Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 18.10.1989 року разом [PERSON] і покійною матір'ю [PERSON] отримали ордер на жиле приміщення - двокімнатну квартиру [ADDRESS] (на сьогоднішній день адреса змінена на [ADDRESS]). Особові рахунки були поділені, а саме: відкрито особовий рахунок на матір на одну кімнату площею 19,5 кв.м., де була прописана позивач, колишньому чоловіку - на одну кімнату площею 10,6 кв.м. 05.08.2000 року позивач одружилася з [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які теж зареєстровані в даній квартирі. [INFO] мати померла, а [PERSON] з 1997 року не проживає в квартирі, не сплачує комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає. Позивач зазначає, що постійно мешкає у зазначеній квартирі зі своїми дітьми, сплачує комунальні послуги, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зобов'язати УДМС у Житомирській області зняти його з реєстраційного обліку, об'єднати особові рахунки квартири та перевести їх на єдиний баланс, визнати позивача основним наймачем квартири. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення у пресі, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Представник відповідача Житомирської міської ради в судовому засіданні заперечила щодо вимоги позивача про зобов'язання УДМС зняти [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки управління є третьою особою і право позивача за даною вимогою не було порушене. З приводу інших вимог поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечила проти задоволення вимоги позивача про зобов'язання зняти з реєстраційного обліку [PERSON], оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили. Окрім цього, вимоги позивача до третьої особи не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Заслухавши пояснення представника позивача, представника міськради, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є членом сім'ї наймача квартири [ADDRESS], що підтверджується копією ордеру на житлове приміщення серії АЖ №030020. Крім неї, право на зайняття житлового приміщення мають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається із копії рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 12.07.1990 року будинку по [ADDRESS] (а.с. 6). Встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження позивач є матір'ю двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які теж зареєстровані в даній квартирі. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 30.01.1996 №21 року були розділені особові рахунки квартири [ADDRESS], а саме: [PERSON] на одну кімнату, жилою площею 19,5 кв.м., сім'я з двох чоловік, а [PERSON] - на одну кімнату, жилою площею 10,6 кв.м., сім'я з одного чоловіка. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що згідно актів комісії КВЖРЕП №6 від 20.06.2012 року та 16.05.2014 року за свідченнями сусідів позивача [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] із 1997 року і по теперішній час (а.с. 5а, 10). Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, що відповідає положенням ст.72 Житлового кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.106 Житлового кодексу України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі тривалий час, місце його проживання чи перебування невідоме, участі в утриманні помешкання не приймає, комунальні послуги не сплачує, померла наймач квартири [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, визнати позивача основним наймачем квартири, об'єднати особові рахунки та перевести їх на єдиний баланс. Що стосується вимоги про покладення зобов'язання провести зняття з реєстрації, то вона є передчасною, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, в цій частині позовних вимог суд відмовляє позивачу за безпідставністю. На підставі ст.ст. 71, 72, 106 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial