Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 07 березня 2012 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.Батько ухиляється від утримання дитини, участі у вихованні доньки не приймає, що змушує її звернутись з даними позовом до суду. У судове засіданні позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, зі змісту заяви убачається, що позов вона підтримує та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 березня 2012 року сторони перебували у шлюбі зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис за № 225. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого 27 березня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER]. (а.с. 8). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як убачається із листа Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 30.09.2016 року №3075, [PERSON] отримував заробітну плату за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року (а.с. 56). Згідно із ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи із положень закону, який регулює спірні правовідносини, у всіх інших випадках, ніж передбачено ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Враховуючи, що відповідач працює та має постійний заробіток, суд вбачає підстави для стягнення з нього аліментів у частці від заробітку. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], суд враховує положення ст. 182 Сімейного Кодексу України та виходить з того, що відповідач має регулярний дохід, офіційно працевлаштований, добровільної угоди між сторонами, щодо утримання спільної дитини батьком не досягнуто, інших дітей крім спільної з позивачем доньки, а також непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні [PERSON] судом не встановлено, а тому суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON], [INFO] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 29 квітня 2016 року. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved