Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду та просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 13 липня 2004 року її матері [PERSON], на спадкове майно: земельну ділянку № 372 загальною площею 4,9174 га, що складається із ділянок площею 4,0538 га, площею 0,5162 га, площею 0,3474 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належали [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 019930 від 07.06.2004. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 липня 2004 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 019930, виданого 07.06.2004 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 351. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.10.2003 секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON], реєстр № 07, за яким все своє майно вона заповіла їй. Крім неї інших спадкоємців за законом першої черги, а також спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту, не має. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2017 встановлено факт, що вона проживала разом із своєю матірю [PERSON] на день її смерті 13.07.2004. 04 жовтня 2017 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справ № 334/2017 після смерті її матері. Постановою від 04.10.2017 їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило її можливості оформити спадщину на своє імя. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач Горбанівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. Дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне. [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 019930, виданого 07.06.2004 Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 351 була власником земельної ділянки № 372, загальною площею 4,9174 га, що складається із ділянок площею 4,0538 га, площею 0,5162 га, площею 0,3474 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка була надана їй відповідно до розпорядження № 2 від 16.01.2004 Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області. Даний факт підтверджується листом від 01.08.2017 Головного управління Держгеокадастру у Київській області та копією вищевказаного Державного акту. 13 липня 2004 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим повторно 20.12.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. До дня смерті [PERSON] була зареєстрована [INFO], що підтверджується довідкою № 266 від 03.09.2014 виконавчого комітету Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що долучена до матеріалів спадкової справи № 334/2017 після смерті 13.07.2004 [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на майно, що є предметом спору. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.10.2003 секретарем виконавчого комітету Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON], реєстр № 07, за яким все своє майно вона заповіла своїй дочці [PERSON]. Рішенням Золотоніського районного суду Черкаської області по справі № 695/1553/17 від 29.06.2017 встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із своєю матірю [PERSON] на день її смерті 13 липня 2004 року. 04.10.2017 [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину державному нотаріусу Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 334/2017 після смерті 13.07.2004 [PERSON]. Судом встановлено, що крім позивача інших спадкоємців за законом першої черги, а також спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами вказаної спадкової справи. Постановою від 04.10.2017 № 2366/02-31 державного нотаріуса [PERSON] Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого на земельну ділянку та витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє імя. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. 328 ЦК України. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. В силу\~ ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може\~ призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших\~ учасників цивільних відносин. Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1225, 1235, 1269 ЦК України,

Outcome: approved