Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 15 червня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Станишівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного, що й привело до розпаду їхньої сімї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з 15 червня 2016 року, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає. Просить після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по оплаті судового збору. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу, щодо місця проживання дітей зазначає, що у них з відповідачем з приводу цього просить спору немає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Головін». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, вказавши що спору у них з позивачкою щодо місця проживання дітей, які в даний час проживають біля нього, немає . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15 червня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Станишівській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис за № 04. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з 15 червня 2016 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки і разом не проживають, на примирення не згідні, на розірванні шлюбу наполягають, оскільки вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому просять суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі задоволення позову судові витрати в сумі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи наведене,

Outcome: approved