Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.10.2016 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №\~96. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Постійні сварки призвели до припинення фактичних подружніх стосунків з листопада 2017\~року. Їх спільна дитина [PERSON] залишиться проживати з нею, спір про поділ майна відсутній. Позивач у підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав наведених у позові. Вказала, що примирення з відповідачем неможливе. Відповідач зявився у підготовче засідання та проти розірвання шлюбу не заперечував, про що надав письмову заяву. Положеннями ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши пояснення позивача, думку відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволення. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 132494, виданого 06.10.2016 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації шлюбів в 2016 році зроблено актовий запис за № 96. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 236284, виданим 14.11.2016 року виконавчим комітетом Шендерівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, батьком якої вказано відповідача [PERSON], а матірю [PERSON]. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Спору про поділ майна, а також місця проживання спільних дітей, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Таким чином, сторони не проживають однією сімєю з листопада 2017\~року, жоден з них бажання примиритися не висловив, що суд оцінює як наявність стійкого волевиявлення щодо припинення сімейних відносин та розірвання даного шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved