Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позивачка, будучи допитана як свідок відповідно до ст. 184 ЦПК України, підтримала свої позовні вимоги і просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 21 листопада 1987 року Кирданівською сільською радою Таращанського району Київської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що у неї з відповідачем спільне життя не склалося, оскільки він поїхав на заробітки в м. Київ, де знайшов собі іншу дружину та почав проживати з нею, що й привело до розпаду їхньої сім'ї, а тому вони з 01 квітня 2012 року остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вона на примирення не згідна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки в даний час відповідач проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Спору про поділ майна на даний час немає. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. просить залишити за нею. Крім того просить розглядати справу без участі відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд даної справи та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належно оповіщений про час, день і місце судового розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Враховуючи позицію позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1987 року у виконкомі Кирданівсьої сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 9. Від даного шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що у сторін спільне життя не склалося, оскільки відповідач поїхав на заробітки в м. Київ, де знайшов собі іншу жінку та почав проживати з нею, що й привело до розпаду їхньої сім'ї, а тому з 01 квітня 2012 року сторони остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач заперечує проти надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. просить залишити за нею. Указані обставини встановлено з пояснень позивача та матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, тобто позивача, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки він про це просить суд.

Outcome: approved