Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 23.01.2015 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відразу після народження дитини відповідач почав зловживати спиртним, кинув роботу. Вона не змогла повністю обслуговувати народжену дитину та відповідача. Оскільки вона проживала в нього, і іншого житла вона не мала, їй нікуди було йти. Всі її прохання до відповідача змінити поведінку, були марними. Він нехтував їх з дитиною потребами, виносив речі з дому, продавав. Вона зрозуміла, що шлюб з відповідачем був її великою помилкою. Сім`ї в них по суті не було. Потім почали приходити з міліції, так як відповідач щось накоїв. Вона була змушена забрати дитину та повернутися в Україну до її рідних. З 20.12.2015 року вона та дитина проживають в м. Києві з її рідними. За цей час відповідач декілька разів телефонував, а потім змінив свій номер, і вона не може йому зателефонувати. Гроші на дитину він не присилав жодного разу. До неї в Україну він не приїжджав. Таким чином, вже більше чотирьох років вони з відповідачем проживають окремо. Він не турбується про дитину, не оплачує її навчання, не бажає знову проживати разом. За цей час вона переконалась, що їх шлюб розпався, зберегти його не можливо. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Розірвання шлюбу відповідає її інтересам та інтересам їх доньки. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 18.03.2020 року на підставі ухвали Верховного Суду від 10.03.2019 року. 18.03.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 23.03.2020 року позов залишено без руху. 17.04.2020 року позивачем подано документи. Ухвалою від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 23.04.2020 року судом постановлено ухвалу щодо виконання судового доручення по врученню відповідачу документів, провадження у справі зупинено. 12.03.2021 року до суду надійшли документи з Міністерства юстиції України щодо виконання судового доручення. 17.03.2021 року відновлено провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.01.2015 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтями 110, 112 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що примиритися, зберегти сім`ю позивач не бажає, просить розірвати шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає недоцільним збереження такої сім`ї. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та

Outcome: approved