Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, мотивуючи тим, що 04.01.1996 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого народились дві доньки: [PERSON] та [PERSON]. 04.03.2003 року шлюб між ними розірвано. 03.12.2013 року обидві доньки досягли 18-ти річного віку та обидві навчаються у Херсонському училищі культури. Як вказує позивач, форма навчання у доньок денна, бюджетна, по завершенню навчання вони планують здобувати вищу освіту за фахом. Однак, як зазначає позивач, відповідач фактично не виконує свого обов'язку стосовно матеріального утримання своїх дітей. Позивач вважає, що відповідач має непогані заробітки, оскільки ходить у плавання, тому має можливість виплачувати хоча б 1000 грн. в місяць на двох своїх дітей. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на її користь аліменти для утримання доньок - студенток [PERSON] та [PERSON] (обидві [INFO]) на період їхнього навчання, до досягнення ними 23-ти річного віку (за умови, що вони продовжуватимуть навчання); аліменти стягувати у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно; суми у межах платежу за один місяць підлягають негайному виконанню. В судовому засіданні позивач та її адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити позов. При цьому позивач пояснила, що відповідач до досягнення дітьми повноліття щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання доньок в розмірі по 100,00грн. на кожну. На теперішній час матеріальна допомога від нього не надходить. Представник відповідача, за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. При цьому зазначила, що [PERSON] працює на посаді електромонтажника кабельних мереж у ТОВ «Енергобудпроект-1» зі ставкою 1650 грн., окрім цього, у нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства, а також на утриманні знаходиться непрацююча дружина, яка навчається в учбовому закладі на контрактній основі. Зважаючи на викладене, просила відмовити у позові [PERSON] у повному обсязі, на підставі недоведених аргументів та неправдивої інформації у позові. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд встановив, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04.03.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 04.03.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 27. Від шлюбу сторони мають повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.01.1996р. Малокопанівською сільською Радою народних депутатів Голопристанського району Херсонської області, актовий запис за № 1, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.01.1996р. Малокопанівською сільською Радою народних депутатів Голопристанського району Херсонської області, актовий запис за № 2. На утриманні позивача [PERSON] знаходяться повнолітні доньки [PERSON] та [PERSON], які проживають із матір'ю. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання повнолітніх доньок. Доньки [PERSON] та [PERSON] продовжують навчання, що підтверджується відповідними довідками за №№ 02-44/220, 02-44/221 від 03.12.2013р., виданими Херсонським училищем культури, курс ІІІ, спеціальність «Народна художня творчість», спеціалізація «Народне пісенне мистецтво», форма навчання денна, бюджет, згідно яких, термін навчання закінчується в червні 2015 року. Згідно довідки наданої ТОВ «Енергобудпроект-1» за вих.№ 2 від 12.02.2014 року відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Енергобудпроект-1» з 04.02.2013 року. На даний час займає посаду водія, прибуток за період з 04.02.2013 року по 31.01.2014 року склав 31339,98 грн., що в середньому становить по 2140,53 грн. на місяць. 15.01.2011р. [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після одруження отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 15.01.2011р. відділом державної РАЦС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні. Від даного шлюбу у відповідача народилась дитина - [PERSON], [INFO] Окрім того, у дружини відповідача є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], який згідно із посвідченням [NUMBER], виданим 22.04.2011р. Суворовським УПСЗН м.Херсона, є дитиною-інвалідом до 18 років, якій призначено державну соціальну допомогу у розмірі 1013,50грн. Наявність у [PERSON], 2004р.н., захворювань також підтверджується медичним висновком № 233/11 від 04.02.2013р. та довідкою від 07.03.2014р. дитячої поліклініки № 1 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня». Як вбачається з довідки № 52 від 28.01.2014р., виданої Харківським національним економічним університетом ім.С.Кузнеця, теперішня дружина відповідача - [PERSON] є студентом ІІ курсу заочної форми навчання центру заочної та дистанційної освіти за спеціальністю «маркетинг» Харківського національного економічного університету, навчається на контрактній основі та закінчує навчання в червні 2015р. Відповідно до довідки про доходи позивача [PERSON], наданої ПП [PERSON], її середній заробіток за період з грудня 2012р. по листопад 2013р. включно склав 1400,00грн. на місяць. Допитані в судовому засіданні у якості свідків повнолітні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що матеріальної допомоги після досягнення повноліття від батька не отримували, жодних доходів не мають, але потребують матеріальної допомоги, у зв'язку з чим їхня мати і звернулась до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевказане, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з урахуванням матеріального становища відповідача, який має постійний дохід, відсутність у нього аліментів на інших дітей, враховуючи його можливість надавати матеріальну допомогу, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача частково, призначивши належний до сплати розмір аліментів на утримання повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв'язку із продовженням навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00грн. на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів не перевищує 50 % від місячного доходу відповідача та відповідає вимогам ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків. При цьому слід зазначити, що суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про наявність у [PERSON] на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких дитина-інвалід, а також дружини, яка навчається, як такі, що можуть стати підставою для відмови у задоволенні пред'явлених позовних вимог. Так, [PERSON], 2004р.н., який є дитиною-інвалідом не є біологічною дитиною відповідача, що дає можливість його матері у разі наявності матеріальної потреби на його виховання, лікування, тощо звернутись до суду із позовом до його батька із відповідними позовними вимогами. Окрім того, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на утримання своєї хворої дитини. Неповнолітній син [PERSON] - [PERSON], 2012р.н. ще не досяг трирічного віку, у зв'язку з чим дружина відповідача одержує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що не заперечувалось представником відповідача. Крім того, суд критично відноситься до посилань представника відповідача стосовно наявності у відповідача дружини, яка навчається на контрактній основі у навчальному закладі, як на доказ неможливості сплати ним аліментів на утримання повнолітніх дітей. На думку суду, така обставина свідчить про власне волевиявлення особи, яка навчається, а не на життєву необхідність і вимушену потребу у навчанні. Крім того, згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 229,40 гривень. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved