Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпння 2021 року, вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Як зазначено позивачем в позовній заяві, в 2011 році до неї звернулася її знайома [PERSON] і попросила надати дозвіл на реєстрацію в її будинку по [ADDRESS] . обіцявши, що по першій вимозі зніметься з реєстрації. Вже більше трьох років позивач з нею не спілкується, фактичне місце перебування їй невідоме Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника будинку, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, де просив розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи та неповідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: позивач є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №575, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та земельної ділянки площею 0,0339 га. кадастровий номер 0522685700:04:001:0715 за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18.08.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №577, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,9,10,11). Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] зареєстрована в буд. [ADDRESS] (а.с.13-17), однак згідно довідки виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №13-17/1-381 від 20.08.2021, в будинку ніколи не проживала і не проживає (а.с.18). На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована у належному на праві власності позивачу [PERSON] будинку [ADDRESS] , однак за вищевказаною адресою не проживає і ніколи не проживала, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за вище вказаною адресою. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] . На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved