Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, зазначивши, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судове засідання позивач не зявилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. 27 січня 1995 року між сторонами міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 50. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано та в теперішній час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно довідки старшого по будинку № 17 по вул. Г.Сталінграду, посвідченою КП «Житломасив», від 02 липня 2015 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з нею мешкають її діти [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Таким чином, діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним, та має можливість надавати таку допомогу. Однак, суд критично відноситься до визначення суми аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування стягнення суми саме в такому розмірі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує матеріальне становище відповідача, враховує матеріальне становище позивача, а також виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності та необхідності створення державою однакових умов для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial