Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 51 298,13 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ « Автомобільна компанія «Укртранс» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ПАТ « Автомобільна компанія «Укртранс» заборгованість по заробітній платі в розмірі 5067,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 193 594,30 грн. Грошові кошти позивач отримала на картковий рахунок 09.04. 2019 року у сумі 68 879,72 грн. та 04.07.2019 року у сумі 129 782,56 грн. Посилаючись на ст. 117 КЗпП України позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки при звільненні. Загальний період позивач зазначає 549 робочих днів починаючи з дати звільнення - 03.05.2017 року по дату остаточного розрахунку - 04.07.2019 року. Оскільки відповідачем було сплачено суму боргу за період з дати звільнення - 03.05.2017 року по 16.01.2019 року ( дата винесення судового рішення), позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за період з 16.01.2019 року по 04.07.2019 року ( дата фактичного розрахунку) із розрахунку 446,07 грн. - середньоденний заробіток. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось не можливим, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про стягнення середнього заробітку. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у встановлений судом строк до суду не надійшло. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також з урахуванням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ « Автомобільна компанія «Укртранс» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ПАТ « Автомобільна компанія «Укртранс» заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 067,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 193 594,30 грн. Грошові кошти у сумі 68 879,72 грн. позивач отримала на картковий рахунок 09.04.2019 року, що підтверджується довідкою №454NVIAUT5JMHAFF від 20.08.2019 року АТ «КБ «АТ ПриватБанк». Грошові кошти у сумі 129 782,56 грн. позивач отримала на картковий рахунок 04.07.2019 року, що підтверджується довідкою №83FHVVSOB1HQ18CA від 20.08.2019 року АТ «КБ «АТ ПриватБанк». Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як убачається з рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року середньоденний заробіток позивача складає 446,07 грн. Із матеріалів справи убачається, що виплата [PERSON] заробітної плати була здійснена з порушенням строків її виплати. Так повний розрахунок заборгованості по заробітній платі здійснено відповідачем 04.07.2019 року. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Розмір відшкодування за час затримки, здійснюється судом відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100, від 08.12.1995 року, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 зі змінами і доповненнями від 29.07.2015 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Розрахунок середньоденної заробітної плати визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року визначений середньоденний заробіток позивача у сумі 446,07 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач просить про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дати звільнення -03.05.2017 року по 04.07.2019 року (дата фактичного розрахунку)із розрахунку 446,07 грн. - середньоденний заробіток. Позивач зазначає, що з 03.05.2017 року по 04.07.2019 року кількість робочих днів становить 549. А відтат 447,07*549=244 892,00грн. Враховуючи те, що відповідачем сплачено на користь позивача суму заборгованості у розмірі 193 594,00 грн. позивач просить стягнути 51 298,13 грн. з розрахунку 244 892,43 - 193 594,00 = 51 298,13. Проте суд не погоджується з даним розрахунком з огляду на наступне. День ухвалення судом рішення-16.01.2019 року, отже кількість робочих днів у січні 11 + кількість робочих днів у лютому 20 + кількість робочих днів у березні 20 + кількість робочих днів у квітні 20 + кількість робочих днів у травні 22 + кількість робочих днів у червні 18 та кількість робочих днів у липні 3, що в сумі становить 114 робочих днів. Таким чином 114*446,07 = 50 851,98 грн. Отже, загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 50 851,98 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial