Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що 26.09.2017 року позивачка стала власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Величко Н.Я., зареєстрованого в Реєстрі за №419. [PERSON] успадкувала майно за [PERSON], який помер [INFO]. Після оформлення документів на спадкове майно представник власника [PERSON] разом з комісією та складі дільничного інспектора поліції ФВП ст.лейт. Федюка В.С., майстра дільниці ЛКП «Вулецьке» [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] оглянули квартиру та склали акт від 23.10.2017 року про те, що дане помешкання було відчинене, в приміщені квартири відсутні меблі та всі газові та сантехнічні прилади, а також електроосвітлення. Отже, з моменту смерті батька, квартира залишилася без догляду, в стані непридатному для її використання, адже у квартирі відсутні: двері, водопостачання та водовідведення, розетки та електрика, газові прилади. 26.10.2017 року комісією ЛКП «Вулецьке» в присутності сусідів та законного представника позивача [PERSON] складено акт №901/вих. про те, що зареєстрована [PERSON] фактично не проживає. Вказує, що реєстрація в квартирі сторонньої особи, створює власнику додаткові фінансові витрати та перешкоди у розпорядженні належним їй майном. На підставі наведеного просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи, через представника, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив провести розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З огляду на згоду представника позивача, на підставі ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено про проведення заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом було встановлено, згідно договору дарування від 22 травня 2001 року [PERSON] подарувала, а гр.[PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS]. Згідно свідоцтва на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] є його донька - [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видане свідоцтва складається з: квартир [ADDRESS]. Разом з тим, згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] належить на приватній власності [PERSON]. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки, виданої ЛКП «Вулецьке» №393 від 19.10.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована одна особа - [PERSON]. Відповідно до Акту ЛКП «Вулецьке» від 26.10.2017 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], але фактично не проживає. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового Кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Виходячи із наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає доведеною підставність позову, оскільки реєстрація відповідача у власній квартирі позивача створює останньому незручності у користуванні та розпорядженні своїм майном. Відтак, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позову, позивачем доведено обставини на які вона покликалася, як на підстави його задоволення, а тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved