Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з 500 гривень до 1300 гривень щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2013 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак її доходу не вистачає на задоволення усіх потреб дитини. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 500грн. щомісячно. Проте з моменту постановлення такого рішення пройшло чимало часу та відбулись деякі зміни в законодавстві України, а тому 500грн. на місяць є менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є підставою звернення з позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розряду справи не звертався. Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2013 року. 18.02.2008 року від шлюбу сторін народився [PERSON], який проживає разом з матірю. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 500грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про дитину, утримувати її, є працездатною особою, на його утриманні не перебувають інші особи, беручи до уваги те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку виріс, а матеріальне становище позивача не дає їй можливості самостійно належним чином утримувати сина, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з 500 гривень на 1300 гривень щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved