Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що банк здійснив зарахування коштів на закритий рахунок, являється недобросовісним набувачем та відмовляється повертати безпідставно набуті грошові кошти. Посилаючись на дані обставини, позивач просила задовольнити позов. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив задовольнити позов. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Надав суду письмові заперечення. Заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представника відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору №007-14557-300114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 30.01.2014, позивач був клієнтом ПАТ «Дельта Банк» та на своє ім'я відкрив поточний рахунок [NUMBER]. Вказаний договір припинив свою дію 17.09.2015, а рахунок був закритий тією ж датою. 15.10.2015, на закритий рахунок позивача в «Дельта Банку» [NUMBER], було перераховано 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією №62016462 від 15.10.2015. 26.10.2015 позивач звернувся з заявою про повернення йому помилково перерахованих коштів або перерахунок їх на його рахунок № [NUMBER] в «ОТП-Банк». На що 03.12.2015 отримав відповідь про те, що банк розглянув звернення та передав вимогу позивача в роботу відповідному підрозділу банку та про повідомлення йому інформації щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. 22.02.2016 позивач звернувся з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Дельта Банк» про надання позивачу довідки про наявність його в реєстрі акцептованих вимог та в яку чергу він зможе отримати кошти, на що отримав відповідь про початок процедури ліквідації банку з 02.10.2015 та про задоволення вимог кредиторів в порядку, строки та розміри, передбачені ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст. 1066 ЦКК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Положеннями ст. 1073 ЦК України, передбачено, шо у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. У відповідності до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право позивача було порушено відповідачем та підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню. Слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження правова позиція представника відповідача, викладена в письмових запереченнях. Представником відповідача не було обґрунтовано підстави зарахування грошових коштів на закритий рахунок та підстави відмови безпідставно отриманих коштів. Суд критично оцінює дану позицію, вважає її хибною з юридичної точки зору та спробою уникнути цивільно-правової відповідальності. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved