Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.06.2007 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що між подружжям немає взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, через що шлюб носить формальний характер. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 11 (а.с. 4). Від шлюбу сторони по справі мають спільну малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №64 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ЦПК України.

Outcome: approved