Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом (а.с. 3-7, 174), в якому просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки, площею 2,6359 га, кадастровий номер 1825087800:04:000:0115, та площею 0,3413 га, кадастровий номер 1825087800:04:000:0116, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, як за спадкоємицею за законом після смерті її дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дядька залишилась спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок, однак приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Мельниченко Н.М. відмовила їй у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку із розбіжностями в площах цих земельних ділянок, які містяться в правовстановлюючих документах на землю та Державному земельному кадастрі. Ухвалою судді від 22.02.2021 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, однак звернулись до суду з заявами, в яких просять розгляд справи провести без їх участі, позивач позов підтримує, а відповідачі позов визнають (а.с. 174, 176). Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер дядько позивача - [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 12-15). Відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЖТ №1701887 та серія ЖТ №170188 від 20.10.2003 [PERSON] належать земельні ділянки, площею 2,7570 га, кадастровий номер 1825087800:04:000:0115, та площею 0,3142 га, кадастровий номер 1825087800:04:000:0116, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с. 26, 30). Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-1807221202019 та №НВ-1807221232019 від 05.03.2019 площа земельної ділянки з кадастровим номером 1825087800:04:000:0116 становить 0,3413 га, а земельної ділянки з кадастровим номером 1825087800:04:000:0115 - 2,6359 га (а.с. 27-29, 31-33). Також судом встановлено, що позивач та відповідачі є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №115/2018 (а.с. 57-165), згідно якої позивач протягом шести місяців після смерті [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 61), а відповідачі з заявами про відмову від прийняття спадщини (а.с. 65 на звороті, а.с. 66). Згідно листа приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Мельниченко Н.М. від 10.11.2020 за №348/01-16 у відповідь на усне звернення позивача, останній роз`яснено, що вказані державні акти на право власності на землю та витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки містять розбіжності в площах вказаних земельних ділянок, у зв`язку із чим позивачу рекомендовано звернутись до державного кадастрового реєстратора відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області для виправлення описки (технічної помилки), а в разі письмової відмови рекомендовано звернутись до суду про визнання права власності (а.с. 25). Відповідно до статті 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Однак, позивач не надала суду відповідних доказів на підтвердження того факту, що вона зверталась до відповідного органу, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та отримала відмову у виправленні технічних помилок в Державному земельному кадастрі, а саме щодо зазначення в ньому розмірів вищевказаних земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено випадки відмови нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Однак, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування нерухомого майна, позивач не врахувала, що указана функція перебуває в компетенції нотаріальних органів, а суд, в силу своїх повноважень може розглядати такий спір у разі відмови нотаріальних органів у видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування. В даному випадку судом встановлено, що позивач не зверталась до нотаріуса з письмовою заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку спадкування після смерті дядька [PERSON] на спірні земельні ділянки або видачі постанови про відмову, з роз`ясненням права звернення до суду за захистом прав. Нотаріусом позивачу надано роз`яснення згідно якого остання вправі звернутись до державного кадастрового реєстратора про виправлення технічних помилок, а в разі письмової відмови звернутись до суду про визнання права власності. Проте, зазначений роз`яснювальний лист нотаріуса не можна вважати відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, оскільки за діючим законодавством нотаріус у разі відмови у вчиненні нотаріальної дії видає постанову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Однак, судом встановлено, що визнання позову відповідачами суперечить вищезазначеним вимогам законодавства, у зв`язку із чим суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачами позову. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: dismissed