Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.10.06 року вона подала до Дніпропетровської міської ради заяву на отримання земельної ділянки у власність в [ADDRESS]. Погоджуючи місце розташування об'єкта, позивачем були отримані позитивні висновки щодо місця розташування об'єкту відділу Державного управління охорони навколишнього середовища у Дніпропетровській області, головного лікаря міської санітарно-епідеміологічної станції, Дніпропетровського обласного центру охорони історико-культурних цінностей і управління економіки міської ради. 05.12.09р. набрали чинність зміни до Земельного кодексу України відповідно до Закону України від 05.11.09 № 1702-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю», за якими погодження місця розташування об'єкта та реєстрація територіальної зони виключено з процедури оформлення прав власності на земельну ділянку. У відповідності до змін ст. 118 ЗК України позивач подала разом з графічними матеріалами клопотання на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку і на її заяву Дніпропетровський філіал «Центру ДЗК» направив до Земельного управління міської ради комплект графічних документів разом із заявою від 04.10.2006 року про надання земельної ділянки у власність. Листом № 13/9-3609 від 23.11.2010р. Земельне управління міської ради повідомило позивача про те, що відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України продовження роботи з опрацювання її клопотання призупинено до отримання нотаріально завіреної копії ВАТ «Дніпропетровський машинобудівний завод». Цим листом також підтверджується, що на підставі наданих нею матеріалів було підготовлено відповідні проекти рішень, тобто нею були надані всі необхідні графічні матеріали для підготовки рішень міської ради і її виконкому. 27.04.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено постанову, якою було визнано неправомірною бездіяльність Дніпропетровської міської ради щодо розгляду клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки в районі вул. Веселки, визнано безпідставною вимогу Дніпропетровської міської ради про надання нотаріально завіреної згоди ПАТ «ДМЗ» на вилучення земельної ділянки і зобов'язано Дніпропетровську міську раду розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність. 05.12.2012р. рішенням № 60/29 Дніпропетровської міської ради позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку з ненаданням до клопотання стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність документів та матеріалів із землеустрою. Вказане рішення Дніпропетровської міської ради було скасоване Постановою Бабушкінського районного суду від 17.12.2013 року та зобов'язано міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Оскільки у позивача є право на отримання земельної ділянки передбачене Конституцією України та Земельним кодексом України вона просить зобов'язати Дніпропетровську міську раду передати запитувану земельну ділянку в районі вулиці Веселки, місце розташування якої позначене у доданих графічних матеріалах у власність. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що є певний порядок отримання громадянами земельної ділянки у власність, який позивачем не дотриманий і, оскільки земельна ділянка, як посилається позивач у позові не є об'єктом цивільних прав, то у позивача немає права звертатися з даними вимогами до суду. Просив в позові відмовити. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як встановлено в судовому засіданні 04.10.06 року позивач подала до Дніпропетровської міської ради заяву на отримання земельної ділянки у власність в [ADDRESS]. Листом № 13/9-3609 від 23.11.2010р. Земельне управління міської ради повідомило позивача про те, що відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України продовження роботи з опрацювання її клопотання призупинено до отримання погодження землекористувача, яким є ВАТ «Дніпропетровський машинобудівний завод», щодо вилучення земельної ділянки. Цим листом також підтверджується, що на підставі наданих нею матеріалів було підготовлено відповідні проекти рішень. 27.04.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено постанову, якою було визнано неправомірною бездіяльність Дніпропетровської міської ради щодо розгляду клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки в районі вул. Веселки, визнано безпідставною вимогу Дніпропетровської міської ради про надання нотаріально завіреної згоди ПАТ «ДМЗ» на вилучення земельної ділянки і зобов'язано Дніпропетровську міську раду розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки у власність. 05.12.2012р. рішенням № 60/29 Дніпропетровської міської ради позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку з ненаданням до клопотання стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність документів та матеріалів із землеустрою. Вказане рішення Дніпропетровської міської ради було оскаржене [PERSON] до суду і скасоване Постановою Бабушкінського районного суду від 17.12.2013 року та зобов'язано міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. На час розгляду справи Дніпропетровська міська рада не виносила рішення про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою. Вказаний факт сторони в судовому засіданні визнали. Відповідно до положень ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до положень ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, в тому числі, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Частинами 7-9 ст.118 Земельного кодексу України визначений певний порядок передачі земельної ділянки у власність громадян, яким передбачено обов'язково розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погодження вказаного проекту. Відповідно до ч.10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Оскільки Дніпропетровська міська рада не виносила рішення про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою, сама позивач не замовляла розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, як це передбачено ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, тобто не виконаний певний порядок, який передує передачі земельної ділянки у власність, земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, тобто земельна ділянка ще не сформована, а тому вона не є об'єктом цивільних прав, при цьому [PERSON] не було відмовлено у передачі земельної ділянки у власність, що може бути оскаржено до суду, тому суд дійшов до висновку, що звернення позивача до суду є передчасним, а тому в позові слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed