Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації, третя особа: Державне підприємство «Місцеві дороги Запорізької області» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільної дороги. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27 квітня 2019 року у світлий час доби, керуючи автомобілем «FORD FUSION», рухалась по автомобільній дорозі О-08.08.23 на території Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області (далі автодорога) зі швидкістю близько 80 км/год. Інші автомобілі в зоні видимості були відсутні. На 19-му кілометрі автомобільної дороги автодорога має поворот, який обмежує видимість. На відстані близько 20-30 метрів від закінчення повороту асфальтована частина автомобільної дороги різко закінчується та починається дорога, вкрита гранітним щебенем. При цьому перепад дороги є досить суттєвим близько 20-30 см. Візуально визначити закінчення гранітного покриття на вказаній швидкості не можливо, адже колір автомобільної дороги з асфальтним покриттям та без покриття в наслідок часу майже не відрізняються. Крім того, на ділянці автомобільної дороги, що передувала місцю ДТП, відсутні дорожні знаки, що попереджають про зміну дорожньої обстановки, аварійну небезпеку ділянки чи обмежують швидкість тощо. Після різкого виїзду на частину дороги, вкриту гранітним щебнем, коефіцієнт щеплення автомобіля з дорогою змінився, що призвело до заносу, з яким Позивач впоратися не змогла. У постанові Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі по справі № 331/2009/19 про адміністративне правопорушення відносно Позивача про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що за відсутності доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання Позивачем вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи, а також приймаючи до уваги невідповідність ділянки дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, вимогам державних стандартів, в її діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з обставинами виникнення дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Провадження по справі № 331/2009/19 було закрито на підставі ч. 1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, розмір останнього склав 156480,61 грн. Згідно відповіді Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 06.05.2019 року № 23/742, відрізок автомобільної дороги, де сталося ДТП перебуває на балансі Державного агентства автомобільних доріг України в управлінні місцевих органів влади. 02.05.2019 року позивач звернулася до Державного підприємства «Місцеві дороги Запорізької області» з інформаційним запитом та отримала відповідь, в якій зазначено, що у зв`язку з децентралізацією дорожнього господарства автомобільні дороги загального користування місцевого значення Запорізької області з 01.01.2018 року передані із сфери управління Укравтодору до сфери управління облдержадміністрації, з балансу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на баланс Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації у незадовільному стані. Замовником на виконання дорожніх робіт в 2019 році є Державне підприємство «Місцеві дороги Запорізької області». Також в цій же відповіді зазначено, що Рішенням Кам`янсько-Дніпровської ОТГ в квітні 2019 року з місцевого бюджету виділено 200 тисяч гривень на виготовлення проектно-кошторисної документації реконструкції автодороги та встановлення дорожніх знаків у майбутньому. Позивач вважає, що дії відповідача, які виразились у неналежному виконанні своїх обов`язків і стали причиною ДТП, тому просила суд стягнути з відповідача завдані матеріальні збитки у розмірі 228305,25 грн. та судові витрати. Ухвалою суді від 08.10.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. 25.10.2019 року на адресу суду від позивача надійшов уточнений позов. Ухвалою суду від 28.10.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 20.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Департамент заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав недоведеності позивачем обставин, що ділянка автомобільної дороги Т.08.08.23, визначеної в матеріалах адміністративної справи як місце ДТП, саме ділянка автомобільної дороги загального користування місцевого значення О080823, /Т-08-04/ Дніпровка, оскільки згідно переліку обласних автомобільних доріг загального користування місцевого значення Запорізької області, відсутня дорога Т.08.08.23. Відповідач зазначив, що ділянка автомобільної дороги загального користування місцевого значення О080823, /Т-08-04/ Дніпровка, на 19-му кілометрі має асфальтобетонне покриття і знаходиться в задовільному стані, а оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні обставини, які б свідчили про зв`язок між станом автомобільної дороги О080823, /Т-08-04/ Дніпровка та ДТП за участю позивача, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідачем зазначено, що надана позивачем експертна оцінка матеріальних збитків не може бути врахована судом при винесенні рішення, оскільки в звіті не врахований стан транспортного засобу до ДТП, що підвищило оцінену вартість відновлюваного ремонту від реального ремонту (а.с.74-79). 28.11.2019 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначає, що посилання представника відповідача на матеріали адміністративної справи, а саме на відсутність обставин, які б свідчили про зв`язок між станом автомобільної дороги О080823, /Т-08-04/ Дніпровка та ДТП за участю позивача є хибними, оскільки відповідно до Розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації від 15.11.2017 року № 606 на підставі якого здійснено приймання - передача автодоріг загального користування місцевого значення в Запорізькій області зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління Запорізької обласної державної адміністрації. Тим же Розпорядженням було закріплено автомобільні дороги загального користування місцевого значення на території Запорізької області за Департаментом промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації на праві оперативного управління. Крім того, відповідачем у своїй відповіді від 06.05.19. № 24-ЮО-е на інформаційний запит, підтверджено факт передачі автодороги О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка загального користування місцевого значення з балансу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на баланс Відповідача, отримання фінансування на ремонт автодороги О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка із загальним обсягом 19983,50 тис. гривень. Крім того, Державне підприємство «Місцеві дороги Запорізької області» надало відповідь відповідно до якої, у зв`язку з децентралізацією дорожнього господарства автомобільні дороги загального користування місцевого значення Запорізької області з 01.01.2018 року передані із сфери управління Укравтодору до сфери управління облдержадміністрації, з балансу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на баланс Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації у незадовільному стані (а.с.111-112). 04.12.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача, відповідно до яких Департамент заперечує перебування на своєму балансі автомобільної дороги Т.08.08.23, зазначеної в матеріалах адміністративної справи №332/2009/09. Крім того, позивач самовільно визначив місцем скоєння ДТП автомобільну дорогу О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка, однак на сьогоднішній день відсутні будь-які провадження, пов`язані з неналежним забезпеченням безпеки дорожнього руху з автомобільною дорогою О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка (а.с.120-122). 13.12.2019 року на адресу суду від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позову, в яких зазначено про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2019 року та відповідно до схеми місця ДТП, пригода за участю [PERSON] сталася на 19-му кілометрі автомобільної дороги з назвою та індексом Т.08.08.23. Згідно до Переліку автомобільних доріг загального користування місцевого значення Запорізької області, які перебували з 01.01.2018 р. по 01.07.2019 р. на балансі відповідача та третьої особи відсутня автомобільна дорога Т.08.08.23. Щодо автомобільної дороги О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка, третя особа зазначає, що на 19-му кілометрі своєї протяжності має асфальтобетонне покриття, знаходиться в задовільному стані та не має жодного значення до ділянки дороги визначеної матеріалами адміністративної справи де сталося ДТП. Крім того, висновками спеціаліста встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 156 480,61 грн., а вартість автомобіля до ДТП 162279,88 грн., також зазначено, що двигун автомобіля потребував капітального ремонту на суму 66809 грн. через його перегрівання внаслідок перекидання, отже загальна вартість ремонту становить 223 289,61 грн., що значно перевищує вартість автомобіля до ДТП. На підставі викладеного представник третьої особи просив суд відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 134-141). 29.01.2020 року в судовому засіданні ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 210). 12.05.2020 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині відшкодування втрат індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми, просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 235212,448 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн. Зазначену заяву про збільшення позовних вимог представник позивача не підтримав. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та представника позивача надійшла спільна заява, в якій вони просили розгляду справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог, та просили заяву про збільшення позовних вимог залишити без розгляду. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Департаменту, в якій представник зазначив, що Департамент заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представники третьої особи в судове засідання не з`явилися, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 27.04.2019 року за участю позивача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2019 року у справі №331/2009/19 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення (а.с. 44). Вказаною постановою встановлено, що 27 квітня 2019 року у світлий час доби [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD», рухалась по автомобільній дорозі Т.08.08.23 на території Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області зі швидкістю близько 80 км/год. Інші автомобілі в зоні видимості були відсутні. На 19-му кілометрі автомобільної дороги Т.08.08.23 на території Камянко-Дніпровського району Запорізької області автодорога має поворот, який обмежує видимість. На відстані близько 20-30 метрів від закінчення повороту асфальтована частина автомобільної дороги різко закінчується та починається дорога, вкрита гранітним щебнем. При цьому перепад дороги є досить суттєвим близько 20-30 см. Візуально визначити закінчення гранітного покриття на вказаній швидкості не можливо, адже колір автомобільної дороги з асфальтним покриттям та без покриття в наслідок часу майже не відрізняються. Крім того, на ділянці автомобільної дороги Т.08.08.23, що передувала місцю ДТП, відсутні дорожні знаки, що попереджають про зміну дорожньої обстановки, аварійну небезпеку ділянки чи обмежують швидкість тощо. Після різкого виїзду на частину дороги, вкриту гранітним щебнем, коефіцієнт щеплення автомобіля з дорогою змінився, що призвело до заносу, з яким водій впоратися не змогла. В постанові суду зазначено, що покази водія [PERSON] є узгодженими та послідовними, підтверджуються матеріалами, які додані до справи, а саме додаток до протоколу схема місця ДТП підтверджує відсутність попереджувальних знаків, оскільки їх наявність не вказана у схемі. Таким чином, у постанові Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2019 року у справі №331/2009/19 встановлені обставини ДТП. Тобто, у зв`язку із ДТП, яка сталася внаслідок невідповідності стану дороги, було пошкоджено автомобіль позивача. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачу внаслідок ДТП було завдано матеріальну шкоду в розмірі 156480,61грн., що підтверджується звітом №155 та вартість роботи по ремонту двигуна автомобіля у розмірі 66809 грн, що підтверджується актом виконаних робіт (а.с. 11-20). Відповідно до Розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації «Про затвердження переліків (обласних та районних) автомобільних доріг загального користування місцевого значення Запорізької області» від 22.08.2017 року №436, чинного на час виникнення ДТП, автомобільна дорога О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка була автомобільною дорогою загального користування місцевого значення Запорізької області ( а.с. 82). Щодо тверджень представників відповідача та третьої особи, про невідповідність індексу дороги в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №061172 від 27.04.2019 року та постанові суду, суд ставиться критично, оскільки при розгляді справи судом було встановлено, що саме на ділянці автомобільної дороги О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка сталося ДТП, що підтверджується наданими листами ДП «МДЗО» від 03.05.2019 року №08/282, Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури ЗОДА від 03.05.2019 р. №24-ЮО-е (а.с. 7-9). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власник доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях і залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги», орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є: розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг мають право на відшкодування збитків у порядку визначеному законом. За змістом пункту 2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдиних правил), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору. Відповідно до п. 5 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дорожній рух» автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Згідно до п.1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2014року за № 439 - Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Відповідно до п.4 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України Укравтодор відповідно до покладених на нього завдань: 2) забезпечує організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; 15) забезпечує належну якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 22) установлює за погодженням з відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху тимчасові обмеження руху транспортних засобів під час проведення ремонтних та інших робіт на автомобільних дорогах; 22) установлює за погодженням з відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху тимчасові обмеження руху транспортних засобів під час проведення ремонтних та інших робіт на автомобільних дорогах. Державне агентство, що належить до сфери управління Укравтодору, здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування і є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування є Служба автомобільних доріг в Запорізької області. Основними напрямками Служби автомобільних доріг є, зокрема, - організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових у Запорізькій області; - забезпечення контролю якості робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових у Запорізькій області шляхом дотримання проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних дорожніх робіт та їх обсягами; - технічний нагляд за станом автомобільних доріг загального користування державного значення та їх складових у Запорізькій області тощо. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що автомобільна дорога О-080823 /Т-08-04/ - Дніпровка перебуває на балансі Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації з 01.01.2018 року, у зв`язку із децентралізацією дорожнього господарства та передачі зі сфери управління Укравтодору до сфери управління облдержадміністрації, з балансу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області на баланс Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації, що підтверджується наданим листом Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури облдержадміністрації від 06.05.19. № 24-ЮО-е та не оспорюється представником відповідача, відповідальність щодо відшкодування шкоди покладається на відповідача. Відповідно до до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пп. «в» п. 2.12 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг вимогам безпеки дорожнього руху. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права. Листом Департаменту промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації від 06.05.2019 №24-ЮО-е позивача було повідомлено, що ділянка автомобільної дороги О080823 /Т-08-04/-Дніпровка потребує проведення реконструкції (а.с.9). Судом встановлено, що на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди, на ділянці дороги не відбувалися ремонтні роботи. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільні дороги», власники доріг, органи, що здійснюють управління автомобільними дорогами, та користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом. Ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Внаслідок ДТП автомобілю «FORD FUSION» д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу завдано механічних пошкоджень, які зафіксовані у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 115 та в акті виконаних робіт №686 (а.с.11-20). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача, як з винної особи за спричинення шкоди майну позивача, необхідно стягнути на користь останньої матеріальну шкоду в розмірі 156480,61 грн. та вартість відновлювального ремонту які вже понесла позивач у розмірі 68309 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18. Отже, Відповідачем внаслідок його бездіяльності і як наслідок невідповідності стану автомобільної дороги, спричинено Позивачу матеріальні збитки завдані в результаті ДТП, з урахуванням індекс інфляції та трьох відсотки річних загальною вартістю 228305,25 гривень. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 гривень, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, договором про надання адвокатської допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцією на суму 6700 гривень, на суму 5300 гривень та Актом прийняття-передачі наданої правничої допомоги. Адвокат приймав участь у трьох судових засіданнях. Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, справа не є складною, не потребує значного часу на виконання робіт, тому, на підставі ч. 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 5600 гривень, виходячи з вартості складання позовної заяви та участі представника позивача у судових засіданнях. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені нею в зв`язку з ДТП та розглядом справи, зокрема: стягнення судового збору за вимоги майнової характеру в сумі 2283,06 грн, витрати, пов`язані з проведення експертизи у розмірі 1500 грн (а.с.21). Таким чином, всього підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 9383,06 гривень.

Outcome: partial