overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, позовні вимоги мотивують тим, що 01.02.2009 року придбала у [PERSON]О автомобіль марки MITSUBISHI, модель COLT 1.3 АТ. реєстраційний №ВС4579ВК, рік випуску 2008, колір червоний, кузов №XMCMJZ34A8F055135. Вказаний правочин був оформлений шляхом підписання договору купівлі продажу автомобіля від 10.11.2008 року. Оскільки автомобіль марки MITSUBISHI, модель COLT 1.3 AT був предметом застави згідно кредитного договору № KF 49585 від 30.05.2008 року перед Відкритим Акціонерним Товариством «Елекктор Банк» то згідно договору купівлі продажу автомобіля від 10.11.2008 року позивач надала [PERSON] кошти в сумі 40 000 гривень (сорок тисяч гривень) за автомобіль марки MITSUBISHI, модель COLT 1.3 AT та узяла на себе усі зобовязання [PERSON] по виплаті кредитного договору № KF 49585 від 30.05.2008 року перед Відкритим Акціонерним Товариством «Елеккторн Банк». 13.12.2008 року [PERSON] виробила у Львівському МРЕВ тимчасовий реєстраційний талон XMCMJZ34A8F055135, де [PERSON] відмічена як власник автомобіль марки MITSUBISHI, модель COLT 1.3 АТ. Усі виплати згідно кредитного договору КF 49585 від 30.05.2008 року перед Відкритим Акціонерним Товариством «Елеккторн Банк» здійснено позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №48574767 від15.12.2015 року. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачу були неодноразово направлені судові повістки рекомендованими повідомленнями, які повернулись до суду, за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Суд у відповідності до ст.169 ЦПК України, вважає, що справу слід розглядати у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши їх підтвердження належними і допустими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь утримання неповнолітнього сина-Гусар [PERSON],[INFO] …………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………… Враховуючи винятковість, складність справи та необхідність значного часу для виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає за можливе в даному судовому засіданні проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання рішення у повному обсязі відклавши терміном на пять днів. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом (в подальшому уточненим) до [PERSON] , в якому просила суд розірвати між ними шлюб зареєстрований 16 травня 1998 року Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, за актовим записом № 10. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Спільне господарство ними не ведеться з початку 2018 року. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони до зали судових засідань не з`явились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.18,19). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 16 травня 1998 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в суд до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зняття з реєстрації, вказуючи, що вона є власницею частини, а саме 14/25 житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на зазначену частину будинку зареєстровано за нею з 27.07.2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2001 р. за заповітом її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Крім неї в даному будинку проживають : її син, донька та зять, які є членами родини. Разом з тим, на даний момент в належній їй частині зареєстровані особи, які для неї є сторонніми людьми, ніколи не проживали з нею, а лише були тимчасово зареєстровані. На відповідачів нараховують комунальні послуги, які вони не сплачують. Просить зняти з реєстрації відповідачів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись в порядку ст. 76 ЦПК.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач є власником 14/25 житлового [ADDRESS], про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом Серії АЕВ №070458, зареєстровано в реєстрі за №1-2439. Відповідно до довідки з місця проживання та про склад сім»ї від 05.12.2013 р., видану Комітетом самоорганізації населення мікрорайон «Зелений», в даному будинковолодінню зареєстрована позивач, її син, донька та зять, а також відповідачі. Відповідачі не проживають в [ADDRESS] з дня реєстрації, особистих речей в квартирі не має, жодні зв'язки на даний час з ними відсутні, за комунальні послуги не сплачують, жодної участі в утриманні будинку не приймають та не користуються ним, про що свідчить акт складений сусідами та засвідчений начальником Комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Зелений» від 09.12.2013 р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачів вона в будинку позивачки ніколи не бачила, вони не користуються житлом, не сплачують комунальні послуги, особисті речі їх відсутні. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Внаслідок реєстрації відповідачів в будинку позивач вимушена сплачувати за них комунальні послуги, чим порушуються її права як власника. За таких обставин суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили зв'язок з житлом, так як з дня реєстрації в спірному житлі не проживали, що згідно ст. 167 ЖК України являється підставою для втрати їх права користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в суд до [PERSON] про втрату право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, вказуючи, що вона проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Разом з позивачкою зареєстрований відповідач. Донька позивачки перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але формально, так як фактично [PERSON] проживає у Росії. Відповідач не спілкується з позивачкою, не надає коштів на утримання житла, не робить ремонти. Позивач вимушена сплачувати кошти за комунальні послуга за відповідача, що порушує її права, а тому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст. 76 ЦПК.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Черкаської міської ради народних депутатів виконавчого комітету від 09.07.1980 р. №456 [PERSON] було видано ордер на заселення в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки з місця проживання та про склад сім»ї від 05.11.2013 р., видана Черкаським житлово-будівельним кооперативом №73, в даній квартирі зареєстрована позивач, доньки, онуки та зять. Відповідач не проживає в [ADDRESS] з 2010 року, особистих речей в квартирі не має, жодні зв'язки на даний час з ним відсутні, за комунальні послуги не сплачує, жодної участі в утриманні квартири не приймає та не користується нею, про що свідчить акт складений сусідами та засвідчений головою кооперативу Житлово-будівельного кооперативу №73. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідача вона в квартирі позивачки ніколи не бачила, він не користуються житлом, не сплачує комунальні послуги, особисті речі його відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідача вона не бачила, знає, що він виїхав проживати в Росію, в квартирі його не бачила, ремонти не робить, квартирою не цікавиться. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивач вимушена сплачувати за нього комунальні послуги, чим порушуються її права як власника. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив зв'язок з житлом, так як з 2010 р. в спірному житлі не проживає, що згідно ст. 167 ЖК України являється підставою для втрати його права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

