Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» про витребування суми вкладу (депозиту). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.11.2013 року вона уклала з відповідачем договір банківського вкладу № 70995-188 «Новорічний UAH», згідно умов якого нею були внесені готівкою в касу Банку грошові кошти в сумі 40000 грн. Термін зберігання внеску становить 3 місяці, тобто з 22.11.2013 року по 22.02.2014 року. В свою чергу відповідач зобов'язався щомісяця, починаючи з 22 числа, виплачувати їй відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 18,20 % річних. Додатковою угодою №1 від 22.11.2013 року до вказаного договору банківського вкладу, сторони збільшили розмір відсотків, які повинен сплатити банк позивачу з 22.12.2013 року до 23 % річних. У грудні 2013 року та січні 2014 року відповідач не виплатив їй відсотки за вказаним договором, у зв'язку із чим вона 23.01.2014 року та 21.03.2014 року зверталась до відповідача із заявами про дострокове розірвання договору та повернення суми вкладу. Але до теперішнього часу грошові кошти відповідач їй не повернув, відсотки не сплатив. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 40000 грн. та суму відсотків за договором у розмірі 1641,15 грн. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, неодноразово надавав суду заяви з проханням відкласти розгляд справи, але доказів підтверджуючих поважність причин неявки в судове засідання суду не надав, заперечень проти позову також суду не надав. При таких обставинах, зі згоди позивача суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Так, у судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «КБ «Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 70995-188 «Новорічний UAH», сума вкладу становить 40000 гривень. Термін зберігання внеску становить 3 місяці, тобто з 22.11.2013 року по 22.02.2014 року (а.с.6). За умовами договору (п.3.1.3) банк зобов'язується щомісяця, починаючи з « 22» числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 18,20 % річних. Додатковою угодою №1 від 22.11.2013 року до договору банківського вкладу № 70995-188 від 22 листопада 2013 року сторони внесли зміни, а саме збільшили розмір відсотків, які відповідач зобов'язався нараховувати на поточний залишок внеску позивачу до 23 % річних (п. 3.1.3 Договору (а.с. 8). На виконання умов договору позивач передала готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 40000 гривень, що підтверджується копією квитанції № 36891 від 22 листопада 2013 року (а.с.7). Однак, всупереч умовам договору банківського вкладу та вимогам чинного законодавства України, відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість за відсотками, які повинен відповідач сплачувати позивачу. Станом на 25.03.2014 року заборгованість за відсотками складає 1641,15 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідно до п. 3.1.4 Договору відповідач зобов'язався виплатити позивачу суму внеску і відсотки, нараховані на внесок на першу вимогу позивача на умовах даного Договору. 23.01.2014 року та 21.03.2014 року позивач зверталась до відповідача із заявами про дострокове розірвання вказаного договору та повернення їй суми банківського вкладу за договором (а.с. 10, 11). Втім, відповідач не виконує умови зазначеного договору, до теперішнього часу депозитний вклад за договором позивачу не повернутий, відсотки не сплачені. При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму банківського вкладу у розмірі 40000 грн. та суму відсотків за договором у розмірі 1641,15 грн., чим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 416,41 гривень. На підставі ст.ст. 525, 526, 536, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: approved