Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель ЗСАПТ «Соцтруд», розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в с. Гірки Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно вона не може в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на нього, сертифікат на земельну частку (пай), спадкодавцем отриманий не був та зберігається у відділі у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, витрати по справі просив покласти на неї. У попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа не з'явилася, письмових заперечень проти позову не направила. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в с. Гірки Путивльського району Сумської області. Спадщину прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядилася особистими речами померлого). До спадкового майна також входить земельна частка (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не може, в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на цю земельну частку (пай), що видно з листа нотаріуса. Водночас, за відомостями з «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку «пай», що видаються Путивльською РДА членам закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Соцтруд», мається запис за № 613 на право на земельну частку (пай) [PERSON], розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, сертифікат [NUMBER] від 16.09.1996, який не отримано, що підтверджено листом Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.08.2017. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів ЗСАПТ «Соцтруд», тому з урахуванням вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати по справі судом не розподіляються за відповідним клопотанням позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved