Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який згодом було уточнено. Згідно уточнених позовних вимог остання просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову, тобто з 12.06.217 року і до повноліття дитини з обов'язковим проведенням індексації. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем з 2012 року по теперішній час перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] З 2015 року по теперішній час позивач з донькою проживають окремо від відповідача. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має нерегулярний, мінливий дохід. Останній ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо утримання своєї доньки, не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги. Тому позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, та уточнила позовні вимоги, зменшивши суму стягуваних аліментів з 2500,00 грн. до 1200,00 грн. Відповідач до зали судового засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 березня 2012 року за № 64 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану КМУЮ в Дніпропетровській області. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, де в графі батько вказаний відповідач (а.с. 7). З довідки № 78 виданої КМО довідково-інформаційною службою НОВА КОМ гр.. [PERSON] вбачається що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS]. (а.с.8) Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, судом взято до уваги що 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року, в зв'язку з чим відбулися зміни в порядку визначення способів та розмірів аліментів на утримання дітей. Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку надавати кошти на утримання їх спільної дитини відмовляється. Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач не заперечує проти задоволення позову, та стягнення з нього аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлює прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 травня 2017 року 1426,00 грн. Таким чином, приймаючи до уваги приписи ст. 182 СК України суд визнає, що стягнення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1200, 00 грн. щомісячно, відповідатиме інтересам дитини та не суперечитиме нормам чинного законодавства. Враховую визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, беручи до уваги, матеріальне становище дитини і платника аліментів, який є працездатною особою, інших утриманців не має, обставин, які б свідчили про неможливість надання ним матеріальної допомоги донці - фактично немає, та те що він згідно вимог чинного законодавства зобов'язаний надавати дитині матеріальну допомогу, достатню для його фізичного і духовного розвитку, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн., щомісячно починаючи з дати пред'явлення позову, тобто з 12.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved