Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн. до закінчення ним навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з грудня 2000 року по 29 червня 2011 року сторони перебували у шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач на підставі рішення суду від 09.06.2011 сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, однак він навчається в Теплицькому професійному аграрному ліцеї з 01.09.2017 року з терміном закінчення навчання 30.06.2020 року. У зв`язку з навчанням він потребує матеріальної підтримки, яку вона в повній мірі самостійно забезпечити не має можливості. Ухвалою суду від 29.01.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідач не надав, не надав зустрічного позову, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] на що вказує свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Згідно із довідкою виданою Теплицьким професійним аграрним ліцеєм №41 від 24.01.2020 року, [PERSON] дійсно є студентом даного ліцею денної форми навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2017 до 30.06.2020. За даними довідки Устянської сільської ради №163 від 24.01.2020 року, [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн. до закінчення ним навчання та судові витрати. Відповідач відзиву на позов не надав. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3ст.199 СК України). Статтями 198, 199 СК України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З аналізу вказаної норми законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що дитина не досягла віку 23 років, навчання позивача у вищому навчальному закладі на денній формі є його основним зайняттям. Водночас відповідачем не надано належних та допустимих доказів його матеріальної неспроможності (матеріальних витрат сім`ї, тощо) нести аліментний обов`язок щодо утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.(ч.2 ст.200 СК України). Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача на користь позивача, суд враховує можливість надання матеріальної допомоги матір`ю, а також обставини встановлені вище та зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що з урахування зібраних у справі доказів відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2020. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде виправданим дійсним потребам повнолітньої дитини, можливостям обох батьків нести аліментний обов`язок, з урахуванням їх матеріального становища та фактичних обставин справи, а також мети зобов`язання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Щодо вимоги позивачки про стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1- ч. 4 вказаної статті: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір-доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Така позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16. Позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано лише копію квитанції від 27.01.2020 року, де вказано суму гонорару у розмірі 800 грн. та ордер на надання правової допомоги. Жодних інших доказів ( витягу з договору про надання професійної правничої допомоги, акту виконаних робіт, попереднього розрахунку витраті) суду не надано, що вказує на відсутність підстав для задоволення даної вимоги у зв`язку з її недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial