Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 2007 року по 2012 рік вона з відповідачем проживали в шлюбі. За час проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рожищенського районного суду від 11.04.2012 року з відповідача на утримання позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач офіційно не працевлаштований. Єдиним джерелом доходу позивача є заробітна плата, інших доходів не отримує, внаслідок чого немає можливості самостійно утримувати дитину. Покликаючись на те, що розмір та спосіб аліментів, які сплачує відповідач є недостатніми для належного утримання дитини, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі до 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, заперечень проти позову також не надав. Таким чином, у зв'язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК) та судовий розгляд даної справи здійснюється у заочному порядку (ст.280 ЦПК України). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі з 2007 року по 2012 рік проживали в шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду від 13.03.2012 року був розірваний. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 листопада 2008 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії виконавчого листа Рожищенського районного суду від 11.04.2012 року з відповідача в користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Так, ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Позивач згідно довідки працює вихователем ДНЗ с. Ворончин Рожищенського району. Дохід позивача за період з 01.01.2018 року по 31.06.2018 року склав 13536,90 грн. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком з 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів 24.05.2018 року мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років мав становити не менше ніж 972 грн. 00 коп. (1944 грн. 00 коп. х 50%), що значно перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.04.2012 року. Наведене свідчить про те, що на день постановлення рішення Рожищенського районного суду від 11.04.2012 року розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дітей, оскільки відповідно зросли затрати на їх утримання, які несе лише позивач. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із частки на тверду грошову суму в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. на дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184,191,192 СК України,

Outcome: partial