонного в селі Ганівка Липовецького району Вінницької області, площею 0,2500 га (кадастровий 20522286400030000162) та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою, площею 0,3155 га (кадастровий №0522286400030000163) є законним та винесеним із дотриманням норм чинного законодавства, а накладка земельних ділянок відбулась при внесенні обмінних файлів до бази ДЗК відділом Держземагенства, відтак підстав для скасування такого рішення та як похідного від них Державних актів не має. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд в задоволенні позову відмовити, свою позицію з вирішення даного спору аргументували в письмовому запереченні, що додане до матеріалів позовної заяви, відповідно до якого оскаржуване позивачем рішення є ненормативним актом, оскільки воно є актом одноразового застосування і вичерпало свою силу фактом його виконання - затвердженням технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та посвідченням права власності на земельну ділянку державним актом [PERSON]. Метою скасування акту є позбавлення його юридичної сили, а оскільки рішення 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 12.10.2010 року було виконано і в звязку з цим вичерпало юридичну силу, його не можна скасувати, адже воно й так не має юридичної сили. Крім цього, задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення сільської ради не забезпечить поновлення в порушених правах позивача, а може призвести лише до скасування рішення сесії сільської ради, яке й так не має юридичної сили, тобто такий спосіб захисту прав є неефективним. При цьому, рішення про припинення права власності на земельну ділянку може бути прийняте виключно з підстав, передбачених ст. 140 ЗК України, а в даному випадку позивач просить прийняти рішення про припинення права власності [PERSON] на земельні ділянки з підстав, які не передбачені зазначеною нормою ЗК України. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, пояснення допитаного в якості свідка третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали докази, встановив наступне. Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ВН №162292 та серія ВН №162293, [PERSON] є власником земельних ділянок: площею 0,2500 га, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,3155 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Ганівка по вулиці Будьоного Липовецького району Вінницької області. 03.04.2005 року [PERSON] померла, на що вказує свідоцтво про смерть серія 1-АМ №000716. Як убачається із матеріалів спадкової справи №87/08, яка була витребувана судом [PERSON], згідно заповіту вчиненого [PERSON] 15.09.1994 року, остання на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в селі Ганівка по вул.. Будьоного 20, [PERSON] Вказаний заповіт не змінений та не скасований. Крім цього, в матеріалах справи є й інший заповіт спадкодавця [PERSON] від 01.11.2002 року, відповідно до якого спадкодавець розпорядилась належним їй земельним паєм, який належав їй в згідно державного акта серія ВН №06035. Судом встановлено, що відповідно до матеріалів Спадкової справи №87/08 своїм правом на спадкування скористалась [PERSON], подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини, заяву відповідного змісту після визначення за рішенням Липовецького районного суду від 07.02.2008 року додаткового строку для прийняття спадщини. Наведене свідчить, що [PERSON] спадщину прийняла, відтак вона, в силу положень визначених ч.5 ст.1268 ЦК України, належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Рішенням 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради Липовецького р-ну Вінницької області від 12.10.2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр.. [PERSON], яка знаходиться на території Славнянської сільської ради, с. Ганнівка, по вул.. Будьоного загальною площею- 2,0041 га. Вирішено посвідчити право власності на земельну ділянку державного акту в розмірах фактичного землеволодіння. На виконання вказаного рішення [PERSON] видано, а ним отримано державні акти серії ЯЛ №448565 на земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку з кад. №0522286400:02:000:0363 та серії ЯЛ №448566 на земельну ділянку площею 1,7541 га, для ведення особистого селянського господарства з кад. №0522286400:02:000:0364 Реалізовуючи свої спадкові права позивач звернулась до Відділу Держземагенства у Липовецькому районі. Відповідно до листа від 16.05.2015 року за №5, державний реєстратор в письмовому вигляді довів до відома [PERSON], що при внесенні обмінних файлів до бази ДЗК було допущено накладку земельних ділянок, оскільки в базі вже знаходилась земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку з кад. № 0522286400:02:000:0363 згідно Державного акта серія ЯЛ №448565, що був виданий 15.06.2011 року згідно рішення 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради від 12.10.2010 року на імя [PERSON], та земельна ділянка площею 1,7541 га, для ведення особистого селянського господарства з кад. № 0522286400:02:000:0364 згідно Державного акта серія ЯЛ №448566 виданий 15.06.2011 року згідно рішення 37 сесії 5 скликання Славнянської сільської ради від 12.10.2010 року на імя [PERSON], тобто вказані земельні ділянки повністю накладаються одна на одну, тому в даному випадку громадянці [PERSON] не можливо надати витяги. Ураховуючи наведене, позивач звернулась до суду, вказуючи на порушення своїх прав. Правилами ст.1 ЦПК України, визначено, що завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений законами України (ст.3, 4 ЦПК України). Відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст. 10 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з доказів наданих позивачем та його представником підставою вважати, що права позивача порушені оскаржуваним рішенням та державними актами є відповідь державного кадастрового реєстратора, щодо неможливості надання витягів з ДЗК, оскільки земельні ділянки належні [PERSON] та [PERSON], відомості щодо яких знаходяться в базі повністю накладаються. Вказаний лист відкидається судом в якості допустимого доказу, оскільки містить недостовірну інформацію. Як пояснив представник позивача [PERSON] на земельній ділянці, що належала покійній [PERSON], згідно державного акту серії ВН №162292: площею 0,2500 га, знаходиться житловий будинок [PERSON], який також успадкувала позивачка. В той же час, як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянку [PERSON], зокрема графічних матеріалів(кадастрового плану, абрису зовнішньої межі) та яка була предметом дослідження в судовому засіданні жодних об»єктів нерухомості на даних земельних ділянках не міститься, що виключає їх повне накладення і свідчить про недостовірність інформації, яка міститься в листі відмові державного кадастрового реєстратора та про його можливу помилку. За таких обставин, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами порушення її прав свобод чи інтересів зі сторони відповідача, в задоволенні її позову слід відмовити. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому в разі відмови в задоволенні позову відносить судові витрати на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed