overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Короленка, 47, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить 53/100 часток житлового будинку, в якому на теперішній час, окрім неї, зареєстрована відповідачка [PERSON], яка є її дочкою, але, остання з 29.10.2014 в будинку не проживає, її речі в ньому відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні вона не знімається, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить 53/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Короленка, 47, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.03.2015 р., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.11,12). З акту обстеження складеного 26.02.2018 р. комісією Скадовської міської ради, встановлено, що [PERSON], зареєстрована, але з 29.10.2014 року фактично не проживає за адресою: [INFO]. За таких обставин, коли відповідач більше року не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин її не проживання суду не представлено, а її реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07.12.1985 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Остаточно їхні подружні відносини припинилися з жовтня 2015 року. Причиною є те, що відповідач має іншу жінку та пішов із сім'ї. Спір щодо поділу майна відсутній. Тому вона просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав суду заяву в якій повідомив, що згоден на розірвання шлюбу з [PERSON]. Вислухавши позивача, її представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. Від шлюбу в них двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з жовтня 2015 року. Спору про поділ майна немає. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 09.06.2012 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. За період спільного проживання в них часто виникали сварки, так як не було взаєморозуміння і в них різні погляди на сімейні взаємовідносини та виховання дитини. Вона перестала довіряти йому. На теперішній час вони не проживають однією сім'єю. Спір щодо поділу майна відсутній. На її думку шлюб зберегти неможливо. Тому вона просить суд розірвати її шлюб з відповідачем, на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила задовольнити, оскільки наданий судом час для примирення жодних результатів не дав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, підтвердив, що строк для примирення результатів не дав, але зазначив, що має спір відносно майна, який буде вирішуватись окремо. Дитина проживає з матір'ю. Вислухавши позивачку, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO]. Сторони на теперішній час проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю. Спору про поділ майна, на теперішній час, немає. Наданий судом строк для примирення результатів не дав. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12.07.1997 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона вважає, що в них з відповідачем різні підходи до організації побутових умов, ведення господарства, у зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки. Після однієї з таких сварок, що відбулась 02.01.2016 року, відповідач наніс їй легкі тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона стала проживати окремо. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання, на її думку, є неможливим, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Спір щодо поділу майна відсутній. Тому вона просить суд розірвати її шлюб з відповідачем, на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила задовольнити, оскільки наданий судом час для примирення жодних результатів не дав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, підтвердив, що строк для примирення результатів не дав. Вислухавши позивачку, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1997 року. Від шлюбу в них двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з січня 2016 року. Згідно висновку спеціаліста № 9 від 04.01.2016 року (а.с. 8-9), [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Спору про поділ майна немає. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. На даний час відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю, внаслідок чого позивач позбавлена можливості проживати у власній квартирі. Просить суд вселити її у належну їй квартиру. Ухвалою суду від 30.03.2018 року постановлено розглянути справу в спрощеному позовному провадженні. Відповідач відзив на позов до суду не подавав. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом від 29.04.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21129308 від 29.04.2014 року, виданим 29.04.2014 року. Вказана квартира була придбана позивачем 08.04.2014 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна, які проводилися в приміщенні Відділу Державної виконавчої служби Нікопольського МРУЮ (а.с. 5,6). Позивач зареєстрована у [INFO], що підтверджується довідкою від 16.02.2018 року, виданою головою правління ОСББ «Дніпро» [PERSON] (а.с.7). Раніше квартира [ADDRESS] належала відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 21.03.2008 року за реєстровим №714. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 13.12.2017 року справа № 182/3685/16-ц [PERSON] та [PERSON] було визнано такими, що втратили право користування квартирою (а.с.8-9). Однак [PERSON] не може потрапити до власного житла, оскільки двері закриті. Відповідач відмовилась передати їй ключі від квартири. 05.03.2018 року [PERSON]А звернулась до Нікопольського відділу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з приводу перешкод відповідача у користуванні власною квартирою. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідач порушує право власності позивача, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні, а тому позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищенаведеним позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що із 06.07.2002 р. перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що їхнє подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, шлюбні обов'язки та несумісність характерів. Подружні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення вважає неможливе. А також вказала, що між нею та відповідачем досягнуто усної угоди, про залишення їхнього спільного сина на подальше проживання при матері. /а.с. 1-2/ У судове засідання, яке відбулося 22.05.2014 р. сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності. У поданій заяві позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав повністю та проти задоволення даного позову не заперечував. /а.с. 12, 13/ Згідно частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Враховуючи, що у матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін, розгляд справи відбувся у відсутності учасників процесу згідно до ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 15/ Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач, звернулась до суду із відповідним позовом 22.06.2020 року та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.10.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1290. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, внаслідок кардинально різних поглядів на родину, спільне проживання, виховання дітей, це призвело до виникнення постійних сварок та конфліктів, стосунки припинені з 2018 року. Мають з відповідачем двох неповнолітніх дітей, які проживають із нею, незгоди з питань утримання та виховання дітей немає. Спільного сумісного майна подружжя немає. Просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позивач у судове засідання нез`явилась, в позові посилалась на розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та дату розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 03.10.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1290. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу долучений до матеріалів справи/. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають із позивачем, після розірвання шлюбу будуть проживати із позивачем, спору між сторонами немає. Позивач зазначила, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились в 2018 році та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Неповнолітні діти залишаються проживати із позивачем, спору про їх утримання, виховання немає. Спільного сумісного майна подружжя також немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягувати із [PERSON] аліменти на утримання спільного повнолітнього сина, який навчається, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1995 р. по 2011 р. позивач з відповідачем перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. За цей час у сторін народився син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO] [PERSON] у позові зазначила, що на даний час [PERSON] навчається на контрактній основі у Сілезькому університеті в м. Катовіце. При цьому позивач додає, що [PERSON] офіційно працевлаштований. Крім того, позивач просить врахувати незначний розмір її заробітку. У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила його задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що при обранні навчального закладу за межами України колишня дружина та син з ним не порадились, що сума за навчання у 1000 євро за семестр є значною і повнолітній син не позбавлений можливості у разі обрання навчального закладу за межами України підробляти та утримувати себе. При цьому, просить врахувати, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], а також має на утриманні малолітнього син [PERSON], [INFO] У судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2014 р., [PERSON] пояснив, що відвідував літній дитячій табір у Польщі, після чого вирішив навчатися саме у цій державі. Пояснив, що із батьком після розлучення батьків відносин не підтримує, про своє бажання навчатися за кордоном із ним не радився, рішення прийняв особисто із матір'ю, що у зв'язку із відсутністю необхідних прохідних балів для навчання у Школі Менеджменту Сілезького університету у м. Катовіце поступив на платне відділення вказаного університету. Пояснив також, що навчання у навчальних закладах України не може надати тих навичок, які можна отримати за кордоном. Навчання коштує 1000 євро у семестр, які хлопець отримує від матері та бабусі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.03.2011 р. вона зареєстрував з відповідачем шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. Спільне проживання припинилось з червня 2017 р., вони не ведуть спільне господарство, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.03.2011 р. Сихівським відділом державної реєтрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 50. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій позов визнає, просить суд слухати справу за його відсутності. В зв`язку з відсутністю сторін на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним вище позовом, який мотивує тим, що 04.03.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти і різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Тому суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.03.2016 р. у Відділі актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській оббласті, актовий запис № 24. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони не ведуть спільне господарство, разом не проживають. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта та посвідки на тимчасове проживання громадянина Королівства Марокко [PERSON] (а.с. 6, 7), свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.8). Зазначені обставини вказують на те, що шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам [PERSON] , тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаними позовами. Просить стягнути аліменти в розмірі по ? частині доходів відповідача на свою користь на утримання дитини сторін [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, належним чином не утримує її, оскільки остання проживає з нею. В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини. В подальшому надала заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки він не протирічить закону та обставинам спору між сторонами. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров*я та матеріальне становище дитини; - стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд стягує з відповідача аліменти в розмірі ? частини його доходів щомісячно. Судові витрати суд відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, вказавши, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, однак такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитиниу - [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за вийнятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку . В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial