Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач, будучи батьком дитини та зобовязаним її утримувати до досягнення дитиною повноліття, від виконання свого обовязку ухиляється. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, але до суду від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшли документи, отримані у звязку з виконанням доручення суду про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій на території Російської Федерації, згідно з якими відповідач визнав предявлені позовні вимоги та погодився на розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, [PERSON], [INFO], є неповнолітньою дитиною сторін у справі (а.с.7). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Між тим, суд зазначає, що станом на день звернення позивача із зазначеним позовом, положеннями частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України було передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, були\~внесені зміни до положень частини 2\~статті 182 Сімейного кодексу України, які набрали чинності 08 липня 2017 року, та відповідно до яких частина 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~була викладена в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, з урахуванням приписів наведених вище правових норм та встановлених судом обставин, які мають істотне значення, зокрема, згода відповідача з позовними вимогами, суд уважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, визначаючи строк, з якого та до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм статті 180 та частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, у відповідності до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved