Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.01.2018 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], який на даний час досяг повноліття та дочка [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 03.11.2017 року на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] постановлено стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проте у звязку із досягненням сином [PERSON] повноліття стягнення аліментів на його утримання з 25.11.2017 року припинено. На даний час син [PERSON] навчається в Калуському коледжі економіки, права та інформаційний технологій на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство», у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, працює санітаром Івано-Франківського бюро судово-медичної експертизи, а тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання сина. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2019 року. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.01.2018 року шлюб між ними було розірвано (а.с.4-6). Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с.7), який на даний час досяг повноліття. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2017 року (а.с.8) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів вирішено розпочати з 09.10.2017 року і проводити до досягнення старшою дитиною повноліття. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» Калуського коледжу економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на бюджетній формі навчання (а.с.13). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина [PERSON] у звязку з його навчанням. Також суд враховує, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с. 4-6). Суд також бере до уваги, що син [PERSON] [INFO], молода, здорова особа і зобовязана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial