Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 09 січня 2017 року. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 січня 2017 року в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області померла її бабуся [PERSON], яка за життя 08 серпня 2008 року в приміщенні приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 2697 зробила заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] земельну ділянку площею 7,5036 га, розташовану на території Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1225088400-02-017-0118 та земельну ділянку площею 0,390 га, розташовану на території с.Широке, вул.Садова, буд.5 Широчанської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,140 га. 08 серпня 2009 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище з «Рябчук» на «Лихород», а 16 серпня 2017 року, маючи намір прийняти спадщину, звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], але у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оскільки спадкодавець [PERSON] померла 09 січня 2017 року, то строк для подачі заяви про прийняття спадщини після її смерті становив шість місяців, а саме: з 09 січня 2017 року по 09 липня 2017 року. Позивачка вважає, що строк прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, оскільки смерть рідної їй людини бабусі, принесла їй душевну біль та хвилювання, що призвело до того, що вона передчасно 16 січня 2017 року, у термін 38 тижнів вагітності, народила дитину доньку [PERSON] Передчасні пологи призвели до того, що дитині після народження було встановлено діагноз «Синдром гіперзбудженності», у звязку з чим дитина була не спокійна, погано спала, виникали складнощі при її грудному вигодовуванні, тому вона не мала змоги її залишити. Позивачка також зазначає, що вона з дитиною постійно відвідувала лікарів та забезпечувала доньку необхідним лікуванням. В березні 2017 року при черговому відвідуванні медичного закладу лікарем ортопедом дитині було встановлено діагноз «Затримка формування тазостегнових суглобів», у звязку з чим вони були змушені проходити відповідні курси лікування. Крім того дитина перебувала та перебуває на обліку у лікаря хірурга з діагнозом «Гемангіома передньої черевної порожнини». До того ж і у самої позивачки стан здоровя був незадовільний. Після народження дитина перебувала на грудному вигодовуванні, але у позивачки стали виникати складнощі у молочних залозах (мастопатія), у звязку з чим вона також періодично проходила лікування, щоб не позбавити дитину можливості отримувати молоко матері. В сукупності всі ці обставини позбавили позивача можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори і на її думку є поважними. Також звертає увагу суду на те, що термін, який вона пропустила, є незначним. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судові засідання 04 грудня та 26 грудня 2017 року не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01 жовтня 2017 року (а.с.44-46,85-87), в судових засіданнях 04 грудня 2017 року та 26 грудня 2017 року позов підтримала з підстав зазначених у ньому та просила його задовольнити. Представник\~\~відповідача\~ Солонянська селищна рада Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просили розглядати справу за відсутності їхнього представника (а.с.78). Залучений ухвалою суду від 26 грудня 2017 року у якості співвідповідача [PERSON], в судовому засіданні 26 грудня 2017 року пояснив, що він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Пояснив, що позивачка є його онукою,а його дружина [PERSON] заповіла їй земельній ділянки. Проти задоволення позову не заперечував. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просили розглянути справу за відсутності нотаріуса (а.с.80). Свідок [PERSON] в судовому засіданні 04 грудня 2017 року пояснила, що вона працює з позивачкою з 2012 року. ЇЇ виховували з дитинства бабуся та дідусь, бо її матір позбавили батьківських прав, а батько проживає в Криму. Матеріальної допомоги він них не має. Бабуся позивачки у вересні 2016 року захворіла, і [PERSON] часто відпрошувалася з роботи, щоб доглядати за нею, а 09 січня 2017 року бабуся [PERSON] померла. Для позиваки це було великим горем, тому вона передчасно народила дитину. У позивачки зникло молоко, дитина в неї була тривожною та хворобливою. Вони постійно відвідували лікарів, тому не мала часу займатися спадщиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 04 грудня 2017 року пояснив, що він чоловік позивачки. Її виховували бабуся з дідусем, у них були тісні стосунки. Після роботи і на вихідних [PERSON] їздила до них, допомагала їм, а 09 січня 2017 року померла її бабуся - [PERSON] Для [PERSON] це було дуже великим стресом, до того ж вона була вагітною, а тому у неї були передчасні пологи. Олена з дитиною довго лежала в лікарні, після пологів у неї пропало молоко, оскільки вона дуже переживала. Часу займатися спадщиною не було, оскільки весь свій час вони приділяли новонародженій доньці. В липні 2017 року вони знайшли няню для дитини, і [PERSON] почала займатися спадщиною. Суд, заслухавши представника позивача, співвідповідача, свідків дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає\~задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 09 січня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Красногвардійстким районним у місті Дніпропетровську відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І-КИ №740077, актовий запис №112 (а.с.10,90). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді земельної ділянки площею 7,5036 га, розташованої на території Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1225088400-02-017-0118, яка належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП №012777, виданого Солонянським районним відділом земельних ресурсів 30 грудня 2003 року (а.с.13) та земельної ділянки площею 0,390 га, розташованої на території с.Широке, вул.Садова, буд.5 Широчанської сільської ради, для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,140 га, яка належить померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ДП №043874, виданого Широчаснькою сільською радою народних депутатів 10 травня 2002 року (а.с.12). Вказане майно [PERSON] заповідала [PERSON], яка народилася 03 червня 1989 року в м. Дніпропетровську (а.с.14,101). 08 серпня 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис №588, а позивачка змінила прізвище на «Лихород» (а.с.18,105). 16 серпня 2017 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.100). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 09 січня 2017 року [PERSON] у звязку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.17). Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки спадкоємець [PERSON] не була зареєстрована у встановленому законом порядку та не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки мала іншу адресу реєстрації місця проживання ніж спадкоємець, то вона не прийняла спадщину, а відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначення додаткового строку для подання спадкоємцем, який пропустив встановлений ст. 1270 цього Кодексу строк на прийняття спадщини, вирішується за його позовом. ВСУ у справах №6-1215цс16, № 6-1486цс15 зробив висновок про те, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 8 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Дослідженими судом доказами встановлено, що позивач [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки 16 січня 2017 року позивачка передчасно народила дитину доньку [PERSON] (а.с.19), а згідно наданої суду медичної документації (а.с.20-43) позивачка разом з донькою неодноразово проходила обстеження та займалася лікуванням доньки, якій встановлені діагнози «Синдром гіперзбудженності», «Затримка формування тазостегнових суглобів», «Гемангіома передньої черевної порожнини». Суд, враховуючи те, що позивачка в період шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто в період з 09 січня 2017 року по 09 липня 2017 року народила доньку, та займалася її лікуванням, то вказані обставини позбавили її можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини, оскільки вона не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця. При цьому судом враховується також те, що позивачка 16 серпня 2017 року звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, тобто пропущений строк є незначним. З урахуванням зазначеного суд вважає, що позивачка з поважних причин, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами не мала вільного часу для звернення до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого вказані обставини в сукупності позбавили її можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У звязку з тим, що позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку, що їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1220-1223,1233-1236,1252,1261,1268-1270,1272 ЦК України,

Outcome: approved