Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила встановити факт прийняття [PERSON], яка померла [INFO], спадщини після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO], та визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права на земельну частку ( пай ), що розташована на території Травневської (Пролетарської) сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], яка перебувала в колективній власності КСП «Світанок». Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право на земельну частку (пай) площею 7,9 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Травневої (Пролетарської) сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) [NUMBER]. Після смерті [PERSON]. спадщину за законом прийняла рідна сестра померлої та матір позивача [PERSON]. Інших спадкоємців у померлої за законом чи за заповітом немає. [PERSON] не мала сім'ї та дітей. Право на земельну частку (пай) [PERSON]. нікому не заповідалось. Відповідно до довідки виконавчого комітету Травневської сільської ради [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] З нею разом ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від [PERSON]. в сільській раді не посвідчувався. [INFO] померла матір позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила земельна ділянка, що розташована на території [ADDRESS], а також належне померлій з моменту відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. право на земельну частку (пай) площею 7,9 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Травневої (Пролетарської) сільської ради. Її матір [PERSON] зробила розпорядження (склала заповіт) на випадок своєї смерті, відповідно до якого заповіла усе своє майно позивачу. У встановлений законом строк позивач звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 21 листопада 2007 року державним нотаріусом позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території [ADDRESS] Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку згідно сертифікату [NUMBER], мотивуючи тим, що матір позивача [PERSON] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]., а інші суттєві докази прийняття нею спадщини відсутні. Після смерті сестри [PERSON]. матір позивача [PERSON] вступила в фактичне володіння майном [PERSON]., що, згідно діючого на той час законодавства, було достатньо для прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк [PERSON] не зверталась, оскільки вважала достатньою підставою фактичне прийняття нею спадщини після померлої сестри, тому позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали і просять його задовольнити. Представник відповідача Травневської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області направив заяви про розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 548 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON]. [INFO], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], тому застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР. Встановлено, що [PERSON] є сестрою [PERSON]., що підтверджується: - свідоцтвом про народження останньої, згідно якої її матір'ю являється [PERSON]; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00020228962 від 25.05.2018 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] одружились 06 листопада 1919 року, після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON], згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), що розташована на території Травневої (Пролетарської) сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] на підставі сертифікату [NUMBER], яка перебувала в колективній власності КСП «Світанок». Після смерті [PERSON]. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри не зверталась, однак вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини. Так, згідно показань свідків [PERSON], який є зятем позивача, він пояснив, що у квітні 1999 року померла [PERSON] [PERSON] наймала його для перевезення речей, що належали [PERSON] Ці речі він перевозив конем з бричкою з дому померлої [PERSON]. в с. Леніно Перше в с. Тарасово-Шевченкове, де проживала [PERSON] Зокрема, перевозив кухонний буфет, шафу, ліжко, кухонний інвентар, ікони. Також у червні 1999 року він за замоаленням [PERSON] перевозив диван, матраци і дрова за тким же маршрутом. Пам'ятає, що [PERSON] на момент смерті проживала одна. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою позивача. Пам'ятає, що бабуся [PERSON] у 1999 році після смерті [PERSON] забрала належне їй майно. Свідок у цей час приїжджала до бабусі [PERSON] на канікули. На той час їй, свідку, було 15 років. Пам'ятає, що [PERSON] перевозила ікони, шафу і посуд. Свідок [PERSON], який є чоловіком позивача, показав, що у 1999 році померла тітка дружини [PERSON], після її смерті належне їй майно забрала матір позивача і сестра померлої [PERSON]. Він був присутнім та домомагав під ча проведення похорон та перевезення речей. Рішенням місцевого суду Олександрійського району Кіровоградської області від 21 грудня 2001 року у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа встановлено факт того, що довідка № К-449, видана Державним архівом Івано-Франківської області 03 грудня 2001 року про те, що [PERSON], 1917 року народження, була вивезена з с. Діброви Богородчанського району Станіславської області в Німеччину, де примусово працювала з листопада 1942 року по 19 березня 1945 року, дійсно належить [PERSON], 1917 року народження, яка померла [INFO] в [ADDRESS] Рішення набрало законної сили 22 січня 2002 року. 10 грудня 2002 року [PERSON] зверталась до Фонду «Пам'ять, відповідальність і майбутнє» із заявою на одержання компенсаційної виплати за рахунок коштів Фонду за рабську та примусову працю її сестри [PERSON]. у роки Другої світової війни. З довідки Травневської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 10 квітня 2018 року № 1 встановлено, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] З нею спільно ніхто не проживав і не був зареєстрований. Заповіт від [PERSON]. в сільській раді не посвідчувався. Згідно листа завідуючої Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 10 вересня 2018 року № 997/01-16 спадкова справа після померлої [PERSON]. у вказаній нотконторі відсутня. [INFO] померла матір позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача [NUMBER], копією актового запису про шлюб № 06 від 26 лютого 1983 року між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] 11 жовтня 2003 року позивач звернулась в Другу Олександрійську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. 21 листопада 2007 року позивач [PERSON] звернулась в Другу Олександрійську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яке в той же день було їй видано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2007 року [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] земельну ділянку, розташовану на території Улянівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 6,03 га. Відповідно до довідки виконавчого комітету Улянівської сільської ради від 13.11.2017 року № 410 [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS], з 12 січня 1955 року і до дня своєї смерті [INFO]. З нею спільно постійно ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно заповіту від 07 грудня 2000 року, копія якого міститься в матеріалах спадкової справи, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, [PERSON] Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 04 липня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, яка належала [PERSON], оскільки [PERSON] не подала до Олександрійської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матір позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON]. шляхом фактичного вступу у володіння майном спадкодавця, але спадщина у нотаріальному порядку оформлена не була. Тому належним способом захисту прав позивача, як спадкоємця [PERSON], є встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті сестри [PERSON]. та визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved