Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на наступне. 25 вересня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2014 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають із нею. За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 року, з відповідача стягуються на користь позивачки на утримання дітей аліменти за виконавчим листом № 2/0182/3188 від 25.09.2014 року (виконавче провадження АСВП № 45122406) в розмірі 500 грн. на кожну дитину на місяць. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, за даним виконавчим листом стягнення аліментів щодо нього припинено, аліменти продовжують стягуватися на двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Нікопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, за відповідачем рахується заборгованість станом на 01.07.2019 року в розмірі 10 021,00 грн. Як вбачаться із розрахунку, з вересня 2018 року відповідач виплату аліментів здійснює не в повному обсязі. 03.07.2018 року законодавством встановлено, що розмір аліментів має бути не меншим гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Відповідачу було відомо, що з вересня 2018 року розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становило на вересень 2018 року 972,00 грн. на одну дитину щомісяця, але відповідач продовжував безпідставно сплачувати по 500,00 грн. на дитину в місяць. Відповідно до розрахунку заборгованості, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів нараховується за період липень 2018 року - червень 2019 року і складає 17 418,15 грн. Тому, оскільки відповідачем добровільно не сплачуються аліменти на утримання сина, вона вимушена звернутись до суду та просить стягнути на її користь суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.17). Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що сплачує аліменти добросовісно, хоча із затримкою через певні труднощі (на утриманні відповідача знаходяться пристарілі батьки, а також відсутній постійний дохід). Крім того, посилається на те, що розрахунок заборгованості застарілий, оскільки на даний момент відсутня заборгованість зі сплати аліментів. 23 квітня 2020 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, а саме 10 021,00 грн. В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні уточненого позову наполягала, просила його задовольнити (а.с.47). Відповідач в судове засідання не прибув, також надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення уточненого позову не заперечує (а.с.48). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це - додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом встановлено, що 25 вересня 1999 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2014 року (а.с.5). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.3-4). Після розірвання шлюбу діти проживають із позивачкою (а.с.7). За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2014 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.11.2014 року, з відповідача стягуються на користь позивачки на утримання дітей аліменти за виконавчим листом № 2/0182/3188/2014 від 25.09.2014 року (виконавче провадження АСВП № 45122406) в розмірі 500 грн. на кожну дитину на місяць (а.с.6-9). [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, за даним виконавчим листом стягнення аліментів щодо нього припинено, аліменти продовжують стягуватися на двох дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Нікопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за відповідачем рахується заборгованість станом на 01.07.2019 року в розмірі 10 021,00 грн. (а.с.10-11). Відповідно до наданого позивачкою розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, розрахована з вересня 2018 року по червень 2019 року, складає 17 418,15 грн. (а.с.12). З урахуванням всіх обставин справи та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог уточненої позовної заяви і те, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань не може перевищувати 100 % заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити. Водночас, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved