Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері- Кравець [PERSON], померлої 19.01.2009 року. Позивач подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не зявився, однак подав лист від 19.04.2018 року № ср-12-228, яким вимоги позову залишив на розсуд суду, відзив на позов не подав, просив суд справу розглянути за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного: За життя [PERSON] належав житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який розташований в с. Сичавка, вул. Шевченка, 13 Лиманського району Одеської області, та земельна ділянка (пай), площею 11,41 га, яка розташована на території Сичавської сільської ради Одеської області. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], актовий запис про шлюб від 06.07.1960 року (витяг з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу № 00018824175). 02.12.2007 року [PERSON] помер. Дружина [PERSON] була зареєстрована на час смерті чоловіка за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Сичавка, вул. Шевченка, 13, разом із своїм чоловіком (довідка № 1004 від 09.10.2017 року Сичавської сільради). 19.01.2009 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 174699 від 20.01.2009 року, що видано Сичавською сільською радою Лиманського району Одеської області). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За матеріалами спадкової справи № 388/2017, заведеної Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 13.10.2017 року до майна [PERSON], померлої 19.01.2009 року, [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги до майна матері. 13.10.2017 року [PERSON] надано відповідь нотаріуса за № 2656/02-111 про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем пропущений. З пояснень [PERSON] вбачається що вона після смерті батька постійно доглядала за хворою матірю яка потребувала сторонньої допомоги, догляд за хворими батьками спричинив виникнення тривалих боргів, що у підсумку призвело до пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Встановивши виниклі між сторонами правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини є термін три місяці. На підставі наведеного,

Outcome: approved