Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач, через канцелярію суду, подала заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю, проти надання строку для примирення категорично заперечує, оскільки протягом року проживають окремо, відповідач має іншу сім'ю, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати просить залишити за нею, також повідомила, що діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею. Заявила про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв від нього не надходило. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи обставини справи, вище викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, сторони з 08 жовтня 2010 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалось через різний склад характерів та погляд на життя. Подружні стосунки не підтримують, сімя фактично розпалась. Позивач вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить її інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 08 жовтня 2008 року (а.с.4); копії свідоцтв про народження [PERSON], 01 червня 2008 року та [PERSON], 03 травня 2010 року, батьками яких є сторони (а.с.5,6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки позивач проти цього категорично заперечила. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved