Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У своєму позові позивач вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис №8459. Той факт, що позивач є донькою [PERSON] підтверджується наступними документами : свідоцтвом про народження позивача, де вона зазначена як [PERSON], а її батьком зазначений [PERSON]; свідоцтвом про одруження від 24.09.1999р., яким підтверджується зміна її прізвища з [PERSON] на [PERSON]; свідоцтвом про одруження від 16.02.2001р., яким підтверджується зміна її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Позивач в цій квартирі зареєстрована та постійно проживаю з 1996 року. Зазначена квартира належала батькові позивача в порядку спадкування за законом після смерті його матері (її бабусі) - [PERSON], яка померла [INFO], актовий запис №2956, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 30.03.1997р. За життя батько прийняв спадщину, оскільки звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У вказаній нотаріальній конторі заведено спадкову справу. Проте документи про право власності на своє ім'я він за життя не отримав, внаслідок чого право власності на вказану квартира до теперішнього часу залишається зареєстрованим за бабусею позивача - [PERSON]. Заповіт батько позивача не залишив, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] - дружина, позивач - [PERSON], донька; син ( брат позивача) - [PERSON]. Протягом 6 місяців після смерті батька - [PERSON] ніхто до нотаріальної контори не звертався. Єдиним спадкоємцем, який вступив в управління спадковим майном є позивач по справі, [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління квартирою [ADDRESS], оскільки вона в ній постійно проживає, користується нею та сплачує комунальні послуги. Окрім того, правовстановлюючі документи на вказану квартиру знаходяться у позивача. У грудні 2016 року позивач спробувала оформити спадщину після смерті батька, проте коли вона звернулася до нотаріуса, то дізналася, що у Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі після його смерті заведено спадкову справу. Звернувшись до вказаної нотаріальної контори, позивач дізналася, що її мати - [PERSON] також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте зробила вона це не у встановлений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а також у 2016 році. Як роз'яснили позивачу в нотаріальній конторі, підставою заведення спадкової справи стало те, що мати надала довідку про те, що вона була зареєстрована разом з батьком на момент його смерті за адресою: [ADDRESS]. Позивач категорично не погоджується з тим, що її мати є спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки проживання разом із спадкодавцем за однією адресою є підставою для прийняття спадщини в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України, а не в розумінні п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, за правилами якого здійснюється спадкування в даному випадку. Позивач вважає, що її брат, незважаючи на те, що був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент смерті останнього також не є таким, що прийняв спадщину, оскільки не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не вступав в управління спадковим майном. Неповнолітнім на момент смерті батька він також не був. Таким чином, відповідач по справі [PERSON] також не може вважатися таким, що прийняв спадщину. Згідно відповіді Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, позивач може мати право лише на 1 /3 частку у спадковому майні, хоча лише вона вступила у фактичне управління спадковим майном, що свідчить про прийняття нею спадщини в цілому. У своєму позові позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій вказала, що свій позов підтримує і просить його задовольнити, та розглянути справу без її участі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву, в якій вказали, що проти позову не заперечують і просить розглянути справу без їх участі. Треті особи - представник Першої Запорізької державної нотаріальної контори та представник Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис №8459 від 24.09.2001 року. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.03.1997р. встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя зроблений актовий запис №2956. Із свідоцтва про народження позивача, де вона зазначена як [PERSON], а її батьком зазначений [PERSON]; із свідоцтва про одруження від 24.09.1999р., яким підтверджується зміна її прізвища з [PERSON] на [PERSON]; із свідоцтвом про одруження від 16.02.2001р., яким підтверджується зміна її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Встановлено, що позивач є донькою [PERSON] Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] - дружина, позивач - [PERSON], донька; син ( брат позивача) - [PERSON]. Із технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] встановлено, що її власником є - [PERSON]. Із спадкової справи № 221/97 від 20.05.1997 року з Першої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори звернувся син померлої - [PERSON]. Із спадкової справи № 111/2016 від 26.04.2016 року з Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою до нотаріальної контори звернулася дружина померлого - [PERSON]. Суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем, який вступив в управління спадковим майном є позивач по справі, [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління квартирою [ADDRESS], оскільки вона в ній постійно проживає, користується нею та сплачує комунальні послуги, про що свідчать квитанції про оплату комунальних послуг з 1998 року о теперішній час. Які позивач надала із своєю заявою до матеріалів справи. Окрім того, правовстановлюючі документи на вказану квартиру знаходяться у позивача. Згідно ст. 548 ЦК УРСР (Прийняття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ураховуючи вказані вище положення ЦК УРСР, квартира [ADDRESS] входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті мого батька [PERSON]. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень чинного Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004р., його положення застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки на момент смерті як батька ([INFO]), так і бабусі ([INFO]) та протягом 6 місяців з дня їх смерті, діяв Цивільний Кодекс Української PCP від 18.07.1963р., то спадкування повинно відбуватися згідно правил, визначених саме ЦК УРСР. Трактування зазначеного пункту розкрите у п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якого відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом Згідно ч.І, 2 ст. 524 ЦК УРСР (Підстави спадкоємства), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ч.І ст. 529 ЦК УРСР (Перша черга спадкоємців за законом), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно положень ст. 549 ЦК УРСР (Дії, що свідчать про прийняття спадщини), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] знайшов свої докази та обґрунтування і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved