Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Межиріцької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями га спорудами під № 95 (дев'яносто п'ять) по вулиці Центральна в с.Межирічка, Радомишльського району, Житомирської області, що належав померлому [PERSON], та на земельні ділянки, площею 1,9022 га та площею 0,3970 га, з кадастровими номерами 1825086100:01:000:0040 та 1825086100:03:000:0092, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на Межиріцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Позивач у судовому засіданні зявилась, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, з позовними вимогами погоджується. У судовому засіданні встановлено, 13 лютого 2016 року помер спадкодавець [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було с. Межирічка, Радомишльського району, Житомирської області, вул.Центральна, буд. 95, Актовий запис про смерть №15, зроблений виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області 15 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №279839, видане 15 лютого 2016 року виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Спадкодавцем [PERSON] за життя був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Межиріцької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області [PERSON], 25 грудня 2008 року за реєстраційним номером 239, в якому на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: « Все моє належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те що, мені належатиме на день моєї смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] повністю» Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] [INFO], уродженка с. Межирічка, Радомишльського району, Житомирської області, уклала шлюб 08.10.2010 року з гром. [PERSON] [INFO], після чого позивачка взяла прізвище чоловіка «Черненко», дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 072683, видане виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Згідно матеріалів спадкової справи № 146/2016 спадщину в шестимісячний термін після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла [PERSON], шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Радомишльського нотаріального округу [PERSON] та фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, постійного догляду за будинком, обробітком земельної ділянки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на: - житловий будинок з господарськими будівлями га спорудами під №95 (дев'яносто п'ять) по вулиці Центральна в с.Межирічка, Радомишльського району, Житомирської області, що належав померлому [PERSON]. - земельні ділянки, площею 1,9022 га та площею 0,3970 га, з кадастровими номерами 1825086100:01:000:0040 та 1825086100:03:000:0092, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на Межиріцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належали померлій [PERSON], яка померла 08 липня 2008 року, спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] та отримав свідоцтво про спадщину за законом, яке видане 29 травня 2009 року Радомишльською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-1122. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] своє право власності на вищезазначені земельні ділянки не зареєстрував, що підтверджується витягами Державного земельного кадастру. Судом також встановлено, що право власності на житловий будинок № 95 (дев'яносто п'ять) по вулиці Центральна в с.Межирічка, Радомишльського району, Житомирської області за померлим [PERSON] в бюро технічної інвентаризації не було зареєстроване, що підтверджується довідкою №398 від 11 липня 2016 року Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. Відповідно до п.4 ч,8 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої Мін комунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а домоволодіння в сільській місцевості інвентаризації не підлягали. У відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, складений 04 липня 2016 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна вартість цього житлового будинку складає 85\~408, 00 гривень. На підставі п.4.15 та п.4.18 Розділу II [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, але якщо такі документи відсутні, то нотаріус роз'яснює спадкоємцю процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Так як право власності на вищезазначене нерухоме майно не було зареєстроване в бюро технічної інвентаризації на будинок, в Державному земельному кадастрі на земельні ділянки та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а на даний момент зареєструвати право власності на житловий будинок та земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на імя померлого не можливо, тому нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved