Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього проживання у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає, не приймає участі у їх вихованні. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить позов задоволити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутність. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час вони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] підтверджується, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Довідкою директора «Іваничівський ліцей № 1 Іваничівської селищної ради Волинської області» від 05 серпня 2020 року № 01-30/27 стверджується, що [PERSON] дійсно навчається у 3-Б класі (а.с.9). Згідно довідки директора «Іваничівського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок)» Іваничівської селищної ради від 04 серпня 2020 року № 18, дитина [PERSON] відвідує вказаний заклад (а.с.10). Також позивачем до матеріалів справи додано довідку про склад сім`ї від 03 серпня 2020 року згідно якої, діти зареєстровані за місцем її реєстрації та проживання.(а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання малолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб малолітніх дітей та достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року. Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання. Оскільки позовні вимоги задоволено, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved