Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2002 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.07.2008 року шлюб розірвано. Від сумісного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого 20.09.2019 року Калинівським районним судом Вінницької області (справа № 132/3476/19) з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття, проте з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі на денній формі навчання. В зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач працездатний та має змогу надавати певну матеріальну допомогу на утримання дочки. За вказаних обставин позивач звернулася в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак надала на адресу суду заяву, у відповідності до якої просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачкою не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.07.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Від сумісного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого 20.09.2019 року Калинівським районним судом Вінницької області (справа № 132/3476/19) з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки. На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття, проте з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року навчається у Погребищенському медичному фаховому коледжі на денній формі навчання. В зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги з боку батька. Навчаючись на денній формі навчання остання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з навчанням, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 06.10.2020 року і до закінчення нею навчання у Погребищенському медичному фаховому коледжі, але не довше ніж до досягнення 23 років. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved