Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на її ж утримання аліменти у розмірі 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 21.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак її доходу не вистачає на задоволення усіх потреб дитини. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу, однак, добровільно допомогу на їх утримання не надає, що є підставою звернення з позовом до суду. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність без технічної фіксації, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони по справі з 21.09.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. 09.04.2015 року від шлюбу сторін народився [PERSON], який проживає разом з матірю. Сторони по справі проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен утримувати її, є працездатною особою, на його утриманні не перебувають інші особи, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на її ж утримання аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання матері дитини підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 16.02.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved