Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила суд встановити факт належності її батькові [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю (паю 577), виданого на імя [PERSON], свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №23 по вулиці Нечуй-Левицького в селі Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, виданого на імя [PERSON], та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами (чотири сараї, гараж, колодязь, огорожу, літню кухню та убиральню), які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, вулиця Нечуй-Левицького, на земельну ділянку (пай №577) площею 4,401 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району, Державний акт про право приватної власності на змелю І-ДП № 105908, після смерті її батька [PERSON], померлого 22 грудня 2009 року. В обґрунтування заявленого позову зазначила, що 22 грудня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Після смерті батька мати та брат позивача відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки. Після звернення до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори постановою державного нотаріуса від 16 березня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній родинний зв'язок між померлим та позивачем. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року було встановлено факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем. При повторному зверненні до державного нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та помилково зазначеного прізвища спадкодавця [PERSON] як «Бицюцкий» у наданому Державному акті на право приватної власності на змелю та свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок. Ппозивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 20 лютого 1987 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право особистої власності № 309, видане виконкомом [PERSON] сільської ради, на житловий будинок та господарські споруди, а саме: чотири сараї, гараж, колодязь, огорожу, літню кухню та убиральню, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, вулиця Нечуй-Левицького, будинок №23. /а.с. 13/ У грудні 2002 року [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку (пай 577), площею 4,401 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ДП №105908. /а.с. 11/ Тобто, правовстановлюючі документи на будинок та землю видані на помилково записане прізвище батька позивача «БицюцЬкий», замість вірного «Бицюцкий». 22 грудня 2009 року [PERSON] помер. /а.с.9/. Після смерті [PERSON] до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини звернулись син померлого [PERSON], та дружина померлого [PERSON]. /а.с.42/ Позивач звернулась до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на спадщину, однак постановою державного нотаріуса від 16 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з відсутністю родинних звязків між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] Рішенням Павлоградського міськрайонного судуд Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року було встановлено факт родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем [PERSON] як батька та доньки. /а.с.8/ При повторному зверненні до державного нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та помилково зазначеного прізвища спадкодавця [PERSON] як «Бицюцкий» у наданому Державному акті на право приватної власності на змелю та свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок. /а.с.27/ Частиною 1 статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, \~що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 315 ч.1 п.6 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забороняється законом , зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Викладене приводить суд до висновку про те, що права позивача порушуються та усунення порушення прав позивача не можливо іншим способом, що є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved