overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 18 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 37. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство. Вважає, що сім'я фактично розпалась, миритися не бажає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] - [INFO] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 37 (а.с.23). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки, позивач при зверненні з позовом судовий збір не сплачувала, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 18 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського обласного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 805. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні характери та погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. 23.06.2015 року від позивача надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить судові втрати покласти на неї. 23.06.2015 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує, спору щодо місця проживання доньки немає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого повторно 29.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського обласного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 805 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Подальше проживання сторін неможливе, оскільки сторони мають різні погляди на життя та різні характери, проживають окремо, не підтримують сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 19.08.2008 року та зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1341. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має різні погляди на життя та сімю. На протязі пяти років сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають і спільне господарство не ведуть. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити проживати при ній. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 047945, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1341 (а.с. 3). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 086002 (а.с. 4). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітнього сина для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 19.10.2007 року та зареєстровано Виконавчим комітетом Першотравенською селищною радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 26. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, щоспільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, між нею та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки фактично у неї склались нові стосунки з іншим чоловіком і на примирення вона не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 038166, виданим Виконавчим комітетом Першотравенською селищною радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 26 (а.с. 8). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 148096 (а.с. 6). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 19 лютого 2010 року в Управлінні записів актів цивільного стану Адміністрації міста Смоленськ, актовий запис № 254. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час сімя існує тільки формально. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених вище підстав та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.20). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МП №612104, виданим 19.02.2010 року Управлінням записів актів цивільного стану Адміністрації міста Смоленськ, актовий запис №254 (а.с.5). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). На час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Проживають окремо з квітня 2015 року. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки, оскільки у кожного із них різні погляди на життя, на виховання дитини, на ведення домашнього господарств, за таких умов подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.01.1979 року та зареєстровано міським відділом ЗАГС м. Красноармійськ Донецької області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Тривалий час вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач в судове засідання не зявилася. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.01.1979 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 268790, виданим міським відділом ЗАГС м. Красноармійськ Донецької області, актовий запис № 30 (а.с. 7). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, що призвело до того, що вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.01.2011 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 42. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, що призвело до того, що вони спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Дітей після розірвання шлюбу просить залишити при ній та стягнути судові витрати. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також просила відновити їй дошлюбне прізвище «Кадетова». Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 074857, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 42 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON] Даніла Вадимовича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 154781 (а.с. 6) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 233964 (а.с. 5) . Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітніх дітей для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.04.2013 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 455. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Доньку після розірвання шлюбу просить залишити при ній та стягнути судові витрати. 24.10.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 24.10.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.04.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 101589, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 455 (а.с. 6). Сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 202404 (а.с. 3). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітню доньку для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 20.11.1993 року та зареєстрований Високопічською сільською радою Житомирського району, Житомирської області, актовий запис № 22. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, сторони мають різні характери, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільне господарство з вересня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину лазун [PERSON], [INFO] та двох повнолітніх дітей: лазун Олександра [INFO] та [PERSON] [INFO] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував ( а.с.13). Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І1-ТП № 384903, виданим Високопічською сільською Радою Житомирського району, Житомирської області, актовий запис № 22 ( а.с.3). Сторони фактично припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з вересня 2016 року, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку - [PERSON] [INFO] ( що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved