Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 06.06.2015 року, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до повноліття дитини та на її утримання як дружини, у розмірі 1/6 частини доходу відповідача до досягнення дитиною трьох років, а також визначити місце проживання сина з нею. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені через непорозуміння; несхожість характерів; зберереження сім`ї та примирення є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. У зв`язку з утриманням малолітнього сина позивач не може працевлаштуватися, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Раніше ним було подано відзив на позов, де заперечував проти визначення місця проживання дитини. Пізніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2015 року у Виконавчому комітеті Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №03 (а.с.8). Подружні стосунки між сторонами припинені через несхожість характерів; непорозуміння; сім`я фактично розпалася; відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.15), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Питання щодо поділу майна між сторонами не ставиться. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Позивачка скористалася правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.113 СК України та вирішила залишити «Джндемян». Місце проживання дитини визначити разом з матір`ю. Відповідач не надає необхідної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку; дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Врахувавши обставини визначені статтею 182 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів і розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є обґрунтованим, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку у розмірі, що становить 1/6 частину від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112, 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved