Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача- [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 06 червня 2009 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№111/. В сім'ї у шлюбі народились діти- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися, оскільки відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Через різні склади характерів та різні погляди на життя у подружніх відносинах часто виникають непорозуміння та суперечки, які призводять до сварок, що відбуваються у присутності малолітніх дітей. Відповідач поводить себе аморально, нецензурно лається та систематично вдається до фізичного насилля, завдаючи побоїв позивачу також у присутності малолітніх дітей. Вище наведені факти призвели до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснення надала аналогічні наведеним. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні вище наведеним, просив суд, ухвалити рішення, яким шлюб розірвати, а після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В судовому засіданні відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд позов задовольняє з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис /№111/. Згідно свідоцтв про народження в сім'ї у шлюбі народились діти- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /аркуші справи 5-6/. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись позивач не бажає, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому їх шлюб з відповідачем слід розірвати. У відповідності до статті 88 Цивільно-процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved