Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що у вересні 2015 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, але рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказаним рішенням було з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вищевказаного рішення відповідач не виявляє інтересу до виховання дитини та спілкування з нею, не надає жодної матеріальної допомоги понад встановлений вищевказаним рішенням розмір аліментів та будь-які спроби домовитися з цього приводу ігнорує. Вказала, що дитина відвідує дошкільний начальний заклад, що зокрема потребує витрат на харчування, дитина часто хворіє, у зв`язку з чим знаходиться на диспансерному обліку лікаря та потребує постійного лікування. Крім того, позивач зазначила, що вона має право перебування в декретній відпустці у зв`язку із народженням другої дитини [PERSON] , [INFO] , але вимушена працювати за сумісництвом. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, стягуваних на її користь за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2017 року з [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , до 2500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2020 року суддею Сліщенко Ю.Г. прийто до свого провадження вищезазначену цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 20.08.2020 року за № 286 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 року справу передано для розгляду судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2020 року справу прийнято до свого провадження, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 15.10.2020 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав, вказав, що не працює майже рік, проте згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 05.09.2015 року між сторонами у даній справі був зареєстрований шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.08.2016 року виконавчим комітетом Карлівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2017 року, ухваленим у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , шлюб сторін було розірвано. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] в розмірі 800,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31.08.2017 року. Після припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом з позивачкою. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З часу ухвалення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 06.10.2017 року про стягнення аліментів на дитину змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня - 1859,00 гривень. З матеріалів справи вбачається, що дитині сторін - [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 4 повні роки. Довідкою №9 від 20.02.2020 року, виданою завідувачем Комунального закладу освіти «Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №277 комбінованого типу» Дніпровської міської ради Усатовою Т.Г. підтверджується, що дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує КЗО ДНЗ №277 ДМР з 11.09.2019 року по теперішній час. Довідкою від 20.20.2020 року, виданою лікарем [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку у лікаря педіатра з діагнозом : ЧДБ, знаходиться на «Д» обліку, потребує противорецидивного лікування, оздоровлення, лікування у ЛОР. Встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, за станом здоров`я не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач має на своєму утриманні ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13 серпня 2019 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що збільшення розміру аліментів у сумі до 1500,00 грн. щомісячно є об`єктивним розміром стягнення аліментів. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково та змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2017 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial