Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідачів, третьої особи про встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS]. За час розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги, останніми уточненнями від 30.04.2015 року просить встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], при якому: виділити у користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 397,06 м.кв. з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки в тому числі під господарськими будівлями, спорудами і житловим будинком з прибудовою від т.А: 10,86м; по житловому будинку (8,16м; 1,025м; 4,8м; 0,3м); 1,0м; 1,69м; 17,55м; 4,82м; 4,96м; 4,02м; 6,0м; 5,28м; 4,12м; 8,79м; 24,49м; 19,2м; 2,71м; 1,11м; 2,57м; 6,64м; виділити у користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 397,06 м.кв. з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки в т.ч. під господарськими будівлями, спорудами від т.А: 8,33м; 36,97м; 3,89м; 4,02м; 4,96м; 4,82м; 17,55м; 1,69м; 0,95м; 2,64м; 1,0м; 0,3м; 4,8м; 1,025м; 8,16м; 10,86м; виділити у спільне користування усіх співвласників будинковолодіння [ADDRESS] земельну ділянку площею 44,38 м.кв. для заїзду на територію будинковолодіння з [ADDRESS] через ворота №1 з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.Б : 11,42м; 4,27м; 5,28м; 6,0м; 3,89м; виділити земельну ділянку площею 13,49кв для влаштування входу до житлового будинку літ. «А-1» всіх співвласників (в т.ч. 0,96кв.м. зліва біля сходів будинку, сходи в будинок і сходова клітка в будинку). Свої вимоги мотивує тим, що їй належить на праві власності 69/100 частин будинковолодіння [ADDRESS]. Іншими співвласниками будинку на праві спільної часткової власності являються [PERSON], якому належить 120/800 частин будинковолодіння, [PERSON] - 66/800 частин та [PERSON] - 62/800 частин. Крім цього, на підставі рішення Львівської міської ради від 26.10.1953 року №1596 за будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 827,5 м. кв. Зазначила, що на даний час між співвласниками будинку відсутня будь яка згода з приводу порядку користування земельною ділянкою, такі відносини між ними не врегульовані договором, а тому вважає, що має право, як власник частини будинковолодіння, на визначення їй у користування частини земельної ділянки, що є пропорційною до частки у власності у будинковолодіння. Тому просить позов задоволити встановивши порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту №1 визначеного висновком експертизи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з аналогічних підстав, доповнила вказавши, що на даний час позивач являється власником фактично половини будинку, а відтак їй підлягає виділенню в користування половина земельної ділянки, що відповідає належній позивачу частині будинку. Оскільки між відповідачами відсутня згода щодо встановлення порядку користування земельної ділянки між ними, а відтак просить іншу частину земельної ділянки залишити у їх спільному користуванні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, погодилися із запропонованим позивачем варіантом встановлення порядку користування земельною ділянкою. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили відносно позову, вважають що у такий спосіб позивач намагається поділити земельну ділянку, право на користування якою в цілому мають усі співвласники будинковолодіння. При встановленні порядку користування земельною ділянкою має враховувати згода усіх співвласників будинку, на їх думку врахуванню інтересів будинку відповідає варіант №5 встановлення порядку користування земельною ділянкою. Своєї згоди на встановлення порядку користування земельною ділянкою по запропонованому позивачем варіанті вони не дають, а тому просять в позові відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що жоден із запропонованих експертом варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою [ADDRESS] не може бути взятий судом до уваги, оскільки при визначенні варіантів експерт виходив із площі земельної ділянки 852 м.кв., в той час як у користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 827 м.кв. Вказав, що дійсно державним актом сторонам передавалася у власність земельні ділянка площею 852 м.кв. для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], однак на даний час державний акт про право власності на землю скасований, а відтак підстав для визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою виходячи із цієї площі немає. Крім цього визначення варіантів відбулося без прив'язки до часток у вартості будинковолодіння. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов відхиляє з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений частиною 2 статті. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом безспірно встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності сторін у справі, при якій позивачу [PERSON] належить на праві власності - 69/100 частин будинковолодіння, [PERSON] - 120/800 частин будинковолодіння, [PERSON] - 66/800 частин будинковолодіння та [PERSON] - 62/800 частин будинковолодіння. Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні власників будинковолодіння виходячи із варіанту №1 вказаного у додатковій будівельно-технічній експертизі від 19.02.2015 року №012/15 (а.с.132-161). Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Рішенням Львівської міської ради від 26.10.1953 року №1596 (а.с.12) за будинком [ADDRESS] закріплено земельну ділянку площею 827,5 м.кв. В подальшому, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2004 року (а.с.74), скасованого рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2012 року у цивільній справі, провадження №2/1312/261/12, у власність співвласникам будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] передавалася земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 852 м.кв. В той же час в ході судового розгляду встановлено, і вказані обставини не заперечуються сторонами, що на даний усі співвласники будинку фактично користуються земельною ділянкою по [ADDRESS] загальною площею 905 м.кв. За таких обставин, суд вважає, що на даний час у юридичному користуванні власників будинковолодіння [ADDRESS] перебуває земельна ділянка площею 827,5 м.кв., оскільки жодних документів про надання власникам будинковолодіння у користування земельної ділянки площею 905 м.кв. не представлено суду і про існування таких сторонами не заявлено, а земельна ділянка площею 852 м.кв. передавалася у власність лише частині співвласників будинковолодіння на підставі акту індивідуальної дії - ухвали Львівської міської ради від 26.06.2003 року №634 з метою її одноразового використання для отримання державного акту про право власності на земельну ділянку, і внаслідок подальшого скасування такого акту втратила свою чинність. В той же час, як вбачається із наявних в матеріалах справи висновків будівельно-технічної експертизи від 09.04.2014 року №017/14 (а.с.37-51) та додаткової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року №012/15 (а.с.132-161), при визначенні можливих варіантів користування земельною ділянкою по [ADDRESS], експерт виходив в першому випадку із площі земельної ділянки 905 м.кв., що перебувала у фактичному користуванні власників будинковолодіння, а при вирішенні додаткової експертизи із площі земельної ділянки 852 м.кв., відведеної для приватизації. При цьому, на поставлені судом питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою виходячи із її площі 827,5 м.кв., експерт дійшов висновку про неможливість визначення в такий спосіб порядку користування земельною ділянкою через відсутність можливості визначити межі цієї ділянки. А тому, оскільки, позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту №1 додаткової будівельно-технічної експертизи, а такий варіант визначений з врахуванням площі земельної ділянки, що на даний час не перебуває у законному користуванні співвласників будинковолодіння, і позивачем ці обставини не доведено перед судом належними доказами, а відтак позовні вимоги є безпідставними. Відмовляючи у задоволенні позову з цих підстав, суд враховує додатково і те що, відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю. Проте згідно обраного позивачем варіанту вбачається можливість виділення у користування лише їй земельної ділянки із відповідними межами та розмірами, в той же час, як решту земельної ділянки залишається у спільному користуванні співвласників будинку. При цьому в судовому засіданні встановлено, що між співвласниками будинку [PERSON], [PERSON] з одної сторони і [PERSON] з іншої сторони існує конфлікт. Тому виділення їм у спільне користування земельної ділянки без визначення меж і встановлення порядку такого користування не сприятиме відносинам добросусідства та не відповідає інтересам всіх сторін. А відтак в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed