Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що перебувала в близьких стосунках з відповідачем, народила в 2015 р. сина. Відповідач не заперечував батьківства та матеріально їй допомагав аж до пологів, однак відмовився подати заяву про реєстрацію його як батька дитини. Оскільки в зареєстрованому шлюбі вони не перебували, то відомості про батька дитини записані зі слів матері. Просить визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO], внести відповідні зміни до актового запису та стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі з підстав наведених в позові. У судовому засіданні відповідач визнав позов в повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження вказані позивач та [PERSON] /а.с. 6/. Запис про батька в актовому записі про народження вчинено відповідно до ст. 135 СК, оскільки сторони в шлюбі між собою не перебували, позивач в будь-якому іншому шлюбі не перебувала. Даний факт сторони не оспорюють. За статтею 7 Конвенції про права дитини, дитина має право знати своїх батьків. Права та обов'язки батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від нього. Відповідно до ч. 1\~ст. 126 СК України\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1\~ст. 128 СК України). Відповідно до\~ст. 128 Сімейного кодексу України\~батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Беззаперечним доказом батьківства є висновок судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч.1\~ст.143 ЦПК України\~для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду в справі була призначена генетична експертиза, згідно з висновком якої встановлено, що вірогідність біологічного батьківська відповідача щодо дитини складає величину не менше ніж 99,99 % /а.с.51-54/. Крім того, суд звертає увагу на те, що при внесенні даних в актовий запис про народження дитини, позивач зазначила ім'я і по батькові батька дитини як у відповідача - «Сергійович». Таким чином, позовні вимоги в частині визнання батьківства слід задовольнити. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, передбачено, що відповідно до ст.ст.\~213,\~215 ЦПК України\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до\~ст.134 СК України\~на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Оскільки відповідач визнається батьком дитини, то до актового запису про народження дитини слід внести відповідні зміни, зазначивши про нього відомості як про батька дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], має регулярний дохід від підприємницької діяльності, аліменти сплачувати на утримання дитини має можливість, сплачувати аліменти погоджується, з розміром аліментів, визначеним позивачкою, погоджується, тому, за таких підстав, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти слід стягувати, починаючи з дня предявлення позову, відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~ Оскільки позов задоволено і рішення ухвалено на користь позивача, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, а на користь позивачки з відповідача стягнути судовий збір за вимогу про визнання батьківства.

Outcome: approved