Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона згідно Договору дарування квартири від 12.11.2005 року є власником зазначеної квартири. З відповідачем до 2008 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2008 року в ній не проживає, його речей у квартирі немає, але перебування його на реєстраційному обліку створює їй фінансові труднощі, оскільки відповідач не сплачує комунальні платежі, які на нього нараховуються. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Договору дарування квартири від 12.11.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9257060 від 13.12.2005 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7, 8). Як убачається зі змісту позову позивач та відповідач до 2008 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с.2-3). Відповідач з 11.10.2007 року є зареєстрованим в зазначеній вище квартирі (а.с.9а, 20). Згідно акта від 25.07.2018 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] установлено, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2008 року (а.с.10). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад шість місяців установлена судом на підставі матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved