overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дитини не цікавиться, матеріально належним чином її не забезпечує. Аліменти позивач просить стягувати у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій зменшила розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.2012 року. Відповідач матеріально дитину належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що у випадку нерегулярного доходу платника аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського районного суду від 17.07.2013 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дитини не цікавиться, матеріально належним чином не забезпечує. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, подали до суду заяви, в яких свої позовні вимоги підтримують повністю, просять справу розглядати без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився подав до суду заяву та заперечення на позовну заяву, де пояснив, що позовні вимоги не визнає, оскільки він надає матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дочки, піклується та займається її вихованням. Суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.12.1999 року. Відповідач має нерегулярний дохід, матеріально дитину належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що у випадку нерегулярного доходу платника аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, однак офіційно не працевлаштований, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 550 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON], просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21.11.2012 року - розірвано. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням доньки не цікавиться, матеріально належним чином її не забезпечує. Аліменти позивач просить стягувати у твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.09.2008 року. Відповідач матеріально дитину належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що у випадку нерегулярного доходу платника аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 02.11.2007 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його та позивача участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (актовий запис №2220), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2013 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 04.06.2006 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишити проживати з нею та стягнути на її користь судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.06.2025 року Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №25), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія [NUMBER]) від 04.06.2006 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 12.01.2001 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та стягнути на її користь судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12.01.2001 року Квасилівською селищною радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №3), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2001 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 15.11.2002 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 15.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне (актовий запис №1717), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.11.2002 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 17.10.2005 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, але за участю її представника [PERSON], після розірвання шлюбу просить малолітню дочку залишити проживати з нею. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі та позивача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17.10.2005 року Оржівською селищною радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №19). Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що шлюб із відповідачем зареєстрували 19.11.2012 року. Спільне сімейне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння. Тривалий час сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте до суду поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.11.2012 року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської області (актовий запис №41), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved