Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернулася в Солом`янський районний суд м. Києва з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 18.10.2003 по 01.11.2005. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначила, що відповідач самоусунувся від участі в житті сина, і протягом багатьох років не приходить до дитини. Крім того, позивач стверджує, що протягом 13 років відповідач відсутній в житті сина, не спілкується з ним, не бере жодної участі у вихованні, навчанні, утриманні, лікуванні та оздоровленні дитини. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 23.09.2020 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 27.01.2021 від представника позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшло клопотання, відповідно до якого остання просила проводити судове засідання у відсутності позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду невідомі. Третя особа Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації явку свого представника в судове засіданні забезпечив, при цьому, від третьої особи надійшла заява, відповідно до якої просили розглядати справу без участі свого представника. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1556. 01.11.2005 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Після розірвання шлюбу, позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». 04.11.2006 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №1040. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до характеристики на колишнього вихованця Комунального дошкільного навчального закладу №376 (дитячий садок) спеціального типу для дітей з вадами мови [PERSON] , [INFO] , від 09.08.2019, вбачається, що дитина була зарахована до закладу з вересня 2008 року по травень 2010 року. За даними про склад сім`ї, батько з сім`єю не проживав. Мати приводила сина особисто, цікавилась результатами навчання та виховної роботи, приймала участь у дитячих заходах, була членом батьківського комітету групи та брала активну участь у житті дошкільного навчального закладу. Мати разом з вітчимом брали участь у всіх заходах дошкільного навчального закладу, відвідували святкові ранки [PERSON] , в тому числі були присутні та брали участь у випускних урочистостях в 2010 році. Батько дитини - [PERSON] за час виховання сина до закладу дошкільної освіти не приходив, інформацією відносно [PERSON] та його потреб не цікавився, святкові ранки не відвідував. Також в матеріалах справи міститься характеристика учня 9-В класу СШ №115 ім. І. Огієнка [PERSON] , від 09.08.2019, з якої вбачається, що навчальним та виховним процесом [PERSON] у школі, разом з матір`ю, опікується й вітчим - [PERSON] , який також відвідує батьківські збори, урочистості та спілкується з педагогами. Батько учня - [PERSON] - за дев`ять років навчання [PERSON] у школі, до школи не приходив та не телефонував, успіхами сина та потребами жодного разу не поцікавився. Вперше і єдиний раз, [PERSON] в супроводі свого батька прийшов до директора школи 20.06.2019 з вимогою показати йому журнал оцінювання. Ознайомившись з оцінками сина жодним чином не прокоментував побачене і жодного питання стосовно [PERSON] не поставив. [PERSON] взагалі мав відсторонений вигляд, а дідусь розповідав про гарну якість навчання в Київському політехнічному інституті, інтересів щодо успіхів, потреб та шкільного життя [PERSON] не виявляли, питань не ставили. Відповідно висновку психологічного обстеження №262 від 19.12.2019 наданого Виконавчим органом КМР службою у справах дітей та сім`ї Міський Центр Дитини, з якого вбачається, що [PERSON] - дружелюбний, активний, впевнений у собі, легко йде на контакт. Емоційний стан хлопця під час роботи був здебільшого спокійний. Коли говорили про батька, то обурювався, хвилювався. В результаті роботи було з`ясовано, що в [PERSON] сформована емоційна прив`язаність до матері, вітчима [PERSON] . Він включає до складу своєї сім`ї маму, вітчима, братів, інших членів родини зі сторони мами та вітчима. Ставлення до батька, [PERSON] , у [PERSON] негативне. 10 років [PERSON] не знав, що [PERSON] його рідний батько, а в подальшому зустрічі із батьком відбувались дуже рідко, у [PERSON] несформовані емоційні зв`язки із ним. Оскільки [PERSON] демонструє стабільний емоційний стан, у його вихованні та задоволенні потреб беруть активну участь мати, вітчим, бабусі, а також, враховуючи те, що [PERSON] досить тривалий час був відсутній у житті [PERSON] , вважають, що позбавлення батька [PERSON] , батьківських прав не матиме травматичного впливу на психічний стан та розвиток [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від 16.09.2020 №108-11548 вбачається, що орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Під час обстеження умов проживання неповнолітнього за адресою: [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 18.12.2019 встановлено, що [PERSON] разом із матір`ю та родиною проживають в квартирі, де створені умови для навчання та відпочинку дитини. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним, як проголошено та закріплено у ст.52 Основного Закону України. За приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Таким чином, враховуючи рекомендації органу опіки та піклування, та те, що відповідач не здійснює свої батьківські обов`язки стосовно сина, не цікавиться його вихованням, не виявляє турботи про його здоров`я, інтереси, матеріальне забезпечення, хлопчик проживає разом з матір`ю, яка виховує та забезпечує його, такі висновки також підтверджуються висновком Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, а тому вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved