Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дітей не цікавиться, матеріально належним чином не забезпечує. Аліменти позивач просить стягувати у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі та заперечення не подав. Згідно вимог статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є позивач, що підтверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.08.2006 року та серії [NUMBER] від 18.07.2012 року. Відповідач має нерегулярний дохід, матеріально дітей належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що у випадку нерегулярного доходу платника аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 450 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, [PERSON], [INFO], який на даний час не досяг трьохрічного віку. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, позивачем не доведено, що матеріальне становище відповідача дозволяє останньому надавати кошти на її утримання, як дружини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved