Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про виселення та зняття з реєстрації посилаючись на те, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем в період з 1992 року по 2011 рік. Під час шлюбу сторони проживали у будинку, що знаходиться за адресою в [ADDRESS], що належить позивачці на праві приватної власності згідно свідоцтва на право на спадщину за заповітом ААМ № 286360 від 08 травня 1998 року. В даному будинку крім позивача зареєстровані Рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано 01 вересня 2011 року, про те відповідач залишається зареєстрованим в даному будинку, але у зв'язку з систематичним вживанням останнього алкогольних напоїв він провокує конфлікти та принижує позивача. У зв'язку з проживанням та реєстрацію відповідача у будинку позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги , що і стало підставою для звернення даним позовом до суду. В судовому засіданні позивача свої позовні вимоги уточнила, та просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просили в задоволенні позову відмовити. Представник Управління державної міграційної служби в Черкаській області до судового засідання не з'явився, причину не явки не повідомив про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, Рішенням суду від 01 вересня 2011 шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу сторони проживали у будинку [ADDRESS] , що належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААМ № 286360 від 08 травня 1998 року. Згідно довідки з місце проживання та про склад сім'ї Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний» від 29 листопада 2013 року разом з позивачем у спірному житловому приміщенні зареєстровані та проживають її двоє дітей син [PERSON] та дочка [PERSON], а також відповідач, що сторонами не оспорюється. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи виключно в межах заявлених вимог. Крім того, виходячи з позицій ст. 3 ЦПК України позивач має довести порушення відповідачем своїх прав, що обґрунтовує можливість його звернення до суду. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких умов суд розглядав справу в межах перевірки обґрунтованості та доведення таких тверджень позивача. Ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що дійсно сторони шлюб розірвали але після розірвання шлюбу відповідач проживає в даному житловому приміщенні та між ними склався порядок користування житлом. Отже, на момент розгляду справи в суді відповідач постійно проживає в даному житловому приміщенні. За таких умов посилання позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням у зв'язку з розірванням шлюбу, не підлягають до задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку що відповідачі [PERSON] не втратили право користування квартирою [ADDRESS]. а тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed