Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 22 січня 1994 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними не склався, оскільки вони не зійшлися поглядами на життя, у зв`язку з чим виникали і виникають конфлікти та непорозуміння. Повідомляє, що шлюб носить формальний характер. Вважає, що примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просить позов задовольнити. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 23 січня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 25 березня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності або про відкладення судового розгляду не подала. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи як шляхом направлення кореспонденції на його поштову адресу, так і шляхом розміщення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав. Враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, а також те, що її неявка не перешкоджає розгляду справи і доказів, які наявні у матеріалах справи, достатньо для прийняття рішення, та у зв`язку з відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд продовжує розгляд справи за відсутності позивача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 січня 1994 року, який зареєстрований Турківським районним відділом ЗАГС Львівської області, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22 січня 1994 року, актовий запис № 2. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 06 листопада 2003 року, встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved