overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2011 року. Шлюб був зареєстрований 06 травня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №16. Від даного шлюбу дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, шлюб. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено, вже близько двох років вони проживають окремо, жодних кроків для збереження сім'ї відповідач за весь цей час не робив, їх шлюб існує лише формально. Розірвати шлюб в органах РАЦСу можливості немає, так як позивач не підтримує з ним ніяких стосунків. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 травня 2011 року, зареєстрованому в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №16, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вже близько двох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують будь-яких шлюбних відносин, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2011 року. Шлюб був зареєстрований 18 листопада 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №1801. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено і вони проживають окремо, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 листопада 2011 року, зареєстрованому в Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №1801, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). В шлюбі народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Судом встановлено, що відносини в сімї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, на даний час проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2012 року. Шлюб був зареєстрований 20 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №19. Від даного шлюбу дітей не має. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав, просив шлюб розірвати, а справу слухати у його відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2012 року, зареєстрованому в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №19, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2013 року. Шлюб був зареєстрований 05 вересня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №74. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено і вже більше одного року вони проживають окремо, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 вересня 2013 року, зареєстрованому в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №74, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). В шлюбі народилося однак дитина - син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с. 5). Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, вже більше одного року проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2013 року. Шлюб був зареєстрований 27 червня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №665. В шлюбі в них дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2013 року, зареєстрованому в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №665, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). В шлюбі дітей немає. Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2014 року. Шлюб був зареєстрований 09 серпня 2014 року в Шклинській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №03. В шлюбі дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено, їх шлюб існує лише формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю з наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак в своїй заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, позов визнає повністю. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року, зареєстрованому в Шклинській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №03, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). В шлюбі в них дітей немає. Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2014 року. Шлюб був зареєстрований 15 травня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №46. В шлюбі в них дітей немає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні інтереси та погляди на життя, через що вдома часто виникали сварки. На даний час подружні відносини між сторонами по справі припинено і вони проживають окремо, їх шлюб існує лише формально. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати, а справу слухати у її відсутність. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 2014 року, зареєстрованому в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №46, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). В шлюбі дітей немає. Судом встановлено, що відносини в сімї ускладнились, вони не розуміють одне одного, вдома часто між ними виникають сварки, вони не ведуть спільного господарства, на даний час сторони по справі проживають окремо, шлюб існує лише формально. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 серпня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Додатково зазначила, що на примирення не згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути справу без його участі. Додатково зазначив, що на примирення не згоден. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 14 серпня 2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 208 (а.с.5). Шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року з приводу виникнення сварок, втрати взаєморозуміння та поваги. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 березня 2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Фактично шлюбні відносини припинені з травня 2013 року з приводу зради з боку відповідача, на підставі цього виникнення постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та поваги. На примирення не згодна. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Шлюб розриває вдруге. Просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Додатково зазначила, що на примирення не згодна, просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути справу без його участі. Додатково зазначив, що на примирення не згоден. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2000 року Виконкомом Грабівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.4). Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року з приводу зради з боку відповідача, на підставі цього виникнення постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та поваги. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2005 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів. Примирення між нею і відповідачем неможливе, оскільки вони втратили почуття поваги і кохання один до одного. Посилаючись на наведені обставини, позивач просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що строк на примирення не надав ніяких результатів, просила шлюб розірвати та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином ( а.с.18). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину. Сімейні відносини припинили та проживають окремо. Судом за клопотанням відповідача надавався тримісячний строк на примирення, але сторони не примирилися. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 2015 року перебувають з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, постійні сварки та пияцтво відповідача. Примирення між нею і відповідачем неможливе, оскільки вони втратили почуття поваги і кохання один до одного. Посилаючись на наведені обставини, позивач просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення по суті справи, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Від спільного життя дітей не мають. Сімейні відносини припинили з жовтня 2015 року. Примирення між сторонами неможливо. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України. На підставі встановленого, суд вважає, що сімя сторін розпалася і відновлена бути не може і приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved