Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. за останні 36 місяців, позаяк відповідач офіційно не працевлаштувався, щоб не сплачувати аліментів, тому за три роки відповідач їй винен 18000 грн. Позивач надала до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліментів на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати щомісяця до повноліття дитини (а.с.16). Як убачається зі змісту позову, позивач ставить питання, позаяк посилається на положення ст.191 СК України, про стягнення з відповідача аліментів на її користь в сумі 18000 грн. за минулий час, а саме за 36 місяців, визначивши самостійно їх розмір у 500 грн. на місяць. Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України, усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, позивач у разі ухилення позивача від сплати вже присуджених аліментів в частці від його заробітку має право звернутись до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів, а не про стягнення з відповідача аліментів у самостійно визначеній твердій грошовій сумі за останні 36 місяців. Однак таких вимог позивач не пред'являла і про зміну предмета та підстав позову на пропозицію суду не заявляла. Отже, у зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed