Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частина його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше визначеного законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до їх повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який 22 жовтня 2014 року рішенням Овруцького районного суду Житомирської області було розірвано (а.с.16). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] (а.с.4), серія [NUMBER] (а.с.5) та серія [NUMBER] (а.с.6), відповідно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач належним чином не виконує вказаного обов'язку, оскільки першочергової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Діти знаходяться на утриманні позивача. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, незалежно від працевлаштування , наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Відповідач не надав суду доказів того, що він, являючись працездатним, не працює з поважної причини. Судом встановлено, що відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, крім того, є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на дітей, оскільки працездатний. У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив позивачу право на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Однак позивач відмовилась та просить задовольнити її позов. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved