Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, провул. Перший Житомирський, як за спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 31 жовтня 2014 року помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.6-7). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, зокрема, у вигляді ? частини житлового будинку № 14-а, що розташований в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, по провул. Перший Житомирський і на яку позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.12), а також ? частини земельної ділянки площею 0,1 га, що знаходиться за цією ж адресою, має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1822083000:02:001:0055 (а.с.8-10). Згідно листа нотаріуса від 17 червня 2015 року (а.с.11) позивач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] Постановою нотаріуса від 12 травня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, у звязку з відсутністю необхідної державної реєстрації права власності на спірну у справі частину земельної ділянки. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги, у звязку з тим, що чоловік за життя не встиг зареєструвати належним чином своє право власності. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя був фактичним власником спірного ? частини вищевказаної земельної ділянки, однак зареєструвати право власності на неї не встиг, що позбавляє позивача в даний час прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 343,75 гривні з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved