Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Некрасова, 57/103 у м. Львові. Свої вимоги мотивує тим, що вона являється власником квартири по вул. Некрасова, 57/103 у м. Львові. У вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON] Тривалий час син останньої у квартирі не проживає, жодної участі в утриманні житла не приймає, місце його фактичного перебування на даний час не відоме. Разом з тим, реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі тягне додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги та унеможливлює вироблення субсидії, оскільки потрібна присутність відповідача. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Некрасова, 57/103 у м. Львові. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки (а.с.8) [ADDRESS] на вул. Рильського у м. Львові зареєстровані: власник [PERSON], а також син [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири [ADDRESS], являється [PERSON]. З долучених до матеріалів справи актів ЖБК «№72» (а.с. 5-7), вбачається що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що [PERSON] більше року не проживає у [INFO], а також те, що останній витрат по утриманню квартири не несе, однак комунальні послуги на нього нараховуються, а оплачувати їх змушена позивач, що порушує її права, суд приходить до висновку, що на даний час відповідач втратив право на користування цим житловим приміщенням, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині примусового зняття відповідача з реєстрації у квартирі [ADDRESS], оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а у відповідності до вимог ст.14 ЦПК України таке рішення суду є обовязковим для виконання. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial