Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав у власному будинку по [ADDRESS] . До даного будинку була проведена електроенергія та природний газ з відкритими відповідними особовими рахунками. Батько був пенсіонером, а тому користувався правом на призначення житлових субсидій на відшкодування вартості спожитих комунальних послуг в межах норм їх споживання, визначених чинним законодавством. З січня 2019 по квітень 2019 така субсидія була надана [PERSON] у грошовій формі і виплачувалася виконавцям послуг через установи ощадбанку України. При призначенні відповідної субсидії було визначено також обов`язкову частку, яку споживач повинен був сплачувати в разі споживання відповідної послуги в межах норми і така частка регулярно сплачувалася на рахунок постачальника. Також, на його рахунок сплачувались кошти за понаднормове споживання газу. Кошти газопостачальній організації перераховувалися через кабінет самообслуговування на сайті для споживачів природного газу за відповідною веб-адресою. З невідомих позивачу причин, кошти, які були перераховані споживачу на рахунок не були використані газопостачальною організацією і в червні 2019 були перераховані на картковий рахунок померлого [PERSON] . Таким чином, з незалежних від споживача причин, утворилася заборгованість з оплати послуг з постачання природного газу. Позивач є спадкоємицею після смерті батька, однак на даний час спадкові права не оформлено, а тому права та обов`язки спадкодавця на неї не поширюються. В будинку батька також проживав син позивача - [PERSON] , який сплачував поточні платежі та частково погашав існуючу заборгованість з оплати комунальних послуг, а саме за період червня 2019 до моменту від`єднання будинку від мереж постачання природного газу - 4 441, 3 грн. Зазначає, що з моменту першого платежу після смерті батька за користування природним газом нею надано згоду на укладення договору з газопостачальним підприємством в будинку по [ADDRESS] . А тому, на позивача поширюються всі права та обов`язки споживача, визначені типовим договором. Газопостачальна організація здійснила від`єднання будинку від мереж постачання природного газу, а до позивача, як спадкоємця, жодного звернення з даного приводу не було. Вважає, що не може відповідати за заборгованість, що утворилася до моменту відкриття спадщини, а така заборгованість, на її думку, утворилася штучно з незалежних від спадкодавця причин. При цьому, акт від 29.08.2019 про припинення газопостачання є сфальсифікованим, оскільки споживач, який в ньому зазначений на момент його складання помер. Окрім цього, акт не містить обов`язкових даних. Розірвавши в односторонньому порядку договір, відповідачами порушено права споживача - позивача та завдано моральні збитки, які остання оцінює в 50 000, 00 грн. Зважаючи на викладене, а також вимоги чинного законодавства, позивач просить визнати протиправними і такими, що порушують права [PERSON] , як споживача послуг, дії ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» та АТ «Івано-Франківськгаз» щодо від`єднання будинку [ADDRESS] від мереж газопостачання, зобов`язати ТОВ «Івано-Франківськгаззбут» та АТ «Івано-Франківськгаз» вчинити дії з відновлення газопостачання в будинку [ADDRESS] , а також стягнути з відповідачів завдану моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник відповідача АТ «Івано-Франківськгаз» В. Шевчук подав до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнає. Зокрема, станом на 01.06.2019 на показник лічильника 53608, 68 м. куб. за адресою [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER] заборгованість становила 7082, 08 грн. Постачальник ТОВ «Івано-Франківськгаз збут», в структуру якого входить Калуський відділ реалізації, 07.06.2019 направив повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості, яке позивачем отримано 13.06.2019. У випадку не проведення оплати за надані послуги з постачання газу, споживач зобов`язаний виконати вимогу постачальника та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. Так як оплату з газопостачання проведено частково, то постачальник надав доручення оператору ГРМ АТ «Івано-Франківськгаз» від 09.08.2019 на проведення робіт по припиненню газопостачання побутовим споживачам. Як наслідок, 29.08.2019 житловий будинок за адресою [ADDRESS] відключено від системи газопостачання шляхом перекриття та пломбування крана на стояку газопроводу вводу до житлового будинку про що складено відповідний акт в якому зазначено показник лічильника на момент відключення та який підписано представником оператора ГРМ. Крім цього зазначає, що позивач жодного разу не зверталася до оператора ГРМ з заявою про внесення будь-яких змін до персоніфікованих даних власника у зв`язку із смертю батька, а споживачем на даний час зазначено [PERSON] . Тому, будь-які договірні відносини між оператором ГРМ та позивачем щодо надання послуг з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] не укладено. Представник відповідача ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» Ю. Пилипів також подав до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнає. Зазначає, що постачальник ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» забезпечив безперервне постачання газу, а споживач свої обов`язки щодо проведення повного розрахунку за надані послуги не виконав, а тому, у зв`язку з виникненням боргу за адресою [ADDRESS] , 07.06.2019 на ім`я [PERSON] надіслано повідомлення про припинення газоспоживання та погашення заборгованості, яке згідно відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вручено. Оскільки заборгованість в будинку за адресою [ADDRESS] в повному обсязі погашена не була, то ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» надано доручення оператору ГРМ АТ «Івано-Франківськгаз» від 09.08.2019 на припинення газопостачання за вищевказаною адресою. Щодо коштів, які погашалися державою у формі субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та з невідомих позивачяу причин не надійшли на рахунок постачальника, то зазначає, що ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» не є розпорядником бюджетних коштів. Також представник відповідача вказує на те, що позивач [PERSON] з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору постачання природного газу до ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» у зв`язку із смертю батька не зверталася, а тому будь-які договірні відносини між постачальником та позивачем щодо надання послуг з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] відсутні. Позивач своїм правом подання відповіді на відзив скористалася та зазначила, що згідно умов типового договору розподілу природного газу та договору газопостачання вона стала абонентом (споживачем) послуг з газопостачання та розподілу газу з часу проведення першої оплати рахунку за зазначені послуги після смерті батька. Підтвердила, що 13.06.2019 дійсно отримала повідомлення про намір припинення газопостачання, однак її син [PERSON] повідомив газопостачальну організацію що заборгованість, про яку зазначено в повідомленні, виникла з причин, незалежних від споживачів послуг та повідомив про факт смерті [PERSON] . Вважає, що заборгованість, що склалася станом на 01.06.2019 в розмірі 7082, 08 грн. може бути стягнута з неї після отримання свідоцтва про право на спадщину. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1,3 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 7). На даний час та до дня смерті [PERSON] в його будинку за адресою [ADDRESS] проживає позивач (а.с. 16), яка являється дочкою [PERSON] (а.с. 19). Споживачем природного газу до дня смерті за вищевказаною адресою згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) являвся [PERSON] . Згідно повідомлення про надання субсидій № 564289 [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено відсоток обов`язкової частки сплати 12.68 %, призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі з січня 2019 по квітень 2019 включно щомісячно в сумі 1717, 95 грн. (а.с. 8). Згідно акту про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу від 29.08.2019 було припинено газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). При цьому, в даному акті відсутній його порядковий номер, не зазначено причину відключення газопостачання, підпис представника споживача або уповноваженої особи відсутній. При цьому, жодних свідків, які б засвідчили факт відмови представника споживача від підписання акту не зазначено. Суд, оцінивши долучений до матеріалів справи виевказаний акт, приходить до висновку, що він є формальним, неповним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до відповідей, наданих відповідачами позивачу (а.с. 10-11, 12-13) у зв`язку з наявною заборгованістю станом на 01.06.2019 в сумі 7082, 08 грн. та станом на 01.08.2019 5129, 57 грн. ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» надано доручення АТ «Івано-Франківськгаз» на припинення газопостачання за адресою споживача, яке припинено 29.08.2019. При цьому, ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» надіслано [PERSON] повідомлення від 07.06.2019 про намір припинення газопостачання, який на той час помер. Тому, дане повідомлення за місцем проживання було отримано позивачем. При цьому, відповідачами жодних документів, які б підтверджували, що вказана заборгованість виникла з вини позивача суду не надано, а також не враховано факт смерті [PERSON] та факт часткового погашення позивачем заборгованості, яка виникла не з її вини. Відносини, які виникають між постачальником і споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, реєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила постачання). Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в т.ч. на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ГІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Також у Правилах постачання вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним і регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Наведене свідчить про те, що посилання представників відповідачів на те, що [PERSON] з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору постачання природного газу до ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» у зв`язку із смертю батька не зверталася на увагу не заслуговують, оскільки позивач, як споживач після затвердження Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2498 Типового договору, здійснювала оплату за спожитий газ. Таким чином у розумінні вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору, [PERSON] є такою, що виконала умови приєднання до Типового договору. Зокрема, матеріали справи містять підтвердження того, що, після смерті [PERSON] оплата за газ за період з 13.06.2019 - 14.08.2019 у будинку за адресою [ADDRESS] проводилася (а.с. 14-15), а тому, з урахуванням вищенаведеного, позивач [PERSON] проживає у вищевказаному будинку та сплачує комунальні платежі, а тому являється побутовим споживачем природного газу. Матеріалами справи не підтверджено той факт, що заборгованість виникла з вини позивача, а навпаки встановлено, що такий борг існував до того моменту, коли вона стала побутовим споживачем, а тому, на думку суду, підстави для проведення відключення газопостачання будинку, в якому вона проживає, з урахуванням вимог чинного законодавства, були відсутні. При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи наявні копії виписок з електронного кабінету споживача [PERSON] (а.с. 14-15), дані яких не спростовуються відповідачами, та згідно яких своєчасно не сплачено за договором постачання природного газу за липень 2019 - 3000 грн., поточна заборгованість складає 3071, 9 грн. Вказані кошти газопостачальною організацією використано не було, а тому перераховано споживачу [PERSON] , як отримувачу субсидії на момент, коли останній помер. Як наслідок, заборгованість виникла не з вини позивача [PERSON] , а вказана сума боргу [PERSON] , як споживача, перед газопостачальною організацією, фактично є сумою субсидії, яку за життя він не отримав. Таким чином, відповідачами передчасно, не зясувавши причини винекнення боргу, прийняли рішення про відключення газопостачання будинку за адресою [ADDRESS] . Зважаючи на викладене, відповідачами порушено Порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу Споживачу, яким передбачено випадки, коли оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу. Поряд з цим, в даному випадку, зважаючи на позовні вимоги та заперечення відповідачів щодо них, суд не досліджує правомірність та підставність виниклої заборгованості до дня смерті [PERSON] за спожитий газ, а дає оцінку діям відповідачів щодо припинення газопостачання. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу вимог цивільного законодавства, всі права та обов`язки [PERSON] , як спадкодавця, зокрема і дана заборованість, перейдуть до спадкоємця після оформлення права власності на спадкове майно. На даний час позивач не є власником житла - будинку за адресою [ADDRESS] , а оформлення спадкових прав та обов`язків після смерті батька [PERSON] триває. Розрахунок заборгованості у разі звернення постачальника природного газу із позовом до суду про відшкодування вказаних збитків може бути наданий як доказ, що повинний оцінюватись судом у сукупності з іншими належними доказами, а його самостійне оскарження не передбачено чинним законодавством. Оскарження порядку визначення розміру заборгованості, а також формули розрахунку повинно відбуватися виключно під час звернення постачальника з позовом до суду про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.276 ЦК України, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно достатті 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини першоїстатті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до частини другоїстатті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до п. 2 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від31березня 1995року №4«Про судовупрактику всправах провідшкодування моральної(немайнової)шкоди» спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України«Про захистправ споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Так, Кодексом газорозподільних систем передбачено, у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду. Моральна шкода може бути заподіяна тільки противоправною поведінкою у формі рішення, дій чи бездіяльності. Рішенням суду визнано дії відповідача щодо відключення домоволодіння позивача від газопостачання протиправними. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди та компенсація моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), що понесені позивачем, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Ураховуючи те, що судом встановлено, що саме з вини відпвідачів позивачу було протиправно проведено відключення від газопостачання, у зв`язку з чим було задоволено позовні вимоги [PERSON] про відновлення газопостачання та визнання дій відповідачів з даного приводу неправоірними, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового відшкодування позивачу завданої моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Судові витрати слід вирішити у порядку ст. 141 ЦПК України. Відповідно до статті 263ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved