Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів , посилаючись на те, що 29.03.2012 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір грошової позики №1, на виконання умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 548475,00 грн. Враховуючи нестабільність національної грошової одиниці, сторони договору позики визначили еквівалент суми позики національній валюті США, який на момент передачі склав 68134,00 дол. США. Пунктами 4.1 договору позики від 29.03.2012 року встановлено обов'язок відповідача повернути суму позики №1 в строк не пізніше 30 жовтня 2012 року, проте, відповідач суму позики не повернув. Таким чином, борг [PERSON] станом на 08.07.2015 року складає 1478620,63 грн. 29.03.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1-ПР, відповідно до умов якого останній поручився за виконання [PERSON] свого обовязку за договором позики в частині повернення позивачу 500,00 грн. Однак станом на 08.07.2015 року поручитель своїх зобовязань не виконав, відповідну частину боргу не повернув. Тому просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь 500,00 грн. боргу за договором позики. Стягнути з [PERSON] на її користь 1478120,63 грн. боргу за договором позики. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь 1,24 грн. судового збору. Стягнути з [PERSON] на її користь 3652,76 грн. судового збору. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала, з підстав викладених в заяві. [PERSON] в судове засідання, не з»явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згодний. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 29.03.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір грошової позики №1, на виконання умов якого позикодавець надав безпроцентну грошову позику в розмірі 548475, 00 грн., що дорівнює еквіваленту 68134 дол.США (а.с.5-6). Відповідно до п.4.1 договору позики №1 від 29.03.2012 року отримана позичальником грошова позика повинна бути повернута позичальником позикодавцеві в строк не пізніше 30 жовтня 2012 року (а.с.5). Відповідач належним чином не виконує зобовязання за договором позики, та 20.03.2013 року позивачем на адресу [PERSON] направлена претензія №1 про сплату заборгованості (а.с.9). З довідки АТ «УкрСиббанк» від 08.07.2015 року №192-1420, слідує, що Національним Банком України встановлено наступний курс української гривні 08.07.2015 року: за 100 дол.США 2170,03820 грн. (а.с.10). Згідно розрахунку суми боргу станом на 08.07.2015 року сума боргу [PERSON] складає 1478620, 63 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Отже, грошовим зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний сплатити гроші на користь другої сторони (позичальника). Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що відповідач повинен був виконати умови договору позики. 29.03.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №1-ПР, відповідно до умов якого поручитель поручався за виконання [PERSON] свого обовязку за договором позики в частинні повернення позивачу 500, 00 грн. (а.с.11). Згідно п.3.1. договору поруки №1-ПР у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих зобовязань в порядку та строки, встановлені основним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо виконання зобовязань за основним договором. Згідно п.3.2. договору поруки №1-ПР поручитель зобовязується здійснити виконання зобовязань за основним договором в день отримання вимоги кредитора про таке виконання та в обсязі, зазначеному в отриманій вимозі, але не більше ніж в сумі 500,00 грн. (а.с.11). 15.06.2015 року [PERSON] предявлена вимога про виконання останнім забезпечених порукою зобовязань (а.с.13). Відповідно до ст. 553 ч. 1 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд, дійшов висновку щодо необхідності повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved