Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач повністю ухилився від покладених нього батьківських обовязків по вихованню дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Їй невідомо, де працює відповідач та сума його доходів. Просить стягувати аліменти на її користь на її утримання в сумі 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитино трирічного віку та на утримання дитини [PERSON], [INFO], в сумі 1000,00 грн. щомісяця і подальшою індексацією суми починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справу у його відсутності та визнання позовних вимог. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області 10.02.2016 року, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №269299. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №498232 від 27.04.2016 року, виданим Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №05. Як зазначила в позовній заяві позивач та стверджується довідкою Раковецького старостинського округу Солонківської сільської ради №337 від 16.08.2018 року, малолітня донька [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою вул. Ів.Франка, 56, с.Новосілка, Пустомитівського району, Львівської області. Як встановлено судом, позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею 3-річного віку; малолітня дитина, проживає разом з матірю. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою та визнав позовні вимоги, а тому з нього підлягає стягненню 1000,00 грн. щомісяця на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту норми ч.1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав заяву про визнання позовних вимог, а тому суд вважає, що позивачем повністю доведено необхідність стягнення аліментів на її утримання в рзмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку та утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (704,80 грн. х 2), оскільки було заявлено дві позовні вимоги. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved