Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений 18.07.2015 року між нею та відповідачем, спільну доньку [PERSON] залишити на подальше виховання при матері та поновити її дошлюбне прізвище «Колодницька». Окрім того, просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, починаючи із дня предявлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із 18.07.2015 року, проте вони з чоловіком фактично припинили шлюбні відносини, оскільки сторони із листопада 2015 року проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Зазначила, що від шлюбу із відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проте [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання спільної дитини, оскільки допомоги на її утримання не надає. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Окрім того, просила поновити її дошлюбне прізвище «Колодницька». Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 18.07.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1296. /а.с. 9/ Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Зі змісту копії свідоцтва про народження серії І-ТП №246674 від 30.09.2015 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. /а.с. 10/ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Нормами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно норм ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 грн., а також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в 551,20 грн.

Outcome: approved