overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить, шлюб зареєстрований з відповідачем 30.10.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції в Дніпропетровській області за актовим записом № 188 розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно з правилами ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 30.10.2012 року між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу подружжя дітей не має. З обставин, викладених у позовній заяві встановлено, що\~ шлюб з відповідачем виявився невдалим, часто виникали суперечки на побутовому ґрунті, оскільки за своїми характерами сторони виявилися несумісними та абсолютно протилежними людьми і\~ мають різні погляди на подружнє життя. Крім того, між подружжям не залишилося спільних інтересів і шлюб носить тільки формальний характер, так як фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться, подружжя проживає окремо один від одного. \~ \~ \~ \~Сторони вважають, що примирення і продовження їхнього подальшого сумісного життя та збереження їхньої сімї\~ є неможливим. Майнового спору на час звернення до суду, сторони не мають.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства, вказавши, що він перебуває з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], яку вони разом зареєстрували в м. Сімферополь АР Крим, де йому не повідомили про необхідність подати спільну з відповідачкою заяву, щодо походження їхньої дитини. Відповідачка зареєструвала дитину в порядку ст.135 Сімейного кодексу України, а батьком дитини [PERSON] вказала «[PERSON]». Таким чином, позивач вважає, що відповідачка, вказавши неправильне прізвище батька - «[PERSON]» замість «[PERSON]», фактично позбавила позивача батьківських прав. До цього часу шлюб між ними не зареєстрований, але вони проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство, разом виховують, утримують і опікують доньку. У зв'язку з цим позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 12.01.2017 року Новотроїцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області батьками, [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Допитана в якості свідка [PERSON], в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно народила доньку - [PERSON], [INFO], біологічним батьком якої являється позивач [PERSON]. Згідно ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У відповідності до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов переконання, що заявлена позовна вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання відповідача втратившим право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить ? частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Співвласником вказаної квартири є також є [PERSON]. Відповідач являється внуком позивача та зареєстрований в зазначеній квартирі, проте не проживає з 2011 року, не несе витрат на утримання квартири, у звязку із чим позивач несе витрати зі сплати житлово-комунальних послуг у підвищеному розмірі. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить ? частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 14.05.2003 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером № 948 (а.с.7) Право власності було зареєстровано в КП «БТІ»ОМР 07.07.2003 року за № 57 стор.128-кн.450пр. Відповідач зареєстрований в даній квартирі з 19.09.2011 року, що підтверджується відміткою в паспорті(а.с.4) та відповідною довідкою (а.с.8) Відповідно до акту про не проживання від 03.08.2016 року (а.с.9), відповідач в зазначеній квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не має, житловим приміщенням не користується. Позивач сплачує за комунальні послуги у підвищеному розмірі. За таких обставин, враховуючи положення ст. 383, 391, 405 ЦК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Філатова, 23/а, кв.7. Позов мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Філатова, 23 а, кв.7. Відповідач являється колишньою невісткою позивача та зареєстрована в зазначеній квартирі, проте не проживає з 30.06.2015 року, не несе витрат на утримання квартири, у звязку із чим позивач несе витрати зі сплати житлово-комунальних послуг у підвищеному розмірі. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідача в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Ак.Філатова, 23 а, кв.7, що підтверджується копією договору купівля-продажу від 19.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером № 1890 (а.с.4) та копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.5) Право власності було зареєстровано в КП «Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 08.10.2016 року за № 118 в книзі: 46 доп. К-140, що підтверджується копією витягу (а.с.3) Відповідач зареєстрована в даній квартирі з 23.08.2013 року, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.10) Відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі із сином позивача, який було розірвано рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19.01.2016 року (а.с.9) Відповідно до копій заяв (а.с.12,13), затверджених підписами сусідів та головою ЖБК «Центральний-3» відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 30.06.2015 року, особистих речей у квартирі не має, житловим приміщенням не користується. Позивач сплачує за комунальні послуги у підвищеному розмірі. За таких обставин, враховуючи положення ст. 383, 391, 405 ЦК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі, проте не проживає з 2014 року, не несе витрат на утримання квартири, у зв'язку із чим позивач несе витрати зі сплати житлово-комунальних послуг у підвищеному розмірі. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'вились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.31) Відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за йоговідсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С., за реєстровим номером № 1824 (а.с.8-9), копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с.7) Право власності було зареєстровано в КП «Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 08.10.2016 року за № 118 в книзі: 46 доп. К-140, що підтверджується копією витягу (а.с.3) Відповідач зареєстрований в даній квартирі , проте на проживає в ній з червня 2014 року , що підтверджується копією відповідної довідки (а.с.12) За таких обставин, враховуючи положення ст. 383, 391, 405 ЦК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: в будинку №24, що знаходиться в м.Херсоні, смт.Антонівка по вул.Будівнича, в якому вказує, що він відповідно до свідоцтва про право спадщину за законом від 07.05.2015р. є власником вищезазначеного житлового приміщення. Починаючи з 1989 року і до теперішнього часу відповідач у зазначеному приміщені не проживає, однак зареєстрований. У звязку з наведеним просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №24, що знаходиться в м.Херсоні, смт.Антонівка по вул.Будівнича. В судове засідання позивач не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2015р. зареєстрованого 07.05.2015р. у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності під номером обєкту 631350765101, є власником домоволодіння №24, що знаходиться в м.Херсоні, смт.Антонівка по вул.Будівельна; відповідно акту №2711 від 22.12.2015р. у будинку №24, що знаходиться в м.Херсоні, смт. Антонівка по вул.Будівнича, зареєстрований [PERSON], який за даною адресою не проживає з 1989 року, що також підтверджується домовою книгою. Відповідач залишився зареєстрованим за вищевказаною адресою, комунальні послуги не оплачує. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: в квартирі [ADDRESS], в якому вказує, що вона є користувачем вказаної квартири, однак в квартирі залишився зареєстрований відповідач, який не проживає у квартирі. У звязку з наведеним просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до контрольного талону до ордеру №281 [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до особового рахунку КП «Таврийський» за адресою [ADDRESS] квартиронаймачем є [PERSON], зареєстровані [PERSON], 16.06.1968р.н. квартиронаймач; [PERSON], 20.02.1990р.н. - син. Відповідно до довідки від 18.05.2017року виданої КП «Таврійський» за адресою [ADDRESS], зареєстрований [PERSON]. Відповідно до акту про не проживання «КП Таврійський» від 05.07.2017р. встановлено, що у квартирі [ADDRESS] не проживає [PERSON] з червня 2014 року по теперішній час. Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: в квартирі [ADDRESS], в якому вказує, що вона є наймачем вказаної квартири, однак в квартирі залишився зареєстрований відповідач. У звязку з наведеним просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд без його участі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки зареєстровані за адресою [INFO] [PERSON], 1942р.н.-квартиронаймач; [PERSON], 1964р.н.- син, [PERSON] Юрієвич,1984р.н.-онук, [PERSON], 1986р.н.-онука, [PERSON], 2013р.н. правнука. Відповідно до акту ОСББ «Кошевой» підтверджено, що [PERSON], 1986р.н. не мешкає за адресою [ADDRESS] більше двох років. Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на піставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.05.2004 року вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрований її співмешканець [PERSON] , котрий більше 10 років не проживає у цьому помешканні. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач в судовому засідані підтримала позовні вимоги, надала пояснення в їх обгрунтування аналогічні тим, що викладені у позові, просила позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти якого не заперечив позивач. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] не проживає без поважних причин більше 10 років. Відповідач не навідується до житла. Позивач не створює відповідачу перешкод у користуванні даним помешканням. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 01.04.2004 року та витягу про реєстрацію прва власності на нерухоме майно від 21.05.2004 року [PERSON] належить житловий будинокку [ADDRESS] 9 [ADDRESS] . Із будинкової книги для прописки громадян вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Поясненнями позивача [PERSON] та свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] не проживає у вищевказаному житловому будинку без поважних причин більше 10 років. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає у спірному помешканні без поважних причин понад рік, тому згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом. \~ \~ \~ \~Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов довисновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку № 7 по майдану Польовому у м. Житомирі. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 10.05.2003 по 25.08.2009 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі і з моменту його розірвання [PERSON] проживає окремо. Вона разом з їх спільною дочкою залишилась проживати у вказаній квартирі, на утримання якої відповідач не несе витрати. У судове засідання позивач не заявилась, подавши до канцелярії заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, у якій зазначив, що з листопада місяця 2010 року у спірній квартирі не проживає. Позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що [PERSON] видано ордер на жиле приміщення від 16.04.2003 за № 12875 на кімнати № 59 а, б по пл. Польовій, 7 у м. Житомирі (а. с. 61). Відповідно копії довідки КП «ВЖРЕП № 13» від 22.11.2016 за № 2508, [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради за № 607 від 10.09.2009 про надання гуртожитку № 7 по пл. Польовій у м. Житомирі статусу житлового будинку, на підставі якого було зроблено переадресацію кімнат, зокрема кімнати 59 а, б перенумеровані на квартиру 52 (а. с. 62). З акту КП «ВЖРЕП №13» від 25.01.2017 вбачається, що у квартирі № 52 в будинку № 7 по майдану Польовому у м. Житомирі станом на 25.01.2017 [PERSON] не зареєстрований та не проживає (а. с. 58). Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, [PERSON] позовні вимоги визнав і більше шести місяців не проживає у квартирі № 52 в будинку № 7 по майдану Польовому у м. Житомирі, житлом не цікавиться та не сплачує комунальні послуги, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88\~ ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved