Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулась із дійсним позовом до Троїцького районного суду Луганської області, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.07.2010 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем у них не склалось через несумісність характерів, наявність різних поглядів на життя, через що між ними виникали суперечки та сварки. Разом вони не проживають, на примирення вона не згодна, а тому просить суд розірвати укладений з позивачем шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала письмову заяву до суду, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, на задоволенні позовних вимогах наполягає. Відповідач також надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі і просив справу розглядати без його участі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 31 липня 2010 року між позивачем та відповідачем Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 02, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.11.2010 року, виданого Лозно-Олександрівською селищною радою Білокуракинського району Луганської області від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами часто виникають сварки та непорозуміння через різні характери та відмінні погляди на життя. Позивач та відповідач разом не проживають, примирення між ними неможливе. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок, що підтверджується квитанцією №22 від 11.08.2016 року. Як було встановлено судом, винними у розпаді сім'ї рівною мірою є як позивач, так і відповідач, а тому судовий збір повинен бути розподілений на двох. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 275 гривень 60 копійок. На підставі ст.104,105, 110, 112, 114 ,115 СК України,

Outcome: approved