Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що у провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 22.10.2011 року вона за договором позики , який був укладеним у письмовій формі передала [PERSON] гроші в сумі 176 000 грн. На підтвердження фактичного одержання зазначеної суми у позику, [PERSON] у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] було надано розписку від 22.10.2011 року на суму 176 000 грн. Вказану суму позики [PERSON] зобов'язувався повернути у строк починаючи з моменту пред'явлення вимоги [PERSON] щодо повернення позики, але не пізніше 30 днів від дня пред'явлення вимоги щодо повернення позики. 02.09.2013 року та 07.03.2014 року таку вимогу було заявлено [PERSON], однак відповідач такі вимоги не виконав. Позивач вважає, що метою отримання грошей у позику було придбання квартири для проживання в ній разом [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, і стверджуючи, що по суті договір позики від 22.10.2011 року було укладено [PERSON] в інтересах сім`ї. За таких обставин позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] 1/2 суму боргу за договором позики від 22.10.2011 року у розмірі 88 000 грн. та з [PERSON] 1/2 суму боргу за договором позики від 22.10.2011 року у розмірі 88 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти його задоволення. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували та просили в його задоволенні відносно [PERSON] відмовити, оскільки договору позики між її колишнім чоловіком [PERSON] та його матір'ю [PERSON] не було. Цей договір вони склали після того як вона подала позов про розподіл спірної квартири, тому в такий спосіб позивач намагається відсудити у неї цю квартиру. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем №1 [PERSON] укладено договір позики від 22.10.2011 року (а.с.7) За умовами договору позивач передала, а [PERSON] прийняв у позику грошові кошти у сумі 176 000 грн. та зобов'язувався їх повернути (а.с.7) Підтвердженням отриманих коштів у розмірі 176 000 грн. за договором позики є розписка від 22.10.2011 року, яка надана [PERSON] та складена у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Згідно умов договору позики [PERSON] зобов'язувався повернути позику [PERSON] у строк починаючи з моменту пред'явлення вимоги [PERSON] щодо повернення позики, але не пізніше 30 (тридцяти) днів від дня пред'явлення вимоги позикодавця щодо повернення позики (а.с.7) 02.09.2013 року позивачем надано наручно [PERSON] вимогу про повернення позики відповідно до договору позики від 22.10.2011 року (а.с.9) 07.03.2014 року позивач на адресу [PERSON] надіслала вимогу про повернення позики відповідно до договору позики від 22.10.2011 року (а.с.10) Однак, [PERSON] зазначену суму позики [PERSON] не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно приписів ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд не може погодитися з твердженнями позивача та його представника, щодо укладення договору позики [PERSON] з метою придбання квартири в інтересах сім'ї, оскільки в договорі позики не вказано, що гроші позичальник брав саме на придбання квартири. Крім того, ні позивач, ні його представник не надали докази що саме ця сума позики пішла на придбання цієї квартири. Судом також встановлено, що у провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме спірної квартири, тому суд розцінює цю позику як спробу уникнути від розподілу квартири. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики від 22.10.2011 року у розмірі 176 000 (сто сімдесят тисяч) грн. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на її користь половину вказаної суми боргу за договором позики від 22.10.2011 року у розмірі 88 000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: partial