Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2897. Від даного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач вказала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, причиною розпаду сім`ї стало відчуження один від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя. Сімейні стосунки між ними також не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Тривалий час вони разом не проживають. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою від 02.08.2021 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Додатково повідомила, що стосунки між ними почали погіршуватися ще з 2017 року, приблизно з початку 2021 року вони не підтримують відносини як чоловік та дружина, спілкування з відповідачем має характер психологічного тиску та систематичного приниження її як жінки та особистості. Син проживає з нею, відповідач приймає матеріальну участь в утриманні дитини. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2897. Відповідно до свідоцтва про народження від 07.11.2018, сторони від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який станом на день розгляду справи проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. У свою чергу відповідач матеріально допомагає в утриманні сина. Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved