overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Мостобуд» про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 7576,95 гривень, середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 92956,60 гриень та інфляційних збитків в зв»язку із затримкою виплати заробітної плати. В подальшому, за заявою позивача позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та інфляційних збитків відповідно до ухвали суду були залишені без розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона в період з 01.06.2011 р. по 06.03.2012 р. працювала в Мостозагоні № 27, що є структурним підрозділом ПАТ «Мостобуд». При звільненні їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі за період січень-березень 2012 р. на загальну суму 7576,95 гривень, яку вона просить стягнути з судовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки вона дійсно існує через тяжке фінансове становище, що склалось на підприємстві. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає. що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.06.2011 р. була зарахована на посаду інженера першої категорії Мостозагону № 27, що є структурним підрозділом ПАТ «Мостобуд», що не оспорювалось сторонами. Відповідно до наказу № 10к від 06.03.2012 р. позивач була звільнена з займаної посаді на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. На час звільнення позивача у підприємства виникла заборгованість по заробітній платі за період з січня 2012 р. по березень 2012 р., яка не була виплачена їй при звільненні в розмірі 7576,95 гривні, що підтверджується довідкою, виданою підприємством. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідачем не виплачено заборгованість по заробітній платі і в зв»язку з відсутністю між сторонами спору щодо її розміру, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Подільської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивач являється єдиним спадкоємцем після померлої однак не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки необхідно встановити факт її спільного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з викладеним позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. Представник позивача адвокат Сівун В.Т. у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його та позивача участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у віці 71 рік у м. Котовську Одеської області померла [PERSON] (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина за законом. [PERSON] , [INFO] є дочкою померлої (а.с. 7,8). Як спадкоємиця за законом позивач звернулась до приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Сівун Ф. Й . з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус відмовила,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання права власності, посилаючись на те, що 1 квітня 2008 року вона придбала в іпотеку квартиру №26 у будинку №54 в м.Світлодарську Донецької області. За умовами іпотечного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, на період користування кредитом за договором №GODBGK40000055 від 1 квітня 2008 року оригінали документів на квартиру, а саме: договір купівлі продажу та технічний паспорт, були передані відповідачеві до виконання своїх зобовязань за кредитним договором позивачем. Також на квартиру було накладено заборону відчуження. Стверджує, що свої зобовязання за кредитним договором вона виконала в повному обсязі та звернулась до відповідача зі заявами про зняття заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також повернення банком оригіналів правовстановлюючих документів. Однак, надавши підтвердження про повне виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором, банк до цього часу не надав оригіналів правовстановлюючих документів. У звязку з відсутністю цих документів, нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори відмовлено у здійсненні зняття заборони. Зазначає, що дублікату договору купівлі-продажу отримати немає можливості, оскільки договір купівлі-продажу від 1 квітня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Дебальцівського міського нотаріального округу [PERSON], який на даний час здійснює свою діяльність у м.Ірпінь, проте архіви залишились у м.Дебальцеве на тимчасово окупованій території України. Просить суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного Договору № ROZ0GA0000000067 від 21 липня 2008 року недійсним, укладеним під приводом омани. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 липня 2008 року, між нею та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»), було укладено кредитний Договір № ROZ0GA0000000067. Позивач зазначає, що Банк не дотримав та грубо порушив встановлені коментованими Законами імперативні вимоги діючого Законодавства України та приписи Національного Банку України, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів, а саме: не виконав вимоги Закону про дотримання істотних умов договору, щодо надання Позичальнику обєктивної, повної та достовірної інформації, про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту забезпеченого іпотекою, які є істотними для такого виду договорів а також на те, що Банк в умовах кредитного договору, приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки за кредитом та, того розміру подорожчання кредиту, які були обумовлені та узгодженого між сторонами кредитного правочину в його умовах, що на переконання Позивача, є ознаками введення її Банком в оману. За таких обставин, просить суд визнати кредитний договір недійсним, укладеним під приводом омани. . У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Пояснили, що відповідачем навмисно недотримано та грубо порушено встановлені вимоги діючого законодавства України та приписи Національного Банку України для укладення оспорюваного виду кредитного договору, які визначені законом як істотні та є необхідні, зокрема: банк належно не виконав вимоги Закону, про дотримання істотних умов договору. У ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON], повністю підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві та просив позов задоволити у повному обсязі. Представник відповідача, позовні вимоги не визнав. Пояснив, що сторони,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення суми банківського вкладу, нарахованих відсотків, інфляційних втрат, компенсації за користування чужими коштами, в якому вказала, що 08.02.2014р. між нею та відповідачем було укладено договір акційного строкового банківського вкладу № 2630/19/157203 «Обери чемпіона», відповідно до п.п.1.1.,1.2 якого та квитанції № 1694 від 08.02.2014р., відповідач прийняв від позивача на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 10536,00грн., строком на 120 днів з 08.02.2014р. по 08.06.2014р., на умовах виплати процентів у розмірі 21,5 % річних і повернення вкладу на вимогу вкладника. Відповідно до п.4.3.2 вказаного договору відповідач зобво,язаний на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти, тому, 08.06.2014р. позивач звернулась до відповідача з вимогою повернути зазначений вище вклад та виплатити нараховані проценти в сумі 771,55грн., між тим, відповідач не виконав її вимогу та запропонував укласти з ним договір банківського вкладу на вимогу, на що позивач погодилась. Вважає, що її втрати від знецінення грошових коштів в сумі невиплачених процентів - 771,55 грн., внаслідок інфляційних процесів становлять 16,98 грн. Відповідно до повідомлень Державної служби статистики України від 07.2014, 11.08.2014р., 09.09.2014 р. індекси інфляції становлять за червень - 101,0 %, за липень - 100,4 %, за серпень - 100,8%. Отже, розрахунок втрат від знецінення грошових коштів у сумі 771,55 грн., за період з 09 червня 2014 р. по 31.08.2014 р.: інфляційні втрати за червень 2014 р.: 771,55 грн. х 1%: 100 = 7,72 грн.; інфляційні втрати за липень 2014 р.: 771,55грн. х 0,4%: 100=3,09 грн.; інфляційні втрати за серпень 2014 р.: 771,55 грн.х0,8 %:100 =6,17 грн. Загалом: 7,72 + 3,09 +6,17= 16,98 грн. Компенсація у розмірі трьох процентів річних за користування відповідачем належним позивачу коштами - невиплаченими процентами 771,55 грн., протягом періоду з 09.06.2014 р. по 09.10.2014 р., тобто за 123 дні, становить: 771,55 грн. х 3 : 365 х 123: 100 = 7,80 грн. Загальний розмір вимог позивача по вкладу «Договір акційний»: стягнення з відповідача нарахованих невиплачених процентів у сумі 771,55 грн.; стягнення з Відповідача інфляційних втрат за період з 09 червня 2014 р. по 31.08.2014 р. у сумі 16,98 грн.; стягнення з відповідача 3% річних за період з 09.06.2014 р. по 09.10.2014 р. у сумі 10 грн. Загалом: 771,55 грн. + 16,98 грн. + 7,80 грн. = 796,33 грн. 08 червня 2014 р. [PERSON] уклала з відповідачем договір банківського вкладу на вимогу № 2630/19/157203 на суму 10536,00 грн., тобто, на суму неповернутого відповідачем вкладу за «Договором акційним». Пункт 1.2. «Договору на вимогу», виписка по угоді № 2630/19/157203 підтверджують, що відповідач прийняв від позивача на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 10536,00 грн. на умовах виплати процентів у розмірі 0,1 % річних і повернення вкладу за першою вимогою. Відповідно до п. 5.3.2. «Договору на вимогу» відповідач зобов'язався повернути позивачу вклад і виплатити нараховані проценти за першою вимогою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Пувакголле [PERSON] Жамінда Ошан Віжератна, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки Пувакголле [PERSON] Віжератна, [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. На обґрунтування позову вказала, що з жовтня 2005 року проживала з відповідачем однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку Пувакголле [PERSON] Віжератна, [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, проти позову не заперечив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження Пувакголле [PERSON] Віжератна, [INFO], в графі батько записаний Пувакголле [PERSON] Жамінда Ошан Віжератна /а. с. 3/. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обовязку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач не має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є фізичною особою підприємцем та отримує регулярний дохід, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу згідно вимог ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України \~суд стягує з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Райгородської сільської ради про поновлення строку для предявлення позову та\~ визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 05.01.2010 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ЕД № 225293. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42; земельна ділянка загальною площею 0,19 га, яка знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42. Спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON] Позивач має намір оформити спадкове майно на себе, але при зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що видати свідоцтва про право на спадщину неможливо, через те, що спадкодавцем самовільно збудовано та не оформлено у встановленому законом порядку господарські будівлі (гараж, сарай та навіс) за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Райгородка, вул. Зарічна, 42. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, позивач є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 328, 1220, 1221, 1235 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до реєстраційної служби Новоайдарського РУЮ Луганської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про проведену державну реєстрацію прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 14.09.2015 року, за нею визнане право власності на земельну ділянку [NUMBER], розташовану на території Побєдівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку, нотаріус зазначив, що в зв'язку з тим, що згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових праві на нерухоме майно та їх обтяжень» при державній реєстрації прав проводиться формування та реєстрація заяви в базі даних заяв. При цьому зазначається вид реєстрації: виникнення, припинення чи перехід. На кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Так як на вищевказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно уже відкритий розділ та зареєстроване право власності [PERSON], за позивачем необхідно реєструвати перехід права власності. Але це неможливо у зв'язку з тим, що право власності [PERSON] було зареєстроване після її смерті. Таким чином [PERSON]було запропоновано звернутися до суду з заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про проведену державну реєстрацію прав [PERSON] За таких обставин [PERSON]не має можливості зареєструвати право власності на земельну ділянку, тому вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані до суду докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружжя має різні погляди на життя, часто зчинялися сварки з різних побутових причин, які привели до втрати поваги та любові, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю та виховання дитини. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з травня 2017 року. На даний час, як вважає позивач, їх шлюб існує формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матір»ю [PERSON] В поданій до суду заяві позивач просила розглянути справу у підготовчому засіданні за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав. За таких обставин, при визнанні позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 18 травня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 252. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям останнім часом стали виникали конфлікти з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки з травня 2017 року. Поновлювати ці стосунки позивач не бажає і вважає, що це буде суперечити її інтересам. Відповідач не оспорює обставини, викладені у позові та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків Оскільки відповідачем [PERSON] позов визнано, отже батьки дійшли згоди про місце проживання дитини, суд вважає необхідним залишити неповнолітню дитину проживати разом з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 200, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved