Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 1323,0кв.м. В установлений законом строк вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями та спорудами розташований за адресою [ADDRESS], але не зареєструвала його у відповідному органі державної реєстрації. У зв'язку з чим просить визнати за [PERSON] ([NUMBER]) право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1323,0кв.м., в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились, однак направили заяви щодо розгляду без їх участі. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 23.12.1954р. міським бюро ЗАГС Таджикської РСР, [PERSON] народилася [INFO] року, матір'ю записана - [PERSON], батьком - [PERSON], про що зроблений актовий запис №323. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.11.1982 року Херсонським міським відділом ЗАГС, [PERSON] помер [INFO]., про що зроблений актовий запис №2502. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпровського району м.Херсона, [PERSON] померла [INFO]., про що зроблений актовий запис №13. Відповідно до довідки №1228 від 29.08.2016р. виданої Зеленівською селищною радою [PERSON], [INFO]., на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. разом з нею та впродовж 6 місяців після смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали [PERSON], [INFO]., донька спадкодавця, що також підтверджується паспортом позивача. Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.12.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. [PERSON] придбала житловий будинок, з господарсько-побутовими будівлями, що розташоване за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1323,0кв.м. Позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташоване за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1323,0кв.м., який належав [PERSON],яка померла [INFO]., в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2015р. Згідно спадкової справи інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення)- Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved