Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до Іванківського районного суду з позовом до відповідача, в якому просила виселити його з жилого будинку, що знаходиться за адресою с. Термахівка Іванківського району Київської області, вул.Жовтнева, 7. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона євласником зазначеного будинку. В ньому зареєстровані її чоловік [PERSON] та онук [PERSON]. Проживання з відповідачем є нестерпним На прохання виїхати проживати в інше житло відмовляється. \~ \~ \~ \~18.04.2018 року у справі було відкрите провадження. Вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 29.05.2018 року. Слухання справи по суті на 22.06.2018 року. \~ \~ \~ \~До початку розгляду справи по суті представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій, не визнаючи позов, зазначив, що фактично відповідач фактично не проживає у спірному будинку з квітня 2017 року, а тому позовні вимог про виселення не підлягають задоволенню: не можна виселити з будинку того, хто і так півтора роки в ньому не проживає. \~ \~ \~ \~Суд неодноразово до початку розгляду справи по суті розяснював позивачці можливість змінити предмет та підставу позову. Однак, вимоги залишені незмінними: позивачка просила виселити відповідача з її будинку і на цій підставі виписати його з нього. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов із зазначених у ньому підстав та просили задовольнити. Позивач зазначила, що відповідач у неї у будинку на даний час не проживає. Зареєструвала його у своєму будинку. Тепер через його реєстрацію у будинку вона не має права на субсидію. Тому вона хоче його виписати. Представник позивача у судовому засіданні до обставин, викладених у позові додав, що відповідач після того, як прописався у будинку позивачки (своєї бабусі) дебоширив, виганяв її з будинку, вона жила у сусідки, після повернення з АТО поведінка не з мінилася. Просив виселити відповідача з будинку позивача. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що відповідач фактично не проживає у будинку позивачки з квітня 2017 року. У травні-листопаді 2017 року він перебував у зоні АТО. Потім двічі приїздив туди (забирав речі). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено та підтверджено копіями правовстановлюючих документів, що позивачу на праві власності належить будинок, розташований по вул. Жовтнева, 7 в с. Термахівка Іванківського району Київської області: право власності встановлено рішенням Іванківського районного суду Київської області від 25.10.2016 року (справа № 366/2988/16ц) У зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON]? що підтверджено довідкою Термахівської сільської ради № 104 від 29.03.2018 року. Відповідно до відповіді, яка надійшла на адресу представника позивачки з ГУ НП в Київській області від 24.11.2017 року № 3803/109/27/01-2017 20.04.2017 року відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Проте, як вбачається з відповідей начальника Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області від 1 та 15 березня 2018 року за цим фактом, через відсутність [PERSON], неможливо провести перевірку, тому рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не прийнято. По місцю проживання [PERSON] характеризується негативно, як особа, яка у стані алкогольного спяніння поводить себе неадекватно. Відповідно до інформації Термахівської сільської ради № 02-64/132 від 16.04.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрований у будинку позивачки, але фактично там не проживає. Ця ж інформація підтверджена у довідці № 339 від 19.06.2018 року, а саме, що відповідач не проживає у будинку з квітня 2017 року. Сам факт реєстрації відповідача в належному позивачу житловому будинку перешкоджає їй як власнику здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, проте, не підлягає захисту в обраний нею спосіб. У відповідності зі ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно із ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.82 ЦПК України. Як вбачається з викладеного вище, і не оспорюється жодним з учасників справи, відповідач фактично у будинку позивачки не проживає з квітня 2017 року. Проте, залишається там зареєстрованим. Позовні ж вимоги позивачки зводяться саме до «виселення» відповідача з її будинку. Як зазначалось вище, судом під час підготовчого судового засідання, до початку розгляду справи по суті, неодноразово наголошувалось позивачці та її представнику про можливість, з урахуванням відзиву на позов, зміни позовних вимог чи предмета позову. Вони цим правом не скористались. Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 13 ЦПК України «суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках». В цій же статті зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Тому, виходячи із заявленого позивачкою способу захисту свого порушеного права «виселення» відповідача, суд погоджується з представником відповідача, що такий позов не може бути задоволено, оскільки відповідач у будинку, з якого його просить виселити позивачка, фактично не проживає понад рік. Питання зняття з реєстрації такої особи може бути наслідком задоволення інших позовних вимог (інший предмет позову). Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~поняття реєстрації визначено як внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~підставою для зняття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог про виселення відповідача слід відмовити. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed