Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 1999 року. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення та до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.05.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача судом було направлено ухвалу про відкриття провадження від 11.05.2018 року та позовну заяву з додатками, до суду повернулося поштове повідомлення з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відзив до цього часу до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у них народилася донька. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Херсонським міським відділом РАЦС 11.10.2000року, [PERSON] народилася, [INFO], про що зроблено актовий запис №1016, де батьками зазначені : [PERSON] та [PERSON]. Позивач зазначає, що неповнолітня проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно допомоги не надає, донькою не цікавиться. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підстав для відмови у задоволенні позову не має. При вирішенні питання щодо судових витрат суд керується загальними правиламист.141 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved