overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 22 травня 1983 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Поляхова сільська Рада народних депутатів, актовий запис № 12. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у них не склалося. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, він пішов з сім`ї. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить судовий розгляд проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 22 травня 1983 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Поляхова сільська Рада народних депутатів, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не бажають, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 24 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, примирення не можливе, оскільки у них з відповідачем виникали постійні сварки, він проявляв до позивачки неповагу, шлюбних відносин вони не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, оскільки примирення із позивачкою неможливе, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 24 вересня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 25 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №70. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаєморозуміння між ними, примирення неможливе, від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, спільно з відповідачем не проживають з червня 2018 року, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 25 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 26 березня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №19. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків, неодноразово та на довгі періоди йде з дому без будь-яких пояснень, примирення з відповідачем неможливе, від шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Ковальчук». Позивачка, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 26 березня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №121653. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №216954 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №205184. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27.03.2020 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради, актовий запис №2. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися. Від шлюбу дітей не мають. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] » Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 27.03.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 вересня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №75. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків, вчиняє сварки, з вини відповідача примирення неможливе, від шлюбу мають доньку [PERSON], 22.103.20135 року народження. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Водзінська». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 жовтня 2020 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським РВ ДРАЦС, актовий запис №78. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися. Від шлюбу дітей не мають. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 27 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським РВ ДРАЦС, актовий запис №78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 липня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тефіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №34. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, примирення неможливе, шлюбних відносин не підтримують, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому засіданні по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 27 липня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тефіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved