Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач з моменту припинення подружніх стосунків із позивачем, а саме з січня 2013 року не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не забезпечує доступ до культурних та інших духовних цінностей. Від тоді, і до сьогоднішнього дня останній дитину не утримує, жодних подарунків чи матеріальної допомоги не надає, більше того, він жодного разу не зателефонував та не поцікавився їхньою донькою, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Також позивач пояснила, що відповідач [PERSON] донькою не цікавиться, не займається її вихованням, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив,що насправді він намагався спілкуватись із донькою, але позивач по справі всіляко йому перешкоджала. Що стосується боргу по аліментам, то він може в любий час його погасити. Тому вважає, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити. Представник третьої особи, в судовому засіданні не з'явився, проте подав заяву якою просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримує. Таким чином, заслухавши пояснення сторін, свідків, допитавши дитину, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Так, свідок [PERSON] в суді пояснив, що він знає з дитинства позивача, тому добре знає як та виходила заміж, народила дитину, а згодом розірвала шлюб. Він часто спілкується з позивачем, перебуває в дружніх відносин, тому йому відомо,що батько дитини не цікавиться дитиною, він допомагає позивачу відводити та забирати дитину з садочку. Він спілкується з дитиною, яка говорить,що тата не пам'ятає. Аналогічні показання надав свідок [PERSON], який є сусідом позивача, підтвердив що тривалий час(роки) не бачив відповідача. Вихованням та утриманням дитини займаються мати та її батьки, з якими вони разом проживають. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 вересня 2011 року, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] (а.с. 9). Згідно заочного рішення Заставнінського районного суду Чернівецької області від 25.03.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). Заочним рішенням Заставнінського районного суду Чернівецької області від 06.10.2015 року стягуються з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] по 600 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття , починаючи з 18.08.2015 року(а.с.30). Із довідки-розрахунок від 07.12.2017 року № 5494 вбачається, що станом на 01.12.2017 року заборгованість становить 16471,00 гривень. Жодного місяця аліменти не сплачувались відповідачем. (а.с. 53). Аналогічні відомості містяться і у довідці-розрахунку від 20.12.2017 року № 14.4-20/5572 про новий борг по аліментам відповідача ( а.с. 64) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Заставнінської районної адміністрації від 07.12.2017 року № 01-39/21-2397, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.52). Також з цього висновку суд вбачає, що службі у справах дітей відповідач ще у червні 2017 року пообіцяв погасити борг по аліментам та звертатись до органу опіки та піклування для визначення йому порядку спілкування з дитиною. Опитавши дитину в присутності батьків суд визначив, що дитина не знає відповідача як батька, назвавши батьком іншого чоловіка по імені [PERSON], стверджує що відповідач був дуже давно у неї у садочку, при цьому добре знає бабусю [PERSON] (яка є мамою відповідача), яка з нею спілкується, приносить подарунки. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованні дитини, що також стверджується довідкою Заставнінського дошкільного навчального закладу№3. (а.с.12). Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Твердження відповідача про те,що він намагався спілкуватись із дитиною, але йому позивач всіляко перешкоджає, суд розцінює як намагання виправдовувати свою поведінку, оскільки будь-які об'єктивні дані що підтверджують такий факт відповідачем не надано, крім того ні під час розгляду питання доцільності позбавлення його батьківських прав у Заставнянській райдержадміністрації, ні в суді відповідач не вчинив жодних дій для налагодження контакту з дитиною, крім цього незважаючи на обіцяння не сплачував аліменти. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 164-166, 180-183 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved