Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.01.2005, та щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , 2003 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.01.2005 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки у розмір 80 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2005 до повноліття дитини. Позивач посилається на те, що на теперішній час розмір аліментів є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для належного утримання та забезпечення повноцінного розвитку дитини, так як кожного разу зростають потреби в утриманні доньки, пов`язані з навчанням та розвитком її здібностей. Крім того, позивач зазначає, що витрати на утримання доньки збільшилися, оскільки підлітковий вік дитини потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, лікування, а розмір аліментів є вкрай мізерним. Позивач вказує, що вона не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, отримує соціальну допомогу як одинока матір, крім того, на її утриманні також знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , 2010 року народження. Позивач вказує, що її доходи на рівні мінімальних, тому вона не може в повній мірі забезпечити потреби доньки. При цьому, відповідач не надає допомоги у вихованні доньки, взагалі не цікавиться нею, станом на 31.12.2019 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1709,48 грн. З часу присудження судом аліментів значно зросли витрати на комунальні послуги, вартість продуктів харчування тощо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить збільшити розмір стягнутих аліментів. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.02.2020 відкрито позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті з викликом сторін в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак останній до судового засідання повторно не з`явився, про наявність поважних причин для цього суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 06.03.2018. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31.01.2005, яке набрало законної сили 02.03.2005, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 80 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2005 до повноліття доньки. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 109 від 20.11.2006. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 14.01.2020 за вих. № 140, неповнолітня донька сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З довідки Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.01.2020 за вих. № 34/17.22-77 вбачається, що станом на 31.12.2019 за відповідачем рахується заборгованість за аліментами на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1709,48 грн. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилалася на те, що з часу присудження аліментів на утримання доньки [PERSON] , змінився її матеріальний та сімейний стан. Судом встановлено, що [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області 05.10.2010. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 14.01.2020 за вих. № 140, малолітня донька позивача [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області за вих. № 21 від 15.01.2020, а також відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 13.01.2020 за вих. №16688, позивач отримує соціальну допомогу на одну дитину як одинока матір. Відповідно до довідки Новопсковського районного центру зайнятості від 14.01.2020 за вих. № 18/02-20, позивач не зареєстрована як безробітна. Таким чином, судом встановлено, що після присудження Новопсковським районним судом Луганської області у 2005 році аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , змінився сімейний та матеріальний стан одержувача аліментів, а саме: [INFO] у неї народилася донька [PERSON] , яка також знаходиться на її утриманні. Доказів поліпшення матеріального стану відповідача або зміни його сімейного стану позивачем не надано. Так, згідно листа Головного управління ДПС у Луганській області за вих. №2617/9/12-32-02-01-04 від 14.04.2020 [PERSON] у період з 31.10.2007 по 15.01.2015 перебував на обліку в Новопсковській ДПІ як фізична особа-підприємець. Згідно поданих декларацій про доходи, отримані від заняття підприємницькою діяльністю у період з 31.10.2007 по 31.03.2008, доходи відсутні. Податкова звітність за період з 01.04.2008 по 15.01.2015 відповідачем не подавалась. Інформація про об`єкти оподаткування [PERSON] станом на 13.04.2020 відсутня. Відповідно до листа Новопсковського районного центру зайнятості від 24.03.2020 за вих. №295/02-20, відповідач [PERSON] на обліку як безробітний не перебуває. З огляду на викладене, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, приймаючи до уваги, що визначений розмір аліментів в сумі 80,00 грн. щомісячно є не достатніми для нормального забезпечення утримання дитини, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів та доказів на їх підтвердження суду не надав, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Суд вважає, що розмір аліментів у сумі 1000,00 грн. щомісячно буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу позову збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у справі №459/2181/17 від 12 вересня 2018 року та постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі №632/580/17, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). У відповідності до приписів абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» новий розмір аліментів (збільшений) стягується з дати набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved