overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 24 грудня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2145. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 25.12.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в суді повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача підтверджено відповідною довідкою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття інших способів повідомлення відповідача про розгляд справи в суді та вважає, що відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 24.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2145 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8) На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 25.04.2015 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 636. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, між нею та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити проживати при ній. Витрати по сплаті судового збору розподілити між ними порівну. 05.12.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. 05.12.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден, місце проживання дитини не оспорює. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 126016, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 636 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 250128 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 26.11.2011 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2521. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, між нею та відповідачем часто виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. 10.03.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 10.03.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 26.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2521 (а.с. 9). Сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 27.12.2007 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2817. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 27.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 039954, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2817 (а.с. 8). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 080823 (а.с.7). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 27 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 9. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони мають різні характери та погляди на життя, сімейні відносини фактично припинені з січня 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитину просить залишити на виховання при ній. 10.11.2014 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також, 10.11.2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий 27.10.2012 року Виконавчим комітетом Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 9 (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, з січня 2014 року проживають окремо, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 28.04.2012 року та зареєстровано виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 1. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем почали погіршуватись через непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, розходження поглядів щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 15.08.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 15.08.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 085608, виданим виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, актовий запис № 1(а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 178752 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 28 квітня 1990 року, актовий запис № 769. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк на примирення сторонам не потрібен. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 769 (а.с. 8). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 28 листопада 1992 року у Житомирському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2283. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Останні шість місяців проживають окремо, кожен веде особистий образ життя. Вважає, що сімя фактично розпалась, миритися не бажає. 31.07.2014 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила розірвати шлюб з відповідачем та визнати за нею на праві власності квартири, загальною площею 34,23 кв.м. по по проїзду 2-му Польовому Майдану 5, кв.69 в м. Житомирі. В судове засідання позивач не зявилась, 01.08.2014 року від неї надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, 01.08.2014 року від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу та поділу майна не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Також відповідно до ст. 70 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 1992 року. Від шлюбу є донька [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство, примирення між сторонами неможливе. В період перебування в шлюбі подружжям було нажите спільне майно, а саме квартира, яка знаходиться в м. Житомирі по проїзду 2-му Польовому Майдану 5, кв.69. квартира розташована на 9 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 34,23 кв.м., в тому числі жилою 18,30 кв.м. та службових приміщень: кухні 5,2 кв.м., вбиральні 3,4 кв.м., коридору 4,6 кв.м., комори 1,8 кв.м, балкон 0,93 кв.м. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 29.06.2013 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №892. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, втрачені всі фізичні і духовні звязки. Позивач також зазначила, що відповідач постійно влаштовує скандали та предявляє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним та принижує її честь та гідність. Крім того, позивач вказала, що з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 10.11.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 10.11.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 29.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №103844, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №892 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №206979 (а.с. 5). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved