Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до [INFO]. Відповідач проти позову заперечує, суду пояснив, що він сплачує аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця згідно виконавчого листа на першу дитину від третьої особи, виплачує заборгованість за цим виконавчим листом, та сплачує аліменти на утримання дочки позивача [PERSON] у розмірі ? частки. Тобто із його заробітної плати утримується більш ніж 50 % аліментів, а коштів, що залишаються, йому не вистачає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що в період з січня 2013 року по квітень 2014 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю. Від спільного проживання вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На цей час стосунки між ними погіршилися та вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду на утримання спільної дочки, але їй добровільно матеріальну допомогу не надає. Вона тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує щомісяця допомогу у розмірі 130 грн., іншого доходу не має, кошти, які отримує від управління соціального захисту, вона повністю витрачає на дитину, а тому потребує матеріальної підтримки. Відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату, і хоч сплачує ще аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, вважає, що він має можливість надавати їй допомогу на час, коли вона не має можливості працювати, тому просить позовні вимоги задовольнити. Третя особа до суду викликалася, але не з'явилася, заперечень проти позову не надала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Сторони дійсно проживали однією сім'єю, що сторонами не оспорюється. Малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує щомісяця допомогу у розмірі 130 грн. (а.с. 4), потребує допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату у розмірі 2900,47 грн. Із його заробітної плати стягуються аліменти щомісяця у розмірі 500 грн та погашається заборгованість в сумі 17899,99 грн на користь третьої особи [PERSON] (а.с. 31, 41). Встановлено також, що рішенням суду від 02.07.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати, починаючи з 22.05.2013 року (а.с. 39), тому з врахуванням того, що відповідач буде мати на утриманні 3-х осіб, справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки його доходів. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини з прав та обов'язків жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою по утриманню, зокрема прав жінки, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: partial