Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 травня 2015 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого за останні два роки вони неодноразово припиняли спільне проживання, а потім знову його відновлювали. На даний час вони повністю втратили один до одного почуття любові, довіри та поваги, практично не спілкуються, не мають спільних інтересів та проживають окремо. Оскільки питання розірвання шлюбу нею обдумане, тому просить такий розірвати, дітей залишити на подальше проживання при ній. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Перечинського районного суду від 24 грудня 2019 року сторонам надано строк для примирення шість місяців, провадження у справі до закінчення визначеного судом строку для примирення зупинено. Ухвалою судді цього ж суду від 26 червня 2020 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року підготовче провадження у цій справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та визнав позовні вимоги, так як строк для примирення бажаного результату не дав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 травня 2015 року у виконавчому комітеті Конюшківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2 (а. с. 6, 7). Від даного шлюбу у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 4, 5). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнав, строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Судові витрати підлягають стягненню\~ з\~ відповідача,\~ що\~ відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved