Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зняття арешту з майна до ВДВС Новоукраїнського РУЮ, третя особа державний нотаріус Новоукраїнської районної держнотконтори [PERSON] Посилається на те, що її дошлюбне прізвище [PERSON], вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті свого батька [PERSON], в чому їй було відмовлено у зв'язку із наявністю арешту, накладеного в 1969 р. на усе нерухоме майно, в т.ч. й на будинок за адресою [ADDRESS], який входить у спадкове майно. ЇЇ батько [PERSON] був забудовником і власником спірного будинку, будинок мав нумерацію [ADDRESS], проте згодом нумерація будинку була змінена на № 28. Арешт на будинок було накладено помилково, так як зобов'язальною особою був [PERSON], який ніколи не був власником будинку й не має до нього жодного відношення. Просить задовольнити позов і зняти арешт з нерухомого майна. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила, що їй невідомо про будь-які зобов'язальні відносини між її батьком [PERSON] і Свеклосахартрестом, вважає, що арешт на нерухоме майно накладений помилково, просить задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що арешт на нерухоме майно накладався в 1969 року. Підставою обтяження було повідомлення Свеклосахартресту від 25.07.1969 року без номеру, матеріали виконавчого провадження не збереглися, а тому йому невідомо про наявність будь-яких зобов'язальних правовідносин між спадкодавцем [PERSON], та батьком позивачки [PERSON] і Свеклосахартрестом. Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби» п. 9.9, строки зберігання виконавчих проваджень становлять 3 роки, після вони підлягають знищенню, тому на сьогоднішній день відсутня можливість зняття арешту з домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Погоджується з тим, що у зв'язку із проведеною інвентаризацією і зміною нумерації по [ADDRESS] наявний арешт стосується спірного будинку. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, державний нотаріус Новоукраїнської районної держнотконтори [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у відсутності третьої особи, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності третьої особи. Згідно повідомлення завідувача Новоукраїнської районної держнотконтори від 06.08.2014 р. позивач [PERSON] своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (а.с.14). Згідно постанови № 35 від 15.09.2014 р., державним нотаріусом Новоукраїнської районної держнотконтори [PERSON] було відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] у зв'язку із наявністю арешту, накладеного на нерухоме майно [PERSON] (а.с.12). Згідно витягу з Реєстру прав власності не нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.09.2014 р., будинок за адресою [ADDRESS] має обтяження - арешт, підставою для обтяження було повідомлення Свеклосахартрестувід 25.07.1969 р. б/н, власником будинку рахувався [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження й довідки про укладення шлюбу, позивач [PERSON] народилась [INFO] р., її дошлюбне прізвище [PERSON], її батьком був [PERSON], після укладення шлюбу 14.11.1987 р. змінила прізвище на [PERSON] (а.с.16,17). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], який є батьком позивачки, помер [INFO] р. (а.с.18). Згідно свідоцтва про право власності від 31.05.1968 р., будинок за адресою [ADDRESS], належав [PERSON] (а.с.19). Згідно довідки виконкому Новоукраїнської міської ради від 18.03.2013 р., батько позивачки [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] та був власником цього домоволодіння, в 1987 р. у зв'язку із проведенням перенумерації номер будинку, належного [PERSON] було змінено з № 24 на № 28 (а.с.25,29). Згідно повідомлення ВДВС Новоукраїнського РУЮ від 10.04.2013 р., у зв'язку із відсутністю матеріалів виконавчого провадження відсутня можливість зняття арешту із спірного будинку (а.с.28). Даючи оцінку поясненням сторін та дослідженим в судовому засіданні доказам, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом після смерті свого батька [PERSON], в чому їй було відмовлено у зв'язку із наявністю обтяження - арешту будинку, який входить до складу спадкового майна. Позивач намагалась у позасудовий спосіб вирішити питання про зняття арешту та скасування заборони відчуження з належного її батькові нерухомого майна, проте їй було повідомлено про неможливість вчинення будь-яких дій щодо зняття арешту з майна через відсутність матеріалів виконавчого провадження у зв'язку із закінченням строків їх зберігання. Встановлені факти та відповідні їм правовідносини сторін регулюються наступними нормами права. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно п.9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 N2274/5 передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, відповідно п.9.10 цього Порядку - виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Фактичні обставини справи та системний аналіз норм права, що врегульовують спірні питання щодо захисту майнових прав та зняття арешту з майна, дають законні підстави для повного задоволення позову позивача, оскільки наявність арешту майна є порушенням її майнових прав як спадкоємиці власника на прийняття спадщини та щодо володіння, користування і розпорядження належним нерухомим майном, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відсутність виконавчих проваджень та будь-яких зобов'язальних правовідносин між власником будинку та особою, за повідомленням якої накладено арешт на нерухоме майно власника унеможливлює зняття арешту з комплексу будівель у позасудовий спосіб. З огляду на вищевказане, очевидною є відсутність підстав для збереження арешту нерухомого майна спадкодавця [PERSON], відповідно арешт нерухомого майна мають бути зняті, в тому числі і щодо комплексу будівель за адресою [ADDRESS]. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», та

Outcome: approved