позивач звернулась з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- Рончаковської [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………........................................……………………………………………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

позивач звернулась з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- Хрущ [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………........................................……………………………………………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона є уродженкою [INFO] і не може виїхати з донькою за кордоном відвідувати своїх батьків а донька діда і бабу, однак відповідач відмовляє їй в надані дозволу на виїзд з донькою за кордон. Позивач вважає, що відмова відповідача є безпідставною, оскільки доньці необхідно відвідувати своїх родичів які є похилого віку. Вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що просить отримати дозвіл батька на виїзд з дитиною за кордон. З того часу як вони проживають окремо відповідач ні разу не відвідував доньку не надає ніякої матеріальної допомоги, лише своїми діями перешкоджає вільному його розвитку та оздоровленню. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений по місцю свого проживання і через засоби масової інформації газету «Буковина» про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності в суд не надав. У зв'язку з повторною неявкою відповідачав судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому вказує, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона працює за кордоном і має можливість поїхати з донькою на відпочинок за кордоном, однак відповідач відмовляє їй в надані дозволу на виїзд з донькою за кордон. Позивач вважає, що відмова відповідача є безпідставною, що порушує права дитини на фізичний, духовний та моральний розвиток. Вважає, що відмова відповідача є необґрунтованою. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і додатково пояснив, що відповідно до висновку ВКК дитина потребує лікування, відмовою відповідача вона позбавлена можливості їхати на лікування. . Відповідач в судове засідання позов визнав в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому зазначила перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Відповідач ніде не працює а тому ніяких витрат на утримання дитини не несе. Позивач вважає, оскільки обовязок батька приймати участь в утриманні сина просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала та додатково суду пояснила, що проживають окремо, на даний час в суді розглядається справа про розірвання шлюбу, відповідач не бажає приймати участь в матеріальному утримані дитини, лише приходить до нього в гості та забирає його на прогулянки. Про його заробітки чи доходу їй нічого не відомо. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи за місцем реєстрації в судове засідання не з'явився повторно, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність в суд не подавав. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесенням по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому зазначила, що вона була власницею житлового будинку розташованого по вул.. Прутській №46, с. Маршинці, Новоселицького району. Будучи жінкою похилого віку погодилась на послуги свого онука [PERSON] по догляду за нею і 17.08.2005 року у приватного нотаріуса уклала договір дарування жилого будинку, попередньо з даним договором не ознайомилась і його не читала. Перші роки після укладання договору відповідач сумлінно виконував свої обовязки, надавав їй матеріальну допомогу, коли їй стан погіршився і вона потребувала сторонньої допомоги. Відповідач припинив забезпечувати її харчуванням і доглядом. Позивач вважає, що даний договір укладений у наслідок помилки, оскільки вона не мала намір подарити йому будинок а укласти інший договір про що був обізнаний і батько відповідача її рідний син [PERSON] і донька [PERSON]. Позивач просить суд визнати договір дарування не дійсним. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і додатково пояснила, що за час існування договору між сторонами часто виникали непорозуміння у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору тому вона просить розірвати даний договір. Відповідач позов визнав в повному обсязі і не заперечує проти його розірвання оскільки він за даним договором мав надати позивачу допомогу, але між ними часто виникають конфлікти тому просить суд позов задовольнити. Матеріалами справи суд установив, що [PERSON] на підставі договору дарування від 17.08.2005 року подарила житловий будинок розташований по вул.. .. Прутській №46, с. Маршинці, Новоселиць кого району, [PERSON], договір зареєстрований в реєстрі за №5148. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-МИ №001698 від 26.03.2008 року [PERSON] змінив своє імя на [PERSON]. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд оцінюючи пояснення сторін та дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права інших осіб а тому суд вважає, що слід розірвати договір дарування житлового будинку по вул.. Прутська 46, с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області укладений 17 серпня 2005 року між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5148. На підставі ст. 215,216,230,717 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] яка проживає разом з нею. На даний час донька навчається в Приватному навчальному закладі «Буковинський університет» за спеціальністю правознавство зі строком навчання з 25.08.2012 року по 25.08.2016 року. Відповідно до п.4.2 та 4.3 Договору про надання освітньої послуги вона зобовязана сплатити за навчання доньки 28000 грн.. З даної суми нею сплачено відповідно до квитанцій 28000 грн. та 800 грн. сплачено за гуртожиток. Позивач вважає, що відповідач як батько доньки відповідно до вимог ст..185 СК України зобовязаний приймати участь в утриманні доньки а саме в додаткових витратах на оплату ? частини за навчання, також просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки до закінчення нею навчання в розмірі 650 грн. щомісяця. В процесі розгляду справи по суті позивач частково змінила заявлений позов просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з його заробітку та ? частину понесених витрат на навчання та проживання. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи декілька разів про що свідчать судові повідомлення не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причину не явки. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved