Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2014 року стягнуто з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду завдано внаслідок пожежі в розмірі 253\~749, 76 грн. 18 вересня 2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] зазначеної суми грошових коштів. Але на сьогоднішній день відповідач так і не відшкодував матеріальну шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 178\~893, 58 грн. інфляційні нарахування та 22\~816, 62 3% річних за період з 14 травня 2012 року (з моменту нанесення матеріальної шкоди) по 12 травня 2015 року (дата звернення позивача до суду), оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань відповідно до рішення суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2014 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 253\~ 749,76 гривень (двісті пятдесят три тисячі сімсот сорок девять гривень сімдесят шість копійок). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 500 грн. (пятсот гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, повязані з оплатою витрат на проведення оцінки вартості витрат на поновлення після пожежі у розмірі 1\~ 200 грн. (одна тисяча двісті гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2700 гривень (дві тисячі сімсот гривень) /а.с.6-12/. Постановою державного виконавця Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 253\~749, 76 грн. /а.с.13/ Рішення суду відповідачем не виконано та не відшкодовано позивачу завдану матеріальну шкоду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Таке зобовязання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобовязанням. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки зобовязання відповідача стосовно відшкодування шкоди виникло з моменту набрання рішенням законної сили, а саме 26 серпня 2014 року, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача 3% річних за період з 26 серпня 2014 року по 12 травня 2015 року (звернення до суду з позовною заявою) в розмірі 969, 09 грн., що розраховувалися за формулою: 253\~749, 76 грн. (сума боргу) х 319 (кількість днів) х 3% річних ? 365 = 696, 09 грн.; інфляційні витрати за період з вересня 2014 року по травень 2015 року в розмірі 131\~087, 13 грн., що обраховувалися за формулою: 253\~749, 76 грн. (сума боргу) х 151, 66 % (індекс інфляції) 253\~749, 76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial