Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу будинку від 07 травня 2015 року, вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Як зазначено позивачем в позовній заяві, вона проживає в даному будинку одна, але без реєстрації. Також в даному будинку зареєстровані відповідачі, які є родичами попереднього власника будинку. Дані особи з моменту придбання будинку не приймають участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймають участі в оплаті необхідних платежів по утриманню домоволодіння, де проживають на даний час їй не відомо. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідачів в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника будинку, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки від них не надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 травня 2015 року, посвідченим державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної Малярчук Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 2-174 (а.с.6,7). Відповідно до довідки квартального комітету «Гірський» № 4 від 16.05.2019, [PERSON] , [PERSON] в будинку [ADDRESS] зареєстровані, але фактично не проживають з травня 2015 року (а.с.11). Відповідно до довідок відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 02-22/2345 від 31.10.2019 та № 02-22/2348, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується домовою книгою (а.с.8-10,23,24). Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у належному на праві власності позивачу [PERSON] будинку [ADDRESS] , однак з часу придбання позивачем будинку 07.05.2015 по теперішній час за місцем реєстрації не проживають, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №\~475/97-ВР\~від 17.07.97\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно\~ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~\~(нею)\~\~для\~\~особистого проживання і проживання членів\~\~їх\~\~сімей\~\~і\~\~мають\~\~право розпоряджатися цією власністю\~\~на\~\~свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним на праві власності позивачу будинком. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України,\~слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову до суду в розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 41 Конституції України,\~ст.\~72,\~150\~ЖК України,\~ст.\~319,\~383,\~391,\~405\~ЦК України,\~

Outcome: approved