Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина [PERSON] та позивач, які проживали і були зареєстровані із спадкодавцем на момент його смерті, однак у встановленому порядку не оформили своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 01.04.2010 року, яким призначила спадкоємцем усього свого майна позивача [PERSON] . Іншими спадкоємцями за законом майна [PERSON] та [PERSON] є їх син [PERSON] , який у встановленому порядку відмовився від прийняття спадщини та дочка [PERSON] , яка відповідними чином не прийняла спадщини. Із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове заідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Представник Оваднівської сільської ради в судове не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позов визнали частково. Пояснили, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] прийняла 1/6 частину спадщини, а тому за позивачем слід визнати право власності на 5/6 частин у спірному будинковолодінні, а не на весь будинок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.01.1961 р. та були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] . В судовому засідання встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є також дітьми [PERSON] та [PERSON] Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30.01.1989 р. вбачається, що на час відкриття спадщини [PERSON] був власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.ст. 22, 28 КпШС, який діяв на час виникнення права власності, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Оскільки спірний будинок був нажитий [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, тому відповідно до наведених норм він вважається спільним сумісним майном і їхні частки у даному майні становлять по Ѕ частини будинку. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому Ѕ частину житлового будинку. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, котра діяла на час відкриття спадщини, [PERSON] , як дружина [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи дітьми [PERSON] , є спадкоємцями Ѕ частки будинку першої черги в рівних частках за законом після смерті майна [PERSON] . Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З дослідженої судом довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 11.09.2018 р. № 2076 встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. У фактичне володіння житловим будинком [ADDRESS] з дня смерті [PERSON] вступила його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] , які на день смерті спадкодавця проживали і були зареєстровані з ним за однією адресою. Крім того, згідно з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.03.2019 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. При цьому, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки такі обставини не доведені відповідачем належними, допустимими, достатніми доказами. Враховуючи, що [PERSON] , котрій належить Ѕ частки у даному будинку, та [PERSON] фактично вступили в управління спадковим майном, тому відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі по ј частки спірного житлового будинку, з моменту відкриття спадщини, тобто з 01.12.1991 р. Беручи до уваги, що [PERSON] на час відкриття спадщини належало Ѕ частини будинку та після смерті [PERSON] вона прийняла ј частину будинку, тому після прийняття спадщини їй належить ѕ частини будинку. Оскільки інші спадкоємці за законом першої черги - [PERSON] та [PERSON] фактично не вступили в управління або володіння спадковим майном та не подавали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №01. З дослідженого судом заповіту від 01.04.2010 р., котрий не змінювався та не скасовувався, встановлено, що [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] . Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить визнати за нею право власності на увесь житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Суд вирішуючи дану вимогу виходить з наступного. В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Матеріалами спадкової справи 240/2011 підтверджується, що [PERSON] після смерті [PERSON] у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці за законом ( [PERSON] , [PERSON] ) у визначений законом строк не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли її. Із постанови державного нотаріуса від 09.11.2018 р. встановлено, що [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно - будинок [ADDRESS] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права. Суд погоджується із доводами позивача, що вона є спадкоємцем спірного будинку за заповітом після смерті [PERSON] , котра у встановлений законом строк прийняла спадщину, однак із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за ним. Однак суд не погоджується із розміром частки житлового будинку, котру бажає успадкувати [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] виходячи з наступного. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Оскільки судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , останній у спірному будинку належить ѕ частини, а не весь будинок, тому спадкуванню підлягає саме ѕ частин будинку. З огляду наведеного, суд оцінивши всі докази в сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що вона вправі оформити свої спадкові права на ј частину будинку після смерті [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори, а у випадку відмови у вчиненні нотаріальної дії в судовому порядку. Беручи до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, однак позивач не заявляв вимоги про визнання права власності на ј частину будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , тому без заявлення такої вимоги позивачем, суд не вправі самостійно її вирішувати, так як це призведе до виходу за межі позовних вимог і порушення принципу диспозитивності, що є не припустимим.

Outcome: partial