Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона з відповідачем є батьками двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу 24.04.2007 року відповідач поїхав до с. Інгулець Білозерського району Херсонської області. Діти проживають з матір`ю в с. Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської області. Відповідач дітьми не цікавиться, не утримує. Позивач має намір виїхати на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина разом із дітьми. Відповідач ні яким чином не виявив своєї згоди на виїзд дітей за межі України, нотаріально посвідченої довіреності не надав. Вважаючи, що виїзд дітей на постійне місце проживання за межі України є в їх інтересах позивач просила суд надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та виїзд разом із нею неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], на постійне місце проживання за межі України - у Федеративну Республіку Німеччина, з метою возз`єднання сім`ї [PERSON], без згоди та супроводу батька, громадянина України - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просили задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно паспорту [NUMBER], свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER] свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] свідоцтва про зміну прізвища [NUMBER] сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], всі вказані особи є громадянами України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно до с. 4 ч. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» виїзд на постійне проживання дітей віком від 14 до 18 років може бути здійснено лише за їх згодою, оформленою письмово і нотаріально засвіченою. Позивач просила суд видати рішення, яким надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та виїзд разом із нею неповнолітнього сина, якому виповнилося 14 років та малолітньої дочки, якій не виповнилося 14 років, без згоди батька. При цьому позивач не вказала періоду на який просить надати дозвіл, натомість просить надати дозвіл на виїзд дітей на постійне місце проживання за межі України. Позивач не надала суду нотаріально засвіченої згоди неповнолітнього сина на виїзд на постійне проживання за межі України. Позивач в своєму позові посилається на відповідні положення Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України та ін., які регламентують порядок надання дозволу рішенням суду на виїзд дітей не на постійне місце проживання, а на тимчасовий виїзд дитини за межі України. Зважаючи на вищевикладене, вислухавши сторони, вивчивши матеріали провадження суд дійшов висновку про відмову у задоволення даного позову, оскільки положення Законів, на які посилається позивач не регламентують надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на виїзд на постійне місце проживання за межі України неповнолітніх дітей без згоди батька, за рішенням суду.

Outcome: dismissed