overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який з січня 2014 року переїхав на постійне місце проживання до м. Херсон. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд слухання справи проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 30 травня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції міста Херсон, актовий запис №87 (а. с. 3). Від спільного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] (а.с.4), в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком, має працездатний вік, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі ? частині від усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 16 червня 2014 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 24 березня 2010 року розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, але до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд слухання справи проводить у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 08 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління, актовий запис №1086 (а. с. 5). Шлюб розірвано рішення Лебединського районного суду Сумської області від 24 березня 2010 року (а.с.6) Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), в свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки в свідоцтвах про народження дитини відповідач записаний батьком, має працездатний вік, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частині від усіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 19 листопада 2014 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона протягом 2009-2012 року проживала з відповідачем та у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На даний час вона проживає з донькою, окремо від відповідача та донька знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтвердила обставини, зазначені в позові, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в зазначеній сумі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не надсилав. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] та в свідоцтві про народження позивач записана матір'ю, а відповідач - батьком (а.с.5). На даний час дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач проживає окремо від доньки та позивача. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Враховуючи, що дитина мешкає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання доньки не надає, інформації про незадовільний стан здоров'я або наявність інших утриманців відповідач суду не надав, відсутні докази, що відповідач має стабільний заробіток чи офіційно працює, а тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позивач звернулась до суду 28 листопада 2013 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона протягом 2012 року проживала з відповідачем у цивільному шлюбі та у них народився син [PERSON],[INFO]. На даний час вона проживає з сином та її син [PERSON], [INFO] знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача до 15.02.2015 року; у розмірі 1/4 частини зарплати і інших доходів, до повноліття дитини, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини, не утримує її. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження від 26 листопада 2013 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одеси реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, серії [NUMBER]. Дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Відповідач є працездатним та згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області, відповідач сплачує аліменти на дочку - [PERSON], [INFO], від першого шлюбу у розмірі ? частини заробітку. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, а в виключних випадках - в твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При встановлених в судовому засіданні обставинах, дитина потребує допомоги з боку відповідача, а відповідач за станом здоров'я, сімейним та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наданих доказів і тих обставин, на які посилається позивачка, і які визнані відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти: у розмірі в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача до 15.02.2015 року; 1/4 частини з доходів відповідача, до повноліття дитини, що відповідатиме інтересам дитини і не ущемить права сторін. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що вона являється пенсіонером, отримує маленьку пенсію і потребує додаткової допомоги повнолітнього сина. Просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1500 грн., щомісячно. У судовому засіданні позивач просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач по справі [PERSON] являється сином позивача [PERSON]. (а.с. 4) Відповідно до довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сумах, позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком у розмірі 1183,36 грн. (а.с. 7-а), інших доходів немає. Відповідач [PERSON] працездатний, отримує пенсію у розмірі 2235,25 грн. (а.с.6), а також працює в Кооперативному підприємстві «Торгцентр» де отримує заробітну плату у розмірі 1355,52 грн. (а.с. 7) З довідки про склад сім'ї, виданої КП «Сумижитло» Сумської міської ради, вбачається, що позивач проживає разом зі своїм сином [PERSON] та неповнолітнім онуком. (а.с.5) Згідно ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як вбачається зі статті ст.205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і або у частці від заробітку доходу з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн., в свідоцтві про народження позивач записана його матір'ю і в судовому засіданні підтвердив факт того, що вона потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання матері у розмірі 1000 грн. щомісячно, а в іншій частині вимог - відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 19 жовтня 2012 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. За таких обставин, просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання 17 лютого 2014 року сторони направили заяви, в яких просили справу слухати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач визнає позов. Тому, на підставі п.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалась. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 19 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1282 (а.с.5). Від спільного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов щодо стягнення аліментів підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини в розмірі 1/4 частини від усіх його заробітків але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу дитині, визнав позов повністю та визнання позову відповідачем не суперечить вищезазначеним нормам чинного законодавства та інтересам сторін. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбі вони набули у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS], яку було зареєстровано за відповідачем. На даний час необхідно здійснити поділ вказаного майна, а тому просила: визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, а також стягнути з відповідача на її користь понесені під час подачі позову судові витрати . В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири не заперечував, але вважав, що оскільки його довіритель позов фактично визнав, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат по справі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 20.01.1994 року уклали шлюб (а.с.7). Також встановлено, що під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2005 року [PERSON] було набуто квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). 22.04.2005 року вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем (а.с. 9). Відповідно до ст.60 СК та ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належиться чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. При цьому вважається, що частки дружини і чоловіка у праві власності є рівними. Вказані обставини дають підстави стверджувати, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки домовленості щодо поділу майна між подружжям на час винесення рішення не досягнуто, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на частину квартири, а саме: виходячи із засад рівності часток подружжя та відсутності доказів на спростування такої обставини - на ? частини квартири. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені під час подачі позову судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в квартирі [ADDRESS], зареєстрований, але фактично не проживає племінник її померлого чоловіка - [PERSON] Відповідач зареєстрований та проживав у спірній квартирі з 1986 року, але з 2000 року фактично припинив своє проживання у вказаному помешканні. Квартира [ADDRESS] є неприватизованою. Наймачем квартири був покійний чоловік позивача [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовтневої райдержадміністрації № 1566 від 19.10.1998 року. [PERSON] вселилась та проживає в вищезазначеній квартирі, як член сім'ї її померлого чоловіка - [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що Відповідач з 2000 року припинив своє проживання в квартирі, особистих речей у ній не має. Участі в утриманні житлового приміщення та оплаті житлово-комунальних послуг Відповідач не приймає. На підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, заявила клопотання про допит свідків. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання слухати справу у його відсутність. Свідки - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що Відповідач у квартирі з 2000 року не проживає, особистих речей в ній не має. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до Довідки (Форма №3) від 01 вересня 2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані Позивачка та [PERSON] (а.с. 39). Як встановлено з матеріалів справи, відповідач з 2000 року по теперішній час в спірній квартирі не проживає, особистих речей не має. Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює Позивачка. Згідно зі ст.ст. 71,72 ЖК України у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів та показів свідків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а [PERSON] визнається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в належній їй квартирі [ADDRESS], зареєстрований, але останні шість років фактично не проживає [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що Відповідач протягом останніх шести років в квартирі не проживає, особистих речей у ній не має. Всі обов'язки, що витікають з утримання житлового приміщення покладені на Позивача і тільки вона несе витрати по його утриманню. Відповідач в свою чергу після від'їзду квартирою не користується, на підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Представник Позивача в судове засідання не з'явилась надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить Позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2004 року (а.с.10-11). Відповідно до Довідки (Форма №3) від 15 січня 2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані Відповідач та [PERSON], який є племінником Позивачки (а.с.9). Відповідач протягом останніх шести років в квартирі не проживає в спірній квартирі не проживає, особистих речей у ній не має. Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює Позивач. Згідно ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, [PERSON], будучи зареєстрованим в належній Позивачу квартирі, порушує її права та законні інтереси як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved