Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2001 року між її чоловіком [PERSON] та відповідачем був укладений договір довічного утримання, за умовами якого її чоловік передав у власність відповідача належний йому на праві особистої власності житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач в свою чергу зобов»язався довічно повністю утримувати її та її чоловіка. Враховуючи, що позивач надала нотаріально завірену згоду на укладення договору довічного утримання, у власність відповідача (набувача) перейшла і її частка у спільному майні подружжя. [INFO] помер її чоловік. Відповідач в порушення умов договору довічного утримання не виконував покладені на нього обов»язки, в зв»язку із чим рішенням апеляційного суду Херсонської області договір довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON] в частині обов»язку утримувати довічно її - [PERSON] розірвано. Поскільки договір довічного утримання в цій частині розірваний вважає, що має право вимагати повернення майна, яке було передане відповідачу. Просить визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання з»явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з»явився, заперечував щодо задоволення позову посилаючись на те, що [PERSON] на законних підставах набув право власності на спірний житловий будинок, так як спірний житловий будинок є особистою приватною власністю померлого [PERSON], крім того позивачкою пропущений строк позовної давності. Просив залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON], застосувавши позовну давність. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, що є у справі прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений Договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передає у власність [PERSON] належний йому на праві особистої власності (на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житло виданого Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області 27.02.1987 року) житловий будинок [ADDRESS] Згідно п. 3 вказаного Договору [PERSON] зобов»язався довічно повністю утримувати [PERSON] та [PERSON], забезпечити їх харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігши в їх безкоштовному користуванні жилу кімнату. Пунктом 5 цього Договору передбачений порядок його розірвання, який полягає в згоді сторін або за рішенням суду. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 15.11.2013 року рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 24.09.2013 року в частині відмови у задоволенні позову про розірвання договору довічного утримання між [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] скасоване, в іншій частині ухвалене нове, за яким договір довічного утримання від 08.08.2001 року укладений між [PERSON] та [PERSON] в частині обов»язку [PERSON] утримувати [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов»язання, несе відповідальність за наявності її вини. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов»язання. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужувач набуває право власності на майн, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Відповідно до ст. ст. 22, 23 Кодексу про шлюб та сім»ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Оцінив і дослідив усі докази у справі в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню поскільки договір довічного утримання в частині обов»язку відповідача утримувати [PERSON] розірвано, позивач набула право власності на ? частину спірного майна - житлового будинку, яке було передане її чоловіком на умовах передбачених договором довічного утримання та набула право вимагати його повернення. Пояснення представника відповідача про те, що спірна домобудівля є особистою власністю чоловіка позивача не грунтуються на законі, а тому не приймаються судом. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved