Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з 2017 року, проживають окремо, та спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження сім`ї, на думку позивача не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити (а.с.1-3). Ухвалою від 18.11.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 10.12.2019 року о 09:00 годині (а.с.24). В підготовче засідання сторони не прибули, хоча були сповіщені належним чином (а.с.26-28). 10.12.2019 року ухвалою суду підготовчий розгляд по справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 15.01.2020 року о 11:30 годині (а.с.31). Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином згідно вимог діючого законодавства (а.с.33). На адресу суду подала заяву в якій наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, в разі неявки відповідача згодна на заочний розгляд (а.с.29). Відповідач, до суду не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (а.с.23). Суд направляв повідомлення про виклик в підготовче засідання на 10.12.2019 року (а.с.27,28) та у судове засідання (а.с 35, 36) які відповідачем отримані. Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.29). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 квітня 2017 року у Болградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №54, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від цього шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.8). По твердженню позивача їх шлюбні відносини припинені з 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, місце перебування відповідача їй не відомо (а.с.1-3). Позивач категорично миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу (а.с.29). Відповідач жодних заперечень до суду не надав. Доводів позивача - не спростував. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач подала заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.29). Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається « [PERSON] ». Положеннями ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 768.40 гривен - судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved