Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на малолітнього [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, працює, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.08.2014 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 04 листопада 2017 року, перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 61. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2018 року виданого виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області. Згідно довідки від 22 травня 2018 року № 1021 виданої виконавчим комітетом Білозерської міської ради м. Добропілля, позивач мешкає та зареєстрована разом із малолітньою дитиною за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи копії рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.07.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно копії довідки № 226 від 10.05.2018 року виданої на ім'я [PERSON] вбачається, що він працює у ТОВ «ДТЕК ДВ» ШУ «Білозерське» з 20.11.2017 року по теперішній час, загальна сума доходу за період з листопада 2017 року по березень 2018 року за винятком утримань становить 31399,88 грн. Відповідно до ст. 180 СК України та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В своїй письмовій заяві, відповідач позов про стягнення аліментів у зазначеному розмірі визнав. Однак, відповідно до ст. 182 ЦПК України, оцінюючи всі обставини справи та надані сторонами докази у їх сукупності, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей від іншого шлюбу, на утримання яких вже стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, що позивач та відповідач проживають у щлюбі, є сім'єю, тому позовні вимоги слід задовольнити частково, в розмірі 1/12 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач був звільнений від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial