Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 11, що розташований за адресою: с. Рудня-Городище Житомирського району Житомирської області по вул. Рад. В судове засідання сторони не з'явились. Проте, як від позивача так і від відповідача по даній справі надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач заявлений позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач спрямованою до суду заявою до даного позову ставлення не виказав. Відтак, судом вирішено проводити слухання справи за відсутності сторін. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 15 травня 2014 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки виданої відповідачем 4 грудня 2014 року (а.с.16) за життя останньому належав спірний у справі житловий будинок, право власності на який не зареєстровано (а.с.9). Відповідно до листа нотаріуса від 19 грудня 2014 року, заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подала лише позивач (а.с.7). Постановою № 1881/02-31 від 19 грудня 2014 року нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний у справі житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. За таких обставин, позивач вказує, що на момент побудови вищевказаного житлового будинку законодавством його реєстрація не передбачалась, а тому її покійний батько даних дій і не вчиняв, однак на тепер вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам спадкового права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що спадкодавець за життя був фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином документи на право власності ним оформленні не були, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті батька, чітко передбачено ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат з відповідача в розмірі 527,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved