Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2007 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою. Дитина зростає, її необхідно забезпечувати, але для цього заробітної плати позивачки не вистачає,у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги на утримання спільної з відповідачем дитини. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дитини, та судові витрати. Позивач до початку судового засідання надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON] (а.с. 6). Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах пов'язаних з її розвитком. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 24.09.2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. Суд, вважає за необхідне в частині стягнення компенсації на правову допомогу відмовити, оскільки сплата грошових коштів ні чим непідтверджена. У зв'язку з цим з позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України та

Outcome: approved