Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду 05.02.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. 10.02.2016 року відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного 23.08.2012 року між ним та позивачем, а також просив постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? щомісячного його доходу, починаючи з дня постановлення рішення суду і до досягнення повноліття. В останнє судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо задоволення зустрічних позовних вимог, а саме щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідач в останнє судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій уточнні позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183,184 СК України. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач за зустрічним позовом прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Судом встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн., щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved