overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20 червня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 785. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 30.10.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати бере на себе. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 20.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №785 (а.с. 3). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 21.10.2006 року Виконавчим комітетом Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 4. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з березня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 019458, виданим Виконавчим комітетом Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 4. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з березня 2015 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку - [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 5,6). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 21 квітня 2007 року у ВРАЦС Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 12. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сімї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 21.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ТП №026357, виданим ВРАЦС Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 12 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 22.01.2014 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 62. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння. З червня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище «Сирветник». 23.10.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 23.10.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.01.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 109464, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 62 (а.с. 6). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 218299 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 22 травня 2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 558. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 25.05.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.05.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 22.05.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №558 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 23.09.2006 року та зареєстровано Виконкомом Неділищенської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та обовязки. З січня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Неповнолітніх дітей просила залишити на проживання разом з нею. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 022229, виданим Виконкомом Неділищенської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 3 (а.с. 7). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 072320 (а.с. 5) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 155343 (а.с. 4) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 23.10.2004 року Виконавчим комітетом Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з січня 2007 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №136921, виданим Виконавчим комітетом Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з січня 2007 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 23 січня 1998 року у Житомирському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 60. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя та на виховання дитини. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 10.11.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Також, 10.11.2014 року від відповідача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23.01.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.01.1998 року Житомирському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №60. На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 24.12.2004 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1956. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що на протязі останніх років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Тривалий час сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки неодноразові спроби примирення між ними не принесли жодних результатів і це лише погіршить стан їх відносин і продовжить їх перебіг у часі. За домовленістю між ними діти залишаться на проживання разом з нею. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить надати сторонам строк на примирення протягом шести місяців, а також розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.12.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії І-ТП № 004939, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1956 (а.с. 5). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 046147 (а.с. 6) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача, а тому суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved