Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позову позивач послалася на те, що вона з відповідачем знаходиться в шлюбі. Від шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною 3-х років. Одночасно наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, укладеному 09.06.2012 року, оскільки вони з початку 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав заяву про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.06.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області від 09.06.2012 року. З початку 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, сім'я фактично розпалася. Примирення між подружжям неможливе. Таким чином, враховуючи неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх сім'ї, шлюб між [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. ст. 105,109-112 СК України підлягає розірванню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого 26.09.2015 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Дитина проживає разом з матір'ю, яка її утримує в повному обсязі. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч. 1,2 чт. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 2,3 ст. 183 СК України передбачено, у разі, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні відомості щодо доходу відповідача, позивач та відповідач інформації про заробіток відповідача суду не надали. Враховуючи, що відповідач добровільно не приймає участь в утриманні дітей, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. 182,183 Сімейного Кодексу України, дійшов висновку, що стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з не встановленням доходу відповідача, що буде достатнім для виховання дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини, повинен утримувати її, також суду не надано доказів того, що у нього на утриманні є інші особи, він є працездатною особою, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на її ж утримання аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), з 22 серпня 2017 року щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 21.09.2018 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved