Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької, Банилівської сільської ради, треті особи, Відділ Держземагенства у Вижницькому районі, Орган опіки та піклування Вижницької РДА про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказує, 07.03.2006 року помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей виконавчим комітетом Іспаської сільської ради зроблено відповідний актовий запис за № 14. Після його смерті залишилася спадщина на належне йому майно, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,8518 га. в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг після смерті [PERSON] не має. Рішенням Вижницького районного суду від 06 травня 2009 року встановлений факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON], [INFO] з померлим 07.03.2006 року [PERSON] за період з 1982 року по 07.03.2006 року в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області. Вона, як спадкоємець після смерті [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватним нотаріусом [PERSON], вивчи матеріали спадкової справи № 27/2017 року, відповідно до ст.ст. 49, 59 Закону України « Про нотаріат» видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею , спадкоємцем четвертої черги, не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а також витяги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки. Надати відповідні документи не має можливості, оскільки покійним [PERSON] не проведена державна реєстрація земельної ділянки , а оригінал державного акту на земельну ділянку загублений і в місцевій районній газеті було опубліковано оголошення про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧВ № 041182, виданий на прізвище [PERSON], визнано втраченим. Просила, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва загальною площею 0,8518 га., яка розташована в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВА №041182 від 30.09.2003 року , яка належала [PERSON], померлому , 07 березня 2006 р.. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити в повному обсязі . Представник Вижницької міської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 07.03.2006 року, про що виконкомом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області складено відповідний актовий запис за № 14 та видано свідоцтво про смерть серія І-МИ № 014830 від 07.03.2006 року. Після його смерті залишилася спадщина на належне йому майно, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,8518 га. в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг після смерті [PERSON] не має. Рішенням Вижницького районного суду від 06 травня 2009 року встановлено факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON], [INFO] з померлим 07.03.2006 року [PERSON] за період з 1982 року по 07.03.2006 року в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області. В оголошенні місцевої газети «Вижницькі обрії вказано, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку , серія ЧВ 041182,виданий на прізвище [PERSON] с. Іспас , вважати недійсним. Позивач є єдинним спадкоємцем за законм, Інших осіб, які ю мали право на спадщину судом не встановлено. Приватним нотаріусом [PERSON], вивчи матеріали спадкової справи № 27/2017 року, відповідно до ст.ст. 49, 59 Закону України « Про нотаріат» видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею , спадкоємцем четвертої черги, не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а також витяги з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування зазначається, що відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 392 ЦК України, Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved