Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , земельної частки (паю) реформованого КСП ім.Гагаріна, нині СТОВ «Гагаріна», розміром 3,28 га, розташованої на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області, факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , а також визнати за позивачем право власності на зазначену земельну частку (паю), в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що, як єдиний спадкоємець, звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] . Крім цього відсутні документи підтверджуючі належність земельної частки (паю) останньому. Сторони про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Народицькому районі Житомирської області №903 від 22 вересня 2020 року (а.с.9) [PERSON] включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), реформованого КСП ім.Гагаріна, нині СТОВ «Гагаріна» В`язівської сільської ради Народицького району Житомирської області. Площа земельної частки (паю) складає 3,28 га, вартість станом на 22 вересня 2020 року становить 63758,09 грн. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому, суд вважає факт належності [PERSON] земельної частки (паю) реформованого КСП ім.Гагаріна, нині СТОВ «Гагаріна» В`язівської сільської ради Народицького району Житомирської області, доведеним. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2002 року (а.с.6). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки після смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала разом з померлим, що підтверджується довідкою Народицької селищної ради Житомирської області №403 від 23 вересня 2020 року (а.с.10). Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , позивач є онукою померлої, про що свідчать копії свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 07 липня 2016 року (а.с.5), копією заповіту серії НАВ №318188, від 30 липня 2014 року (а.с.8), рішенням Народицького районного суду Житомирської області №284/9/17 від 06 березня 2017 року ( а.с.9). Відповідно до копії заповіту 30 липня 2014 року( а.с.8), вбачається, що [PERSON] все рухоме і нерухоме майно, яке належить їй, заповіла [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач у встановлений законом термін звернулась до Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) їй було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №768/01-16 від 11 грудня 2020 року (а.с.7) Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом приватного нотаріуса Івчука С.С. №91/01-16 від 18 лютого 2021 року (а.с.23). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, що належала її померлій бабусі. Позивач сплатила судовий збір в сумі 1816 грн., а тому, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved