Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі у якому у них народилася спільна донька [PERSON], [INFO] У 2013 році шлюб між сторонами було розірвано після чого подружжя припинило спільне проживання, донька залишилась проживати з матір'ю. З того часу [PERSON] перестав приймати участь у вихованні та утриманні дитини, не відвідував та ні в який спосіб не спілкувався з нею, жодної зацікавленості до її життя та розвитку не проявляв. Крім цього, відповідач ніколи не брав участі у батьківських зборах та інших позашкільних заходах, в яких приймала участь [PERSON], не цікавився її успіхами в навчанні, не сприяв в доступі та засвоєнні дитиною культурних та духовних цінностей. Відповідачу не відомо про захоплення доньки та її вподобання. Він не допомагав при захворюваннях дитини, не переживав за стан її здоров'я не купував медикаментів. Така поведінка [PERSON] має тривалий характер та на думку позивача свідчить про нехтування останнім своїми батьківськими обов'язками. В зв'язку з цим, [PERSON] просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки на підставі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.10.2018р. до участі у справі було залучено орган опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позовній заяві та наполягали на їхньому задоволенні. Представник третьої особи Скакун Л.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та при вирішенні питання про задоволення позовних вимог поклалася на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування Суворовської районної у м. Херсоні ради до суду не з'явився. Згідно письмового клопотання, просили розгляд справи проводити за їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив та відзив на позовну заяву не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2010 року [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсон від 12.12.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON]. 24 січня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини змінено на «[PERSON]». Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання, відповідач майже відразу перестав спілкуватися з донькою та провідувати її, тривалий час не цікавиться її здоров'ям, розвитком та інтересами. Все піклування та турботу за донькою здійснює позивач та її чоловік [PERSON] Натомість [PERSON] жодної участі у житті дитини не приймає, матеріально не забезпечує, морально не підтримує, фізичним та духовним вихованням дівчинки не займається. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що всього два чи три рази бачив відповідача, який провідував доньку. Дитина ж вважає батьком його, а він в свою чергу відноситься до неї, як до рідної. Приймає активну участь у її вихованні, розвиту та утриманні, дбає про забезпечення її побутових потреб, тобто виконує всі функції батьківського піклування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також зазначила, що вихованням [PERSON] займається лише позивач та її чоловік. Рідний батько дитини ніякої участі в житті доньки не приймає про що свідок достеменно обізнана, оскільки підтримує в сім'єю [PERSON] дружні відносини та часто буває в них дома. Комісія з питань захисту прав дитини Голопристанської РДА прийшла до висновку, що з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини буде доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON], оскільки останній мав змогу та час змінити своє ставлення до виховання доньки, однак цього не зробив. Своїми діями, навмисно, тривалий час, свідомо та без будь-яких поважних причин ухилявся від покладених на нього батьківських обов'язків. До такого висновку комісія прийшла з урахуванням наступних обставин. Так, згідно акту обстеження житлово-побутових умов за місцем реєстрації відповідача було встановлено, що [PERSON] за адресою реєстрації не проживає та зі слів його матері з донькою не спілкується. Відповідно до характеристики, наданої закладом в якому навчається [PERSON] встановлено, що вихованням дівчинки займається її матір та вітчим. [PERSON] сплачує додаткові освітні послуги, активно цікавиться життям дівчинки у школі, допомагає їй. Тактовний, терплячий, вміє знаходити компромісні рішення та навчає цьому дитину. З 2015 року відповідач жодного разу до школи, в якій навчається його донька, не з'являвся, у навчанні та вихованні своєї дитини участі не приймав. Таким чином, виходячи з пояснень позивача та свідків, з'ясувавши думку представника орану опіки та піклування, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення його батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved