Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 травня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу у них дітей немає. Однак подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові, довіри та поваги один до одного. На даний час відповідач проживає у громадянському шлюбі з іншою жінкою, що свідчить про неможливість подальшого збереження сім'ї. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносити відновити не бажає. Тому просить розірвати шлюб між ними. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 12, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ФМ № 017829, видане 03 травня 2001 року (а. с. 5). Також встановлено, що спільних дітей у подружжя немає, а життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та більше півтора роки разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Тому,

Outcome: approved