Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.03.2006 в с. Бувалине Путивльського району Сумської області померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала одна в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке знаходиться на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. У червні 2017 року позивачу, як спадкоємцю померлої за її заповітом від 24.10.2000, державним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку з тим, що не знала про наявність заповіту, складеного на її користь, тобто з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], тривалістю в один місяць, а витрати по справі покласти на неї. В попереднє судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в попереднє судове засідання також не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Третя особа в попереднє судове засідання також не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не мала. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, яка міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15) правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що 04.03.2006 в с. Бувалине Путивльського району Сумської області померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала одна в [INFO]. Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON] від 24.10.2000, позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини без поважних причин, якими не може бути зазначена у позові необізнаність про наявність заповіту на користь позивача. Однак застосовуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України з урахуванням загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 цього ж Кодексу), суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] позивач не подавала, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася та інші особи, в т.ч. територіальна громада, на спадкове майно не претендують, тому таке визнання позову відповідачем не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З врахуванням відповідного клопотання позивача, понесені нею витрати судом не розподіляються. На підставі викладеного,

Outcome: approved