Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] у неї з відповідачем народилася спільна донька [PERSON] У шлюбі із відповідачем ніколи не перебувала, спільно не проживали та спільного господарства не вели. Відповідач (батько дитини) належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина проживає з позивачем, фактично знаходиться на її вихованні та утриманні. Жодної участі у вихованні доньки, відповідач не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкується з дитиною, а відповідно не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, її культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання нею освіти. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Також позивач зазначила, що зважаючи на ту обставину, що [PERSON] ухиляється від виховання своєї доньки [PERSON], не бере жодної участі у його вихованні та утриманні вважає, що він повинен бути позбавлений батьківських прав. Виходячи з вищевикладеного позивач також просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви, у якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримав. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивач та її представник. З письмової згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та її представник проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29.01.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, де батьком значиться - [PERSON], мати - [PERSON] Згідно довідки Центру обслуговування споживачів №1 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» №930 від 09.04.2014 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] та її дочка [PERSON] В матеріалах справи міститься характеристика на вихованку ДНЗ №344 [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що участь у вихованні та догляду приймають її мати, бабуся та дідусь. Згідно довідки з місця проживання та склад сім'ї, виданої ДУП «Житлове ремонтно-експлуатаційне об'єднання Заводського району м. Мінськ», відповідач по справі [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки Посольства Республіки Білорусь в Україні №11283-к від 08.11.2011 [PERSON], [INFO], уродженець м. Мінськ, Республіки Білорусь, є громадянином Республіки Білорусь та документований паспортом [NUMBER], виданим 08.04.2010 Заводським РУВД м. Мінськ. Згідно відповіді Адміністрації Заводського району м. Мінськ [PERSON] станом на 12.10.2011 приватним підприємцем на територіальній частині ЄДР у Заводському районі м. Мінськ зареєстрованим не значиться. Також в матеріалах справи міститься довідка про реєстрацію громадянина в якості безробітного, видана 12.10.2011 Державною службою зайнятості Республіки Білорусь, згідно якої [PERSON] не зареєстрований безробітнім з виплатою (без виплати) допомоги у зв'язку з безробіттям з 01.01.2009 по 12.10.2011 та не обліковується в якості особи, яка зверталась з питань працевлаштування. Також в ході розгляду справи в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], які засвідчили факт того, що відповідач [PERSON] не відвідує дитину, не цікавиться її життям та не надає матеріальної підтримки. Дівчинку виховує її мати [PERSON] та здійснює за нею належний догляд. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-12458/01 від 09.10.2014 відповідно до психологічного висновку, наданого дитячою клінічною лікарнею №3 Солом'янського району м. Києва, найбільш значимою людиною для [PERSON] є матір, між дівчинкою та матір'ю спостерігаються емоційно довірливі та міцні стосунки. З батьком [PERSON] не бачиться та не спілкується, поздоровлень чи подарунків від нього не отримує. Батько не приймає участі у вихованні та розвитку доньки. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої за адресою: [ADDRESS], працівниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 01.09.2014 було встановлено, що дівчинка разом з матір'ю проживають в двокімнатній квартирі, де створені належні умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку. [PERSON] працює в ПП «Спортивний клуб «Тайфун-1», матеріально забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи. Відповідно до інформації, наданої 09.09.2014 Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві, встановлено, що [PERSON] є громадянином Республіки Білорусь та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до обліків МВС України, [PERSON] прибув на територію України 27.04.2011 та був тимчасово зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 23.02.2012 [PERSON] покинув межі території України. Встановити його місцезнаходження на території Республіки Білорусь не виявляється можливим. Отже, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації (засідання 07.10.2014), орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], 2010 року народження. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], 2010 року народження, зокрема: не бере участі у вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує необхідні умови для життя, матеріально не утримує. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене, а також те, що на даний момент дитина проживає разом з позивачем, яка займається її вихованням, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає разом з позивачем і потребує коштів на утримання, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дати пред'явлення позову до суду. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved