Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 03.05.1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Воронівецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №3. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , 1994 року народження та сина [PERSON] , 1999 року народження. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, останні чотири роки вона працює та проживає за кордоном і має намір надалі там проживати та працювати, шлюбні відносини фактично припинилися. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву про визнання позовних вимог, просить строк на примирення не надавати та проводити розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 3 травня 1993 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Воронівецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved