Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить зобовязати відповідача повернути їй земельну ділянку, кадастровий номер 3522581200:02:000:2779, площею 4,8399, яка розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району та області. Позов обґрунтовує тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником вказаної земельної ділянки, яка належала її батькові [PERSON] 11.05.2012 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно якого земельна ділянка на 5 років передалась у користування ПАСТ «Надія». Після смерті [PERSON] вона стала власником земельної ділянки. Договір оренди землі з нею, як з новим власником, не укладався. 08.06.2018 року відповідачу направлено повідомлення про припинення використання земельної ділянки, та прохання повернути в розпорядження власника. Проте, відповіді [PERSON] відповідач не надав та продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. ПАСТ «Надія», правонаступником якого є відповідач, безпідставно користується земельною ділянкою, чим порушує права позивача, тому вона звернулась із даним позовом до суду. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснив, що відповідно до умов договору оренди землі, укладеного між відповідачем та [PERSON], по закінченню строку дії договору, земельна ділянка повинна бути повернена орендарю [PERSON], як спадкоємцю [PERSON] або сторони повинні погодити продовження оренди. [PERSON] не бажає передавати земельну ділянку відповідачу, про що вона повідомляла відповідача. Договір міни, який укладався [PERSON] після припинення договору оренди, не вплинув на правовідносини між нею та відповідачем. Представник позивача, зазначив, що закінчення терміну дії договору та надання відповіді [PERSON] від 26.02.2018 року, є свідченням того, що за відповідачем зберігається статус титульного володільця, він користується земельною ділянкою, чим порушуються права позивачки. Представник відповідача адвокат [PERSON] у відзиві на позов, вимоги позивача не визнав та зазначив, що у 2017 році відбувся перехід права власності на спірну земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON], у звязку з чим правовідносини між відповідачем та позивачем припинились, що підтверджує відсутність підстав для предявлення даних позовних вимог до відповідача у 2018 році. Не визнав використання спірною земельною ділянкою відповідачем. Вказав, що відповідь надана позивачу у лютому 2018 року не може розглядатись як доказ порушення прав [PERSON] Зважаючи на зміст та підстави позовних вимог, та ненадання позивачем та її представником належних доказів щодо порушення прав [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що, 11.05.2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним сільськогосподарським товариством «Надія» строком на 5 років укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,84 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії КР №200315. До договору додано копію\~державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю,\~акт приймання\~-\~передачі обєкта\~оренди,\~акт визначення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі на\~місцевості від\~11.05.2012\~року. Договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Кіровоградській області, про що в книзі записів державної реєстрації договорів 19.09.2012 року вчинено запис реєстраційний номер [NUMBER], після чого договір набрав чинності (а.с.45-50). Після смерті [PERSON] який помер 13.05.2017 року, приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON], 20.11.2017 року [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1110. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки, кадастровий номер 3522581200:02:000:2779, площею 4,8399 га, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області. На підставі отриманого свідоцтва [PERSON] 11.05.2018 року зареєструвала своє право власності, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.40-41). Згідно наданої представником позивача та оголошеної в судовому засіданні відповіді від 26.02.2018 року ПрАТ ««СГ НАДІЯ НОВА» на звернення представника [PERSON] повідомляє, що у разі переходу права власності до спадкоємця орендаря, договір оренди зберігає свою чинність для нового власника до державної реєстрації права власності. У задоволенні звернення відмовлено, через відсутність документального підтвердження факту набуття [PERSON] у власність спірної земельної ділянки. 08.06.2018 року представником [PERSON] директору ПАСТ «Надія» направлено повідомлення, в якому зазначено про перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522581200:02:000:2779 до [PERSON] Через відсутність бажання у власника земельної ділянки співпрацювати із зазначеним товариством, з урахуванням закінчення терміну дії договору оренди землі, висловлено прохання припинити її подальше використання і повернути в її користування (а.с.42-43). 29.11.2017 року між [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], та [PERSON] укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1165 (а.с.59-61). Відповідно до договору [PERSON] та [PERSON] міняють, передають у власність один одному належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: [PERSON] земельну ділянку площею 4,8399 га, кадастровий номер 3522581200:02:000:2779, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON] - земельну ділянку, площею 0,0100 га, що розташована на території Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інформація щодо укладення договору підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 105590101 від 29.11.2017 року (а.с.59-61а.с.62). 11.05.2018 року [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], і [PERSON] уклали договір про розірвання договору міни земельними ділянками, укладеного 29.11.2017 року між [PERSON]І і [PERSON] Договір посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградсього нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 520. Відомості щодо договору внесені до відповідних державних реєстрів (а.с.63-64). Згідно витягу зі статуту приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», зазначене товариство в звязку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного на приватний змінило своє найменування з «Публічне акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» на «Приватне акціонерне товариство «СГ НАДІЯ НОВА», являється правонаступником прав та обовязків публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» (а.с.66-70). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд, згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Тобто, захисту підлягає саме порушене право. Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальним правилом саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі, порушення права з боку відповідача. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно із ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Системний аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги підлягають доказуванню, які не можуть ґрунтуватись на припущеннях, та для доказовості користування відповідачем спірною земельною ділянкою всупереч волевиявленню позивача, останній повинен надати належні докази. Зі змісту позовних вимог вбачається та стверджується представником позивача, що відповідач продовжує використання земельної ділянки, що належить позивачці. Водночас такі твердження належним чином не підтверджені будь-якими доказами, наданими сторонами та дослідженими судом. При цьому наданий позивачем договір оренди землі від 11.05.2012 року, укладений між [PERSON] та ПАСТ «Надія», свідоцтво про право на спадщину за законом та направлення повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку, самі по собі, не свідчать про порушення прав та інтересів [PERSON] Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування.

Outcome: approved