overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14 лютого 2013 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки останній не поважає її як особистість, принижує та застосовує фізичну силу без вагомих на те причин. Таке ставлення відповідача завдає їй душевного та фізичного болю. Майнових спорів між ними немає. Примирення між ними не можливе, подальше спільне сімейне життя з відповідачем суперечитиме її інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не надавати час на примирення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2013 року Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4 (а.с.6). Від цього шлюбу подружжя має спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., за клопотанням позивача слід покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15.06.2013 року. Від шлюбу дітей немає. Позивач вказує що подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки чоловік постійно принижує та обзиває її. Шлюбні відносини припинені у вересні 2015 року, вважає, що подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з»вилася, надала заяву в якій позов підтримує та просить слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву в якій позов визнав та просив слухати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 15.06.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2015 року через постійні приниження та обзивання. Вважає, що примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15.10.2011 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникають суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, при цьому наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився про час слухання справи повідомлений, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 15.10.2011 року. Від шлюбу дітей немає. Сторони припинили шлюбні відносини в січні 2015 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15.11.1986 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, вказує, що позивач не може вибачити йому образ, але він за збереження сім»ї. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 15.11.1986 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.02.2008 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникають суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, при цьому наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився про час слухання справи повідомлений, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2008 року. Від шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи наведене, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.08.2005 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникають суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини з серпня 2014 року, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, при цьому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився про час слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 19.11.2005 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2014 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.04.2010 року. Від шлюбу народився син,[PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила телеграму, в якій позов підтримує та просить слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 324. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON] » ( а.с.12). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.13). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 29.11.2005 року. Подружнє життя з відповідачем не склалося оскільки вони втратили почуття та повагу один до одного. Через це в сім»ї виникали суперечки та сварки і вони припинили шлюбні відносини з серпня 2011 року, а тому подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, при цьому наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з»явився про час слухання справи повідомлений, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 29.11.2005 року. Від шлюбу спільних дітей немає. Сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2011 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи наведене, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30 серпня 1997 року. Від шлюбу народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам. А тому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та покласти судові витрати на відповідача.. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду до початку розгляду справи заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду до початку розгляду справи заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у його відсутність, позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 30 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис за № 273. Прізвище позивача після укладення шлюбу [PERSON]. ( а.с.6). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначила, що у 2004 році з відповідачем зареєструвала шлюб. На даний час спільне життя між ними не склалося із-за несумісності характерів та постійних сварок. \~ \~ \~ \~Просила розглядати справу без її участі та позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач до судового засідання подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив проводити судове засідання без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно\~ до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України при визнанні позову відповідачем в підготовчому засіданні ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу. Згідно\~\~ з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 2004 року перебувають в шлюбі, що підтверджено відповідним свідоцтвом про одруження. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Дарію, [INFO]. Шлюбні відносини припинили через несумісність характерів та проживають окремо. На примирення не згодні. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved