Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що з 26.07.2014 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений . В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони від спільного проживання мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З наданих суду документів вбачається, що відповідач є працездатним, відомостей про незадовільний стан свого здоровя та наявність інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, не надано. Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що з необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку , щомісяця, починаючи стягнення з 17.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є батьком дитини і повинен матеріально утримувати її. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved