Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 30.04.2004 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 157. При цьому посилається на те, що спільне з відповідачем життя не склалося, між ними часто виникали непорозуміння. Через різні погляди на життя та ведення господарства, у родиніна побутовому грунті часто виникали сварки, що негативно впливало на їх спільного сина., шлюбні відносини припинені восени 2015 року, у зв'язку з цим позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 35) Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмове клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з тим, що у цей день він має з'явитися до центру зайнятості. Однак жодних документів на підтвердження своїх слів не надав. Окрім того, судове засідання було призначено на 27.05.2016 р. о 12:30 год., і відповідачем у своїй заяві не було зазначено на який саме час йому необхідно було з'явитися до центру зайнятості. З метою недопущення затягування розгляду справи, та дотримання визначених законодавством України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод строків розгляду справ, суд приходить до висновку про неможливість визнання зазначених причин неявки у судове засідання поважними, та ухвалює про заочний розгляд справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін та за згодою позивача приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 30.04.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 157. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане 16.10.2004 року Новочервоненською сыльською радою Троъцького району , актовий запис № 2. (а.с.6) Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сім'я існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому за заявою позивача суд вважає залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «[PERSON]».

Outcome: approved