Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] передчасно помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина на частину оздоровчого комплексу «[INFO]», яка була придбана на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 08.02.2006 року, що знаходиться в [ADDRESS]. Після прийняття у спадщину нерухомого майна з'ясувалось, що деякі документи (технічна документація, дозвільні та правовстановлюючі документи) втрачені. Зокрема, після смерті чоловіка (покупця за договором) вона не знайшла будь-яких документів на спальний будинок з мансардою (літ. VII) та вбиральню (літ. VI), розташовані на земельній ділянці, яка буда виділена судом в індивідуальне користування спадкодавцю [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів позбавляє її права вільно розпоряджатись майном, яке купив її чоловік і яке перейшло до неї в порядку спадкування, а також належним чином оформити права щодо земельної ділянки під ним, хоча при цьому законність користування цією земельною ділянкою за її покійним чоловіком визнана судом. В зв'язку з цим виникла потреба у відновленні втрачених документів. Просить суд визнати за нею право власності на спальний будинок площею 60,3 кв.м. із мансардою площею 42,5 кв. м. літера VII, вбиральню площею 10,7 кв. м. літера VI, розташовані за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, з вимогами позову згодна, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 08 лютого 2006 року Генічеська дослідна станція Інституту зернового господарства Української Академії аграрних наук продала, а [PERSON] купив за триста тисяч гривень 197/1000 частини оздоровчого комплексу «[INFO]», що знаходиться в [ADDRESS]. 07 червня 2010 року у справі № 2-78/10, виходячи з розташування будівель та споруд на ділянці, наявності водозабірної споруди, судової будівельно - технічної експертизи та домовленості сторін, Генічеський районний суд Херсонської області ухвалою затвердив мирову угоду між співвласниками зазначеного оздоровчого комплексу щодо порядку користування земельною ділянкою. В тому числі співвласнику [PERSON] в індивідуальне користування була виділена частина ділянки, прилеглої до його будівель, площею 10454 кв. м (на схемі експертного дослідження № 56 судової будівельно - технічної експертизи зазначено зеленим кольором). Судом встановлено, що чоловік позивачки [PERSON], який помер [INFO] самостійно займався всіма справами щодо купленої частини оздоровчого комплексу (підготовкою та перевіркою документації, оформленням нерухомості тощо). Після прийняття у спадщину нерухомого майна (частини оздоровчого комплексу) з'ясувалось, що деякі документи (технічна документація, дозвільні та правовстановлюючі документи) втрачені. Зокрема, після смерті чоловіка [PERSON] (покупця за договором) були втрачені правовстановлюючі документи на спальний будинок з мансардою (літ. VII) та вбиральню (літ. VI), розташовані на земельній ділянці, яка була виділена судом в індивідуальне користування спадкодавцю ([PERSON]). 09.07.2012 р. Генічеським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна був виготовлений технічний паспорт на спальний будинок площею 60,3 кв. м із мансардою площею 42,5 кв. м, який має 50 % зносу, та вбиральню площею 10,7 кв. м, яка має 30% зносу. Із характеристики нежитлових будівель вбачається, що спальний будинок з мансардою, літера VII, побудований в 1986 році, вбиральня, літера VI - у 1970 році. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів зазначені будівлі обліковуються БТІ як самовільно збудовані. Відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на, виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних реконструкцій та інженерних мереж» (затвердженого Наказом Міністерства житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 р. за N 830/19568) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07. 2001 р. за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Таким чином, наявність технічного паспорта на зазначені будівлі свідчить, що їх введено в експлуатацію та вони не є самочинним будівництвом. Відповідно до ст. 86 Цивільного кодексу України 1963 року який, діяв на момент будівництва будівель, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, особи право власності яких не визнається або оспорюється іншими особами мають право на його захист у судовому порядку. Статтею 1216 ЦК України визначено, що у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved