Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно, в якому просила суд визнати за [PERSON], право власності на гараж та відповідні будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] а також визнати за [PERSON], право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6312000000:59:001:0022, площею 0,0050 га, призначену для індивідуального гаражного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 13 жовтня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено у формі розписки договір купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки. В підтвердження досягнення угоди Позивач передала Відповідачу суму грошових коштів, а Відповідач написав письмову розписку про отримання грошових коштів та передав ключі від гаража та оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але останній ухилявся, мотивуючи це тим, що в нього відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначений гараж. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 жовтня 2014 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено у формі розписки договір купівлі-продажу гаражу, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер 6312000000:59:001:0022, площею 0,0050 га, призначеної для індивідуального гаражного будівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] В підтвердження досягнення угоди Позивач передала Відповідачу вказану суму грошових коштів, а Відповідач написав письмову розписку про отримання грошових коштів за гараж та земельну ділянку (а.с. 8) та передав ключі від гаража та оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №572313, виданий на підставі рішення LVIII сесії V скликання Чугуївської міської ради Харківської області від 27.03.2009 року №2245-V (а.с.9). Як вбачається з технічного паспорту на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), його власником є [PERSON] Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. У відповідності до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу, укладений 13 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON], може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved