Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Шлюб між сторонами розірваний згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2014 року, фактично вони не проживають однією родиною з 2013 року. З того часу їх малолітня донька знаходиться на утриманні та вихованні лише позивача. Батько дитини - [PERSON] вихованням доньки не займається, не створює належних умов для проживання, не цікавиться навчанням та розвитком, не піклується про стан здоров'я, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляючись тим самим від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.01.2014 року з гр. [PERSON] стягнені аліменти на утримання дитини. Згідно з довідкою Синельниківського відділу міськрайонного відділу державної виконавчої служби аліменти сплачувались не у повному обсязі, а згодом взагалі не сплачуються, заборгованість складає більш ніж 15000 грн. Згідно з довідкою КЗО «ДНЗ № 241»ДМР, який відвідувала дитина, характеристикою КЗО «СЗШ № 93» ДМР, в якій на даний час навчається дівчина, за весь час перебування малолітньої [PERSON], [INFO], в дошкільному та навчальному закладах вихованням дитини займалася лише мати, батько ніякої участі у житті дитини не приймав. Внаслідок такої бездіяльності з боку батька створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради в інтересах дитини доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Також зазначила, що відповідач з дитиною довгий час не спілкувався, а після подання нею позовної заяви до суду декілька разів відвідував дитину, перерахував на день народження доньки гроші, однак на даний час має заборгованість по аліментам в розмірі 21828,13 грн. Після розлучення з відповідачем вона дійсно змінила місце проживання, однак номер її мобільного телефону відповідач мав, тому перешкод у спілкуванні з дитиною у нього не було. В останній час вона просила відповідача відвідати дитину, однак він доньку не відвідує. Дитина бажає проживати разом з її другим чоловіком. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і зазначив про відсутність доказів умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, що тягне за собою серйозні наслідки, коли змінити поведінку батьків вже не можливо. Дитина на даний час проживає разом з матір'ю у зв'язку з об'єктивними причинами, що склалися між сторонами, а не внаслідок умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Заборгованість по аліментам виникла з вини позивача, яка свого часу змінила своє місце проживання та не повідомила про своє місцезнаходження, у зв'язку з чим виконавча служба не мала змоги перерахувати аліменти позивачу. Причиною того, що він не спілкувався з дитиною, була винна поведінка позивача, яка його постійно принижує та вчиняє сварки. Приблизно один раз у два місяці він бачиться з дитиною, приїжджає до неї у школу. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті ради - Нікіфорова Ю.В. у судовому засіданні пояснила, що батько дитини не приділяє уваги її розвитку, навчання, матеріально дитину не утримує, має заборгованість по аліментам, дитина декілька років проживає з іншим чоловіком позивача, вважає його своїм батьком. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник третьої особи - Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області - в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Донька сторін по справі - малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що раніше у неї був інший батько - позивач по справі, якого вона давно не бачила. Декілька років вона проживає разом з матір'ю та другим батьком [PERSON], з яким у неї добрі відносини і проживати вона бажає саме з ним. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її сином. Декілька разів з часу розлучення з позивачем він бачився з дитиною, на даний час він має намір брати участь у житті дитини, надавати матеріальну допомогу. Відповідач ніколи умисно не ухилявся від виконання батьківських обов'язків, рідко відвідував дитину у зв'язку з постійними сварками з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дитину, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У ст.150 СК України перелічені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Як вказано у ч.2, 3 ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Із вищезазначеного випливає, що як мати, так і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Як зазначено в п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також суд звертає увагу на вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто позивач, звертаючись з позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав, зобов'язана довести суду всі обставини, які дають можливість вирішити справу на її користь, оскільки лише на припущеннях судове рішення ґрунтуватися не може. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2009 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER]) по 06.03.2014 року (рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2014 року). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. З довідки КПЖЕП №22 Дніпропетровської міської ради від 20.10.2016 року вбачається що до складу сім'ї [PERSON] входить дочка [PERSON], [INFO]. З характеристики на ученицю 1 класу КЗО «СЗШ №93» ДМР [PERSON] та довідки КЗО ДНЗ (ясла-садок) №241 вбачається, що за час навчання дитини у вказаних закладах вихованням дитини займалася лише мати, батько дитини навчальні заклади не відвідував та не приділяв уваги вихованню доньки. Згідно розрахунку по аліментах, стягнутих зі [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.01.2014 року, станом на 01.10.2016 року у відповідача існує заборгованість в розмірі 15342,85 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради, наданого в результаті перевірки умов проживання сім'ї позивача [PERSON], було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач, дитиною не цікавився, про сім'ю не піклувався, має заборгованість по аліментам. Відповідач вказані факти заперечує, посилається на те, що заборгованість по аліментам виникла з вини позивача, яка після розлучення забрала дитину та змінила місце проживання, не повідомивши про своє нове місце проживання. Дитина проживає разом з матір'ю у зв'язку з об'єктивними причинами, що склалися між сторонами, а не внаслідок умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків. Оскільки з цього приводу між сторонами виник спір, то позивач повинна довести суду факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини внаслідок свідомого нехтування такими обов'язками. Жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог в частині свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків позивач суду не надала. Такими доказами могли бути письмові звернення позивача до відповідача з приводу дитини, звернення позивача до відповідних органів з метою притягнення відповідача до відповідальності, а сам лише факт наявності заборгованості по аліментам не є підставою для позбавлення батьківських прав, тим більше, що зміною свого місця проживання позивач також створила певні перешкоди відповідачеві у матеріальному забезпеченні дитини. Крім того, з наданих суду пояснень учасників процесу встановлено, що причиною розпаду сім'ї стали негативні стосунки між сторонами і відповідач не відвідував дитину не у зв'язку з ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків внаслідок свідомого нехтування ними, а у зв'язку зі стосунками, які виникли між ним та позивачем. На даний час відповідач декілька разів відвідував дитину, поздоровляв її з днем народження, подарував певну грошову суму, тобто змінив свою поведінку щодо дитини, тому, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у даному випадку суд вважає застосування його до відповідача є передчасним. Також при вирішенні даної справи суд бере до уваги те, що відповідач за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює, за місцем проживання має всі умови для проживання та відпочинку дитини. Отже, всі надані позивачем документи, у тому числі висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, не доводять того, що невиконання ним батьківських обов'язків має місце саме внаслідок умисного, свідомого ухилення відповідача від їх виконання. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн. стягненню з відповідача не підлягають згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed