Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 04.09.2018 року між нею та КС «Імперіал ЛТД» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги та став кредитором за кредитними договорами № 4819 від 23.03.2015 року, № 4690 від 16.12.2014 року, № 3849 від 30.10.2013 року та № 4398 від 16.06.2014 року, укладеними між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] Відповідно до кредитного договору № 4819 від 23.03.2015 року відповідач від КС «Імперіал ЛТД» отримала кредит одним траншем у розмірі 900,00 грн., кредитного договору № 4398 від 16.06.2014 року - 1000 грн., кредитного договору № 4690 від 16.12.2014 року - 1200 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та строком дії вказаного договору 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту і діє до повного виконання зобов`язань. 30.10.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3849, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1 100,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та строком дії вказаного договору 6 фактичних місяців від дати отримання кредиту і діє до повного виконання зобов`язань. Відповідач до 25 числа кожного місяця повинна була сплачувати відсотки за користування кредитами та самі кредити, однак умови вказаних договорів не виконала. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов зазначених кредитних договорів, станом на 04.09.2018 року утворилася заборгованість у розмір 21 225,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 03.06.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» зареєстрована в реєстрі 24.04.2008 року за № 1 377 102 0000 000613 з видом діяльності: 64.19 Інші види грошового представництва, 64.92 Інші види кредитування (а.с.37). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.01.2019 року за № 71 (а.с.45, 49). [PERSON] 30.10.2013 року звернулася в кредитний комітет Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» із заявою про надання кредиту у розмірі 1100 грн. на 6 місяців з щомісячними витратами у розмірі 600 грн. (а.с.3) 30.10.2013 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 3849, відповідно до умов якого спілка надає кредит строком на 6 місяців у сумі 1 100,00 гривень під 70% річних на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, відсотки за користування кредитом на умовах визначених цим договором (а.с. 4-5). [PERSON] було видано грошові кошти у розмірі 1 100 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.10.2013 року (а.с.7). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3849 від 30.10.2013 року борг станом на 04.09.2018 року становить 5 558,39 грн. (а.с.8). 16.12.2014 року [PERSON] звернулася в кредитний комітет Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» із заявою про надання кредиту у розмірі 1200 грн. на 24 місяці з щомісячними витратами у розмірі 300 грн. (а.с.9) 16.12.2014 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 4690, відповідно до умов якого спілка надає кредит строком на 24 місяці у сумі 1 200,00 гривень під 70% річних на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, відсотки за користування кредитом на умовах визначених цим договором (а.с. 10-11). [PERSON] було видано кількома траншами грошові кошти у розмірі 1200 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 16.12.2014 року та 29.04.2015 року (а.с.14, 15). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4690 від 16.12.2014 року борг станом на 04.09.2018 року становить 6 111,76 грн. (а.с.16). 16.06.2014 року [PERSON] звернулася в кредитний комітет Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» із заявою про надання кредиту у розмірі 1 000 грн. на 24 місяці з щомісячними витратами у розмірі 300 грн. (а.с.17) 16.06.2014 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 4398, відповідно до умов якого спілка надає кредит строком на 24 місяці у сумі 1000,00 гривень під 70% річних на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, відсотки за користування кредитом на умовах визначених цим договором (а.с. 18-19). [PERSON] було видано кількома траншами грошові кошти у розмірі 990,00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 16.06.2014 року, 31.07.2014 року та 01.10.2014 року (а.с.22, 24, 26). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4398 від 16.06.2014 року борг станом на 04.09.2018 року становить 5 039,89 грн. (а.с.29). 23.03.2015 року [PERSON] звернулася в кредитний комітет Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» із заявою про надання кредиту у розмірі 2000 грн. на 24 місяці з щомісячними витратами у розмірі 500 грн. (а.с.30) 23.03.2015 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 4819, відповідно до умов якого спілка надає кредит строком на 24 місяці у сумі 2000,00 гривень під 70% річних на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, відсотки за користування кредитом на умовах визначених цим договором (а.с. 31-32). [PERSON] було видано грошові кошти у розмірі 900, 00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 23.03.2015 року (а.с.35). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4819 від 23.03.2015 року борг станом на 04.09.2018 року становить 4 595,23 грн. (а.с.36). 04.09.2018 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами № 4819 від 23.03.2015 року, № 4690 від 16.12.2014 року, № 3849 від 30.10.2013 року та № 4398 від 16.06.2014 року та 04.09.2018 року лист - повідомлення направлено боржнику (а.с.38, 39). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту (а.с. 44). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. А згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. У п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III, вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа. Аналогічна позиція вже висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16). Таким чином, беручи до уваги те, що позивач як фізична особа, не може бути банком або іншою фінансовою установою, а тому не має права вимоги за кредитними договорами № 4819 від 23.03.2015 року, № 4690 від 16.12.2014 року, № 3849 від 30.10.2013 року та № 4398 від 16.06.2014 року, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed