Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду із позовом про визнання за нею та її дітьми [PERSON], [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,2565 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS], по 1/3 частці за кожним, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також визнати за нею, та її дітьми [PERSON], [PERSON] по 1/3 за кожним права забудовника житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] вона та діти померлого [PERSON] та [PERSON] як єдині спадкоємці за законом прийняли спадщину на належне померлому майно, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль та вклад в Ощадбанку в рівних частинах, по 1/3 частці спадкового майна, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на придбаний та добудований [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку для його обслуговування через відсутність документу, що підтверджує реєстрацію права власності спадкодавця на вищевказані об'єкти нерухомого майна. З метою захисту своїх спадкових прав та прав своїх дітей вона звернулася до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в поданій до суду письмовій заяві також просив справу розглянути у своїй відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. З урахування вищевикладеного, суд ухвалив за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі письмових доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається у тому числі із земельної ділянки площею 0,2565 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] та прав забудовника житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою : [ADDRESS] Позивач та неповнолітні діти [PERSON], [INFO]. нар., та [PERSON], [INFO]. нар., як спадкоємці [PERSON] за законом, прийняли спадщину, одержали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема на автомобіль та вклад в Ощадбанку в рівних частинах (а.с. 17-19), по 1/3 частці спадкового майна, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на придбаний та добудований [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS], та земельну ділянку для його обслуговування, не змогли у зв'язку із відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію права власності за спадкодавцем, що слідує з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1288/02-31 від 15.07.2014 року (а.с. 15). Незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS], вартістю 11367 гривень та земельну ділянку для його обслуговування площею 0,2565 га, вартістю 2 827 грн., [PERSON] за життя придбав у [PERSON] за дозволом виконавчого комітету Суслівської сільської ради від 30 квітня 2002 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.05.2002 року (а.с. 12,13,14,16, 20). П. 6 цього договору зазначає, що покупець [PERSON] набув право власності на зазначені об'єкти нерухомого майна з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно норм Земельного Кодексу в редакції чинній на день укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] громадяни мали право набувати у власність земельні ділянки на підставі договорів міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод (ст. 131 ЗК України); угода про перехід права власності на земельні ділянки вважалась укладеною з дня їх нотаріального посвідчення (ч. 3 ст. 132 ЗК України). Отже, право власності на земельну ділянку набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчувалось цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1225 ЦК України вказує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] площею 0,2565 га належала [PERSON] на праві власності на підставі оформленого у встановленому законом порядку договору купівлі-продажу від 17.05.2002 року, згідно якого виникнення права власності на придбані об'єкти нерухомого майна визначено моментом посвідчення цього договору (п. 6), що надає спадкоємцям [PERSON] успадкувати її. Належний [PERSON] за вищевказаним договором купівлі-продажу незакінчений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] було добудовано на підставі будівельного паспорту на ім'я його первісного забудовника - [PERSON] (а.с. 130 в 2003 році, будівництво усіх господарських будівель завершено на протязі 2004 - 2009 року. Згідно технічного паспорту, виготовленого 25 квітня 2014 року, загальна площа будинку становить 60,3 кв.м., жила площа 42,1 кв.м., до будинку належать господарські будівлі - гараж Д, літня кухня Е, сараї Є, Ж, З, колодязь, огорожа; самочинних будівель не вбачається (а.с. 5-8). Проте, за життя спадкодавець [PERSON] будинок в експлуатацію в установленому порядку не здав, свідоцтва про право власності на нього не отримав та не зареєстрував свого права власності на цей об'єкт нерухомого майна, а відтак будинок до здачі його в експлуатацію вважається незавершеним будівництвом (ст. 331 ЦК України). П. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у випадку, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Це означає, якщо спадкодавець за життя не набув права власності на житловий будинок, то до спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємці повинні здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, в даному випадку на житловий будинок. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], а тому задовольняє їх в повному обсязі.

Outcome: approved