Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю відповідно [PERSON] , яка є донькою позивача. Від самого народження онука позивач у більшій мірі опікувалася ним, відповідачі не приділяли увагу вихованню та розвитку дитини. Дитина є хворою, потребує лікування та догляду. Відповідачі від народження дитини близько двох років проживали разом з дитиною у будинку позивача, за час проживання в м. Рубіжне вони зловживали алкогольними напоями та мало приділяли уваги своїй дитині. З жовтня 2018 року відповідач [PERSON] , як відомо позивачу, звільнився з військової служби та поїхав на свою батьківщину до Кіровоградської області, з того часу вона його не бачила та жодних звісток від нього не надходило. Відповідач [PERSON] також у жовтні 2018 року поїхала зі своїм чоловіком до Кіровоградської області, але приблизно через 3-4 місяці повернулася додому, оскільки, як вона зазначила, вони з чоловіком посварилися та припинили шлюбні відносини. Близько 3-4 місяців [PERSON] проживала в м. Рубіжне, в цей час вона знову зловживала алкоголем та майже не займалась вихованням сина. Згодом, приблизно у березні 2019 року донька позивача поїхала з м. Рубіжне, а перед цим брала кредити та покинули дитину, на даний час її місцезнаходження не відоме, та за чутками, які відомі позивача, [PERSON] поїхала до с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, де вона народилася, однак на запит позивача, Бахмацькою міською радою було надано повідомлення, що [PERSON] дійсно приїздила, однак там не проживала та не проживає, її місцезнаходження не відоме. У зв`язку з тим, що відповідачі не цікавляться життям та здоров`ям дитини, матеріально не підтримують та і взагалі не спілкуються з сином, ведуть мігруючий спосіб життя та зловживають алкоголем, позивач, враховуючи те, що весь цей час дитина знаходиться на її забезпеченні, просила суд: позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; призначити її опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачів у встановленому законом розмірі аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоархангельської селищної рада в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 20.09.2021 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України та витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.04.2021 року № 263 (а.с.6,14). [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бахмацького районного управління юстиції, та яка наразі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.04.2021 року № 263 та відповіддю Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.06.2021 року № 023-122/3652 (а.с.12,14,35). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України та відомостями Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 19.07.2021 року № 102/12-23 (а.с.8, 42). 21.04.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.04.2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.13). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 401, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.10.2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, та який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.04.2021 року № 263 (а.с.10, 14). Відповідно до вимоги оплати Credit Kasa від 20.03.2021 року [PERSON] , вбачається, що вона порушила зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором № 0566-0361 від 13.12.2020 року та в неї наявна заборгованість в розмірі 2 144, 00 грн. (а.с.20). Постановами Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.05.2017 року та Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.07.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-20 та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідно (а.с.22-23). За інформацією, наданою Рубіжанським міським центром соціальних служб від 01.03.2021 року № 86/1, вбачається, що [PERSON] звернулася щодо отримання інформації результатів соціального супроводу сім`ї, на що було повідомлено, що сім`я перебувала під соціальним супроводом в центрі соціальних служб з 21.02.2020 року по 22.06.2020 рік з метою формування навичок відповідального батьківства, результат соціального супроводу досягнуто повністю (а.с.15). З інформації, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради Луганської області від 10.03.2021 року № 01-26-114 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з бабусею [PERSON] , батьки дитини за даною адресою не проживають більше 2-х років, спостерігається лікарем-педіатром дільничним КНП «ЦПМСД» Рубіжанської міської ради с дз: Дисплатична кардіопатія, Деформація грудної клітини, ОНР І рівня. При відвідуванні лікаря педіатра дитину супроводжує бабуся, вона також виконує догляд дитиною згідно рекомендацій медичних працівників, батьки дитини [PERSON] у лікуванні та вихованні участі не приймають (а.с.16). З повідомлення старости Бахмацької міської ради від 18.02.2021 року № 47 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований і не проживає. Зі слів сусідів, вказана громадянка приїздила сюди, але це було вже давно, і про місце її перебування їм не відомо (а.с.18). З висновку про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] від 25.06.2021 року № 016-062/3808, виданого виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області вбачається, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, так враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 18.06.2021 року, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с.37-40). Атом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 10.03.2021 року встановлено, що старостою села Мар`янівка Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] . Обстеженням було встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , 1947 року народження та [PERSON] , 1988 року народження. Житлово-побутові умови проживання сім`ї [PERSON] не задовільні, не відповідають санітарним вимогам. [PERSON] тривалий час не працює, в центрі зайнятості населення на обліку не перебуває, веде нетверезий спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Син [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований та не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 164 СК України, староста села вважає, що батько [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав по відношенню до своєї дитини [PERSON] , за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.17). Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В положеннях ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України закріплено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Приймаючи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а також висновок Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області та акт обстеження житлово-побутових умов проживання, суд вважає можливим позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. На підставі ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до вимоги позивача в частині призначення її опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення позивача опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині та зазначає позивачу, що це не позбавляє її права звернутися до органу опіки та піклування про призначення її опікуном. Стаття 166 СК України визначає правові наслідки позбавлення батьківських прав. 1. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. 2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 3. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ч. 5 ст. 183 СК України аліменти на утримання однієї дитини стягуються у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд, на підставі ч. 3 ст. 166 СК України застосовуючи наслідки позбавлення батьківських прав, а також беручі до уваги вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , вважає необхідним стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідачів. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України пропорційно з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 908 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням (а.с.5).

Outcome: partial