Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 840, 80 грн. та 7000 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою витрат на правничу допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі з 2013 року по теперішній час зареєстровані: відповідачка по даній справі, колишня дружина її сина - [PERSON] , [INFO] . Її реєстрація у належній їй квартирі відбулася у зв`язку з тим, що відповідачка зареєструвала шлюб з її сином - [PERSON] . 17.09.2018 року шлюб між відповідачкою та її сином було розірвано за рішення суду. З цього часу у належній їй квартирі проживала тільки [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми. При чому, під час проживання у належній їй квартирі, відповідачка по справі порушувала умови проживання у спірній квартирі та не сплачувала за комунальні послуги, які вона сплачувала самостійно, хоча в квартирі не проживала. На її неодноразові письмові звернення щодо усунення зазначених обставин, відповідачка не реагувала. У квітня 2019 року [PERSON] , забрала свої речі та переїхала проживати за іншою адресою: [ADDRESS] , яка на праві особистої власності зареєстрована за її сином [PERSON] . Таким чином відповідачка у належній їй квартирі не проживає більше 1 року без поважних причин. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2020 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Чеботар Н.А. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації та фактичним місцем її проживання, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та будь-які клопотання від неї не надходили. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2006 року за реєстровим № 5737, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. 07.09.2006 року, належить квартира [ADDRESS] , що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2020 року (а.с.9-12). У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка по даній справі, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 5923 від 05.10.2020 року (а.с.38). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої старшою по будинку, підпис якої затверджено директором ТОВ «ПБК» «АКВІ-БУД» № 2631 від 10 серпня 2020 року, відповідачка [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживає за адресою своєї реєстрації, а саме: [ADDRESS] з квітня 2019 року (а.с.32-33). Зазначена обставина відповідачкою не спростована та підтверджується наданою позивачем довідкою про не проживання відповідача за місцем реєстрації. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала з сином позивачки [PERSON] у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вона є сусідкою та проживає за адресою: [ADDRESS] на одному поверсі. Зараз з квітня 2019 року у квартирі ніхто не проживає. [PERSON] з [PERSON] розірвали шлюб і виїхали з вказаної квартири. [PERSON] з дітьми мешкає в іншій квартирі, а в квартирі № 148 ніхто не проживає, лише позивачка відвідує квартиру інколи та сплачує комунальні платежі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає у квартирі [ADDRESS] . Позивачка є її сусідкою, проживає у кв. 148 . В даній квартирі мешкав син позивачки, [PERSON] , з дружиною [PERSON] . В них народилося двоє дітей. Але, коли вони розлучилися, то з квітня 2019 року [PERSON] виїхала з речами проживати на іншу адресу, яку їй надав для проживання [PERSON] , про що їй сказала сама [PERSON] . На неодноразові письмові звернення позивачки до [PERSON] стосовно добровільного зняття з місця реєстрації відповідачка не реагувала, що підтверджується копіями звернень від 10.01.2019 року, 18.02.2019 року. 03.04.2019 року разом з квитанціями про відправлення та поштовим повідомленням про вручення (а.с.21-31). Згідно доданих до позову квитанцій про сплату комунальних послуг, позивачка сплачує комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] (а.с.15-20). Те, що відповідачка зареєстрована у вищевказаній квартирі, але тривалий час в ній не проживає, перешкоджає позивачці в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою і порушує її права власника. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не проживає за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] , понад рік, а тому, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачки на її користь судовий збір в розмірі 840, 80 грн. та 7000 грн. витрат, пов`язаних зі сплатою витрат на правничу допомогу, підлягають частковому задоволенню тільки в частині стягнення судового збору в розмірі 840, 80 грн., оскільки витрати на адвоката в розмірі 7000 грн. не підтвердженні доказами. На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: partial