Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'зання у сумі 38 866, 42 грн., кошти у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми, які становлять 1 136, 47 грн., проценти за користування відповідачем позикою, нараховані за весь строк користування позиченими коштами, за період з 04.10.2016 року по 27.11.2017 року, які визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України, та становлять 5 866, 42 грн. та суму судового збору у розмірі 640, 00 грн. [PERSON] в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.10.2016 року [PERSON] отримав кошти у вигляді позики у розмірі 33 000, 00 грн., які зобов'язувався повернути у строк до 06.10.2016 року, що підтверджується розпискою відповідача. Станом на 06.10.2016 року відповідачем позику не було повернено. 26.12.2017 року, розглянувши матеріали справи, було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходили. [PERSON] надавався строк для подачі відзиву на позов, але відзив надано не було. Від відповідача надходили заява та телефонограма про перенесення розгляду справи у зв'язку з перебуванням останнього в лікарні, але [PERSON] так і не надав до суду документи на підтвердження перебування в лікарняному закладі. Відповідно до вище вказаного, суд знаходить дії відповідача такими, що вказують на зловживання процесуальними правами, а саме: умисного затягування процесу. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 04.10.2016 року [PERSON] отримав кошти у вигляді позики від [PERSON] у розмірі 33 000, 00 грн., які зобов'язувався повернути у строк до 06.10.1016 р. Зазначене підтверджується розпискою від 04.10.2016 року(а.с.9). Підтверджують передання вище вказаної суми позики письмові пояснення свідків(а.с.9-10). Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказала, що станом на 06.10.2016 року, відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання щодо повернення отриманої суми позики, незважаючи не неодноразові звернення позивача з вимогою повернути позику. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання, не повернув позику ані в установлений договором термін, ані в подальшому. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-79цс14, застосування якої є обов'язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. На підтвердження свого право на пред'явлення вимоги до про повернення грошових коштів, отриманих у позику, позивачем надано суду розписку та письмові пояснення свідків, що свідчить про отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 33 000, 00 грн. від [PERSON] Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що сума позики так і не була повернута, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення суми позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь строк прострочення грошового зобов'язання, стягнення процентів та 3 відсотків річних. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума коштів у розмірі трьох процентів річних від простроченої суми за період з 06.10.2016 року до 28.11.2017 року, яка становить 1 136, 47 грн., розраховується за формулою: [Проценти]=[Сума боргу]х[Процентна ставка] / 100% / 365 днів х [Кількість днів] Де: [Сума боргу]- сума простроченого боргу, [Процентна ставка] - проценти річних, [Кількість днів] - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов'язання. Розрахунок процентів річних за прострочення сплати боргу: Дата початкуКінцева датаКількість днівСума боргуПроцентна ставкаПроценти 06.10.201628.11.201741933 000,003,00%1 136, 47 Разом 419 1 136, 47 Сума позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання станом на 28.11.2017 року, яка становить 38 866, 42 грн., розраховується як сума заборгованості за основним зобов'язанням - 33 000, 00 грн., та інфляційні нарахування на вказане зобов'язання, які становлять 5 866, 42 грн. Інфляційні нарахування на основне зобов'язання розраховуються за формулою: [Інфляційні нарахування]=[Сума боргу]х[Індекс інфляції]/100% - [Сума боргу], де [Сума боргу] - сума простроченого боргу за зобов'язанням. Інфляційні нарахування (індекс інфляції) на суму боргу розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур'єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 ЗУ «Про інформацію» є офіційним. МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації Жовтень 2016102, 80 %«УК» № 210 від 09.11.2016 р. Листопад 2016101, 80 %«УК» № 233 від 10.12.2016 р. Грудень 2016100, 90 %«УК» № 4 від 11.01.2017 р. Січень 2017 101, 10 %«УК» № 25 від 09.02.2017 р. Лютий 2017 101, 00 %«УК» № 47 від 11.03.2017 р. Березень 2017101, 80 %«УК» № 68 від 11.04.2017 р. Квітень 2017100, 90 %«УК» № 86 від 12.05.2017 р. Травень 2017101, 30 %«УК» № 106 від 10.06.2017 р. Червень 2017101, 60 %«УК» N 126 від 11.07.2017 р. Липень 2017100, 20 %«УК» № 148 від 10.08.2017 р. Серпень 201799, 90 %«УК» № 169 від 12.09.2017 р. Вересень 2017102, 00 %«УК» № 191 від 11.10.2017 р. Жовтень 2017101, 20 %«УК» N 212 від 10.11.2017 р. Для визначення індексу інфляції за будь-який період прострочення необхідні щомісячні індекси, що становлять відповідний період, перемножити між собою(Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Лист ВСУ №62-97 від 03.04.1997 року. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» Постанова Пленуму Вищого господарського суду №14 від 17.12.2013 року). Місячні простроченняІндекси інфляції, що перемножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванняІнфляційні нарахування Жовтень 2016- Жовтень 2017102, 80 %х 101, 80 %х 100, 90 %х 101, 10 %х 101, 00 %х 101, 80 %х 100, 90 %х 101, 30 %х 101, 60 %х 100, 20 %х 99, 90 %х 102, 00 %х 101, 20 %117, 777%33 000,0038 866, 425 866, 42 Разом 5 866, 42 Розмір процентів за користування відповідачем позикою за період з 04.10.2016 по 27.11.2017 року, які визначаються на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України), становить 5 057, 00 грн. та розраховується наступним чином. Розмір коштів, наданих у якості позикиУсього днів користування позикоюРозмір процентів за користування позикою 33 000, 00 грн.419 днів5 057, 00 грн Період простроченняРозмір облікової ставки НБУКількість днів простроченняПеня за період 27.10.2017- 28.11.201713, 5%33402, 78 грн. 26.05.2017- 26.10.201712, 5%1541 740, 41 грн. 14.04.2017- 25.05.2017 13 %42493, 64 грн. 27.01.2017- 13.04.201714 %77974, 63 грн. 28.10.2016-26.01.201714 %911 148, 69 грн. 06.10.2016- 27.10.201615 %22297, 54 грн. Враховуючи вище викладене, зважаючи на той факт, що відзив позивачем подано не було, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору 640,00 грн.

Outcome: approved