Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28 серпня 1973 року відділом реєстрації актів цивільного стану, мовою оригіналу - «Тыгдинским рай ЗАГС пос.Магдагачи Амурской области», актовий запис №116. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені між ними з 1980 році та проживають вони окремо. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також не заперечує у разі неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації в газеті оголошення про виклик до суду у відповідності до п. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], уклали шлюб, який був зареєстрований 28 серпня 1973 року «Тыгдинским рай ЗАГС пос.Магдагачи Амурской области» (мовою оригіналу), актовий запис №116, про що свідчить оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 28.08.1973 «Тыгдинским рай ЗАГС пос.Магдагачи Амурской области» (мовою оригіналу). Як вбачається з матеріалів справи, у сторін спільних дітей не має. Відтак, судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй прізвище, яке змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу, суд відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, задовольняє цю вимогу та залишає останній прізвище, яке набуте нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved