Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.08.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину. Причиною розлучення є те, що на протязі спільного життя сторони по справі виявили, що вони мають різні характери та погляди на життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Сторони по справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство, тобто фактично припинили подружні стосунки, тому позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності в якій вона зазначила, що на задоволені позовних вимог наполягає та не заперечує проти заочного рішення справи (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 17, 21). Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із матеріалами справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому з 29 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 20 (а.с. 7). Сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 4740 (а.с. 5). Відповідно до\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач також в своїй позовній заяві просила залишити їй прізвище, після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а.с. 2). Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 768,40 грн. про, що свідчить квитанція додана до матеріалів справи (а.с. 1). У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі\~задоволення позову\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються на відповідача. Таким чином слід стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь позивачки. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved