Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.02.2016 року, відповідно до якого присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відвідного віку щомісячно, починаючи з 18.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі судового рішення на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відвідного віку щомісячно, однак у зв'язку із законодавчою зміною визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, просить збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відвідного віку щомісячно. В судове засідання позивач направила заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі (а.с.28). Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в позові визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.02.2016 року з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відвідного віку щомісячно, починаючи з 18.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Батьками у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки № 331 від 21.02.2017 року, виданої Комунальним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1» Житомирської міської ради вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.6). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved