Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], як дитини, яка потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням, кошти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання до 30.06.2021. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У сторін є спільний син [PERSON], [INFO], який навчається на першому курсі денного навчання (бюджет) в Навчально-науковому інституті енергетики, електроніки та електромеханіки Національного технічного університету «Харківського політехнічного інституту», проживає у гуртожитку. Вона допомагає йому матеріально, але цих коштів недостатньо для повноцінного навчання та життя сина, а син не має змоги працювати у звязку з навчанням, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Вона працює, отримує заробітну плату, матеріально допомагає сину, але їй самій важко утримувати дитину. У відповідача інших дітей не має, фізично він здоровий, працює в Російській Федерації, тому має дохід і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Ухвалою суду від 03.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Від представника відповідача, яка діє на підставі довіреності від 10.05.2018, надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала повністю, справу просить розглядати без її участі та без участі позивача. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання представником відповідача позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 14.11.2003 Новопсковським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 188983. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №132296, виданого 20.03.2000 Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Повнолітній син сторін [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті енергетики, електроніки та електромеханіки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на 1 курсі денного навчання за рахунок коштів державного бюджету. Строк навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 66-04/120/242, виданою 29.03.2018 Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут». Матеріалами справи встановлено, що у вільний від навчання час повнолітній син сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою 05.04.2018 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач матеріальної допомоги сину [PERSON] в період навчання не надає. За таких\~обставин,\~суд прийшов\~до висновку,\~що повнолітній\~син сторін\~є таким,\~що потребує\~матеріальної допомоги\~батьків для\~оплати навчання,\~проживання та\~придбання побутових\~речей,\~і,\~незважаючи на\~працездатний вік,\~не може\~отримувати постійного\~заробітку у\~зв'язку\~з навчанням\~за денною\~формою. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~Сімейного Кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~ наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком [PERSON], який досяг повноліття та продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, а також визнання представником відповідача позову, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов'язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.04.2018 і до закінчення навчання 30.06.2021. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved