Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обґрунтувала з огляду на таке. 06.04.2013 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим ще за життя спадкодавця 04.03.1994 року, відповідно до якого спадкодавець заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами своєму племіннику [PERSON] Однак останній у визначений законодавцем строк спадщину не прийняв та про свої наміри інших спадкоємців не повідомив, а тому спадщина залишилась неприйнятою. Позивач, будучи спадкоємцем за законом, оскільки спадкодавець приходилась їй рідною тіткою, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте зясувалось, що строк для прийняття спадщини, що визначений у шість місяців нею пропущено, а тому нотаріус відмовив у прийнятті спадщини. Позивач вважає причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними, так як вона була необізнана про факт неприйняття спадщини після смерті тітки ніким із родичів, а тому позивач просила суд визначити їй додатковий достатній строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, однак представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача сільський голова Староприлуцької сільської ради Липовецького району в судове засідання також не зявитвся, в адресованій суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.04.2013 року в селі Стара Прилука Липовецького району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ № 257964). Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим нею 04.03.1994 року. Відповідно до заповіту спадкