Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду 13.01.2015 року із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в його обґрунтування зазначила, що з 29.10.2009 року вона прийнята на роботу в ТОВ «МІК» на посаду кондитера, з якої 31.07.2014 року була звільнена, у зв'язку з виходом на пенсію. З січня 2014 року по день звільнення їй не виплачувалася заробітна плата, заборгованість по якій станом на 01.08.2014 року складає 1 782,22 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК». Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, від неї надійшла заява, в якій вона просив справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені (а.с. 12). Представник відповідача ТОВ «МІК» - Руденко А.П. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення (а.с. 13). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що 29.10.2009 року [PERSON] згідно наказу №393/1 від 29.10.2009 року була прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду кондитера, з якої 31.07.2014 року наказом № 99-к від 31.07.2014 року звільнена, у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки від 25.12.2014 року ТОВ «МІК» станом на 01.08.2014 року складає 1 782, 22 грн., з яких: за січень 2014 року - 425,43 грн., за лютий 2014 року - 130, 76 грн., за березень 2014 року - 254, 50 грн., за травень 2014 року - 467,13 грн., за червень 2014 року - 102, 68 грн., за липень 2014 року - 401, 72 грн. (а.с. 2). Розмір та факт наявності заборгованості по заробітній платі сторонами не оспорюється, що вбачається із наданих до суду заяв (а.с.12,13). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату його праці, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 1 782, 22 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач був звільнений від сплати судового збору. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved