Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.13 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 2 992 488 (два мільони дев»ятсот дев2яносто дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) гривень 47 копійок. Відповідно до п. 3 Договору строк повернення позики складає: 18 (вісімнадцять) календарних місяців, починаючи з 07 жовтня 2013 року. Зазначену вище суму грошей позичальник зобов»язався повернути позикодавцеві готівкою в строк до 07.03.2015 р. Позика підлягає поверненню шляхом щомісячного повернення позичальником позикодавцю сум за узгодженим сторонами графіком. Умовами п. 2 Договору визначено, що факт одержавння грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Доказом укладення договору позики і передачі грошових коштів є розписка від 13 серпня 2013 року, складена відповідачем власноручно. Проте у встановлений у договорі строк, в порушення умов Договору 07.10.2013 року відповідач не здійснив плановий платіж, визначений п. 3 Договору, а саме не сплатив позивачу суму в розмірі 231 424,68 грн. Оскільки відповідач не виконав обов»язку щодо повернення суми позики в строки визначені Договором та враховуючи приписи ст. 1050 ЦК України, позивач нараховує позичальнику 3 % річних. Тому позичальник повинен сплатити позивачу суму 3 % річних в розмірі 456,51 грн. (231 424,68*0,03*24/365=465,51) за період прострочення з 08.10.2013 р. по 31.10.2013 р.. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 2 992 488,47 грн., 3 % річних у розмірі 456,51 грн. та судові витрати в сумі 3 441,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні змісту позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, заперечень проти позову не надав. Суд за згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами 13.08.2013 року було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 2 992 488,47 гривень , а відповідач зобов»язався повернути позику в строк не пізніше ніж до 07.03.15 р., що підтверджується договором позики та розпискою (а.с. 6-8). Відповідно до п. 3 Договору строк повернення позики складає: 18 (вісімнадцять) календарних місяців, починаючи з 07 жовтня 2013 року. Зазначену вище суму грошей позичальник зобов»язався повернути позикодавцеві готівкою в строк до 07.03.2015 р. Позика підлягає поверненню шляхом щомісячного повернення позичальником позикодавцю сум за узгодженим сторонами графіком. Проте у встановлений у договорі строк, в порушення умов Договору 07.10.2013 року відповідач не здійснив плановий платіж, визначений п. 3 Договору, а саме не сплатив позивачу суму в розмірі 231 424,68 грн. Оскільки відповідач не виконав обов»язку щодо повернення суми позики в строки визначені Договором та враховуючи приписи ст. 1050 ЦК України, позивач нараховує позичальнику 3 % річних, тому позичальник повинен сплатити позивачу суму 3 % річних в розмірі 456,51 грн. (231 424,68*0,03*24/365=465,51) за період прострочення з 08.10.2013 р. по 31.10.2013 р.. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в розмірі 2 992 488,47 грн., 3 % річних у розмірі 456,51 грн., які суд вважає обґрунтованим, виплата цієї суми обумовлена умовами договору позики, який сторони уклали і добровільно зобов'язалися виконати. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, тому слід стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3 441,00 грн., На підставі викладеного та

Outcome: approved