Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона разом з чоловіком є власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яку придбали у власність у [PERSON] За усною домовленістю [PERSON] пообіцяла знятися з реєстраційного обліку в 10-денний строк, але замість цього надала довіреність за якою [PERSON] має право представляти її інтереси у відповідних органах реєстрації з питань зняття її з реєстраційного обліку за місцем проживання. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], та зобовязати ЦНАП м. Херсона зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.\~ Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, \~- за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. \~ Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у йог відсутність. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частині кожний квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2013 року, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9747731 від 20.09.2013 року. Згідно довідки Відділу реєстрації місяця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради № 8-22999-9/12 від 19.12.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою:м. Херсон, [ADDRESS]. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до Закону України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття з реєстрації відповідача, то вони є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не відноситься до повноважень суду, з огляду на те, що відповідно до п.п.3, 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року\~реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial