Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач\~\~звернулась з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу , зареєстрованого Лисичанською Державною нотаріальною конторою 07.05.1990 року , їй належить будинок 51 по вул. Л.Шевцовой в м. Лисичанську. Крім нею в будинку зареєстровані та проживали її дочка [PERSON] та зять [PERSON]. З серпня 2012 року відповідач припинив подружні відносини з дочкою, залишив будинок, проживаючи за різними адресами в м.м. Лисичанську та Привіллі. З цього часу не відвідував сім»ю, не приймав участі по утриманню житла, наданню допомоги на ремонт будинку та оплату комунальних платежів. В теперішній час створив нову сім»ю та проживає із співмешканкою за адресою м. Лисчианськ, вул. Московська, 241. У зв»язку з потребою у оформлення субсидії, вона звернулась до відповідача з проханням виписатися з будинку, але у добровільному порядку він відмовився виписатись з будинку. Як член сім»ї він втратив право на користування житлом, бо більше року не проживає в будинку. Перешкод у користуванні будинком вона йому не чинила, речі відповідача в будинку відсутні, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком. У судовому засідання позивач позов підтримала, просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Третя особа у справі [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснивши, що з відповідачем у справі перебувала у шлюбі з 16.07.2012 року по 16.08.2012 року . Відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, тому у березні 2014 року вона розірвала з ним шлюб. Після звільнення з місць позбавлення волі, у листопаді 2014 року, відповідач не повернувся проживати до будинку, який належить її матері, створив нову сім»ю, проживав [INFO], а в теперішній час проживає в [INFO] з іншою жінкою. В будинок 51 по вул. Л. Шевцової в м. Лисичанську не намагався вселитися , добровільно знятися з реєстрації за цією адресою не бажає, тому вважає, що він втратив право користування будинком. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2012 року, вони перебували у шлюбі та проживали разом в [INFO] у [PERSON] У 2012 році вдповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності , відбував покарання , після повернення з місць позбавлення волі став проживати з іншою жінкою по вул. Московській в м. Лисичанську. Речі відповідача в будинку позивачки відсутні, бо після його засудження, його речі були передані матері відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. У судовому засіданні справи встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 07.05.1990, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Лисичанською державною нотаріальною конторою , зареєстрованого в реєстрі за № 1-2274 [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований в м. Лисичанську вул. Л. Шевцовой, будинок № 51, право власності зареєстровано в БТІ за № 4867 08.05.1990 року ( а.с.6-7). Із копії паспорта позивача вбачається, що [PERSON] зареєстрована 22.05.1990 року за адресою м. Лисичанськ, вул. Л.Шевцовой, 51 ( а.с.4). Із довідки ЛКП «Паспортна служба» № 203 від 05.06.2015 вбачається, що за адресою м. Лисичанськ вул. Л.Шевцовой , 51 зареєстровані та проживають [PERSON] власник , [PERSON] донька, [PERSON] - зять ( а.с.8). Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в [INFO], без поважних причин більше року, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати за надання правової допомоги сумі 200 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved