Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідач її дочкою, яка не проживає у вказаній квартирі з 1997 року, однак зареєстрована за місцем проживання в ній, чим перешкоджає позивачу у реалізації прав на отримання субсидії щодо житлово-комунальних послуг та інших прав власника. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2020 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позов не надала, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] . [INFO] , є дочкою позивача, зареєстрована за місцем проживання у вказаній квартирі, однак проживає за кордоном та є громадянкою Франції. Відповідно до акту, складеного на підставі свідчень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та затвердженого головою правління ОСББ «Київська, 47» 10.06.2020 року, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрована але не проживає з 1997 року. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~ За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved