Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просить: «визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] » та «визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ». В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [PERSON] (помер [INFO] )та [PERSON] (померла [INFO] ) належав житловий будинок з належними до нього будівлями - колишній колгоспний двір, який складався із 2 (двох) членів, головою якого був [PERSON] .. За життя баба позивача [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. [PERSON] за життя заповіту не склав, однак єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є син останього [PERSON] . Після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] , як спадкоємець за законом прийняв спадщину, оскільки успадкував право власності на земельну частку (пай) та на грошові вклади, при цьому, не встиг оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який заповіту не складав. Зазначає, що звернулася до державного нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником житлового будинку в [ADDRESS] . Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 25.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.80). 08.11.2018 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження та призначити її до судового розгляду по суті (а.с.93). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити (а.с.132). Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~однакчерез канцелярію суду подав «відзив на позов», у якому вказав, що Вівсянська сільська рада Козівського району Тернопільської області визнає позовні вимоги позивача та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.131). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, який складається з двох членів, головою якого був [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13.11.1991 року (а.с.5). Відповідно до виписки з погосподарської книги №3 станом на\~15.04.1991\~року від\~05.12.2019\~року, виданої Вівсянською сільською радою\~Козівського району\~Тернопільської області, колгоспний двір складався з двох членів: [PERSON] \~та [PERSON] (а.с.129). У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були [PERSON] \~та [PERSON] , то кожному із них фактично належить 1/2 частина колгоспного двору. Згідно із копій свідоцтв про смерть: серії [NUMBER] , виданого 03.11.2000 року, [PERSON] помер [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 26.10.2016 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.17, 78). Згідно з довідки Козівського РБТІ від 24.11.2017 року №111 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] . При цьому, кожному із зазначених осіб належить по Ѕ частини (а.с.46). 10.02.2015 року [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно якого належне їй майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла позивачу (а.с.128). За життя [PERSON] заповіту не склав. Як вбачається із матеріалів справи, батьком [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~28.12.2007\~року (а.с.16),\~а відтак\~ [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] .. [PERSON] після смерті батька, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, оскільки успадкував право власності на земельну частку (пай) та на грошові вклади, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.63), при цьому, не встиг оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.08.2014 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.21). За життя [PERSON] заповіту не склав. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] (яка змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу 12.03.1994 року) серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~05.07.2007\~року,батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.66). 03.08.2017 року державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори Нечай Л.С. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила [PERSON] про те, що свідоцтв про право на спадщину на майно колгоспного двору видати не може, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав (а.с.100-102). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями\~ст.1218 ЦК України\~до складу\~спадщини входять\~всі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинялися\~в момент його смерті. Крім того, ч.1\~ст.392 ЦК України\~закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] \~та [PERSON] \~померли,\~ [PERSON] є спадкоємцем\~за заповітом\~та законом,\~відмов від\~прийняття спадщин\~не заявляла,\~в належному\~порядку прийняла\~спадщину,\~виходячи з\~приписів п.1\~ч.2\~ст.16\~ЦК України\~суд вважає,\~що слід\~визнати за\~ [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .\~ Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2081,00 грн. залишити за останньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved