Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посилаючись на те, що 10.12.2017 року о 18 годині 25 хвилин по вул. Жуйка в м. Житомирі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , який керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з її автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] . Вказана ДТП, сталася по вині [PERSON] , що підтверджується постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 08.02.2018 року по справі 269/9883/17. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АМ/2149507 (копія додається) відповідачем по справі. 13.12.2017 р. відповідач був повідомлений про ДТП, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду. 28.03.2018 р. відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. По даний час відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування, що підтверджується письмовою розпискою позивача та не прийняв вмотивоване рішення у здійсненні такого відшкодування. У результаті ДТП була завдана майнова шкода в розмірі ціна позову складає 51715,50 грн., де: 35 934.04 грн. - сума заборгованості; - 1200,00 грн. - витрати на проведення оціночних робіт; - 11067.70 грн. - пеня; - 930.00 грн. - 3% річних; -2583.76 грн. - інфляційне збільшення боргу. Позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму та судові витрати по справі. У судове засідання позивач не з`явився, її представник надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Корольковського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2018 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В постанові суду зазначено, що останній 10 грудня 2017 року о 18 год. 25 хв. В м. Житомирі по вул. Жуйка, поблизу будинку №12 керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності руху від чого автомобіль винесло на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність страхувальника автомобілю «ЗАЗ 110307», д.н.з. [NUMBER] застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/2149507, страховик - товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»: ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн., франшиза - 00,00 грн. Позивач 10.12.2017 року звернулась до вказаного страховика з повідомленням про ДТП та 28.03.2018 року із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 60/12/17 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26 грудня 2017 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] становить 35934,04 грн. Згідно зі ч.1 та ч. 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. В статті 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України, кожній особі гарантується право на звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, оспорюваних або невизнаних прав. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», останній регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону, забезпеченим є транспортний засіб, що зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована. - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до 1.3 ст.1 Закону, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик (а у випадках, передбачених ст. 41 Закону - МТСБУ) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну. Відповідно до ст.29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрат и на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закон) . - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.2 ст. 36 Закону України Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна і (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму і визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Враховуючи, що 28.03.2018 позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СТ «Домінанта» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 08.02.2018, а отже з 29.06.2018 має нараховуватись пеня. Відповідно до розрахунку наданого позивачем пеня за прострочення виконання зобов`язання за складає 11067,70 грн. Що стосується вимоги про стягнення 3 % річних та пені, то згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі № 6-1003цс16, ВСУ наведений правовий висновок про те, що грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Отже, суд приходить до висновку, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору страхування № АМ/2149507 є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином з відповідача підлягає стягненню 930.00 грн. - 3% річних та 2583.76 грн. - інфляційне збільшення боргу. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на правову підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціалісті, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків, інших доказів. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з проведенням оціночних робіт в розмірі1200,00 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариства «Домінанта» підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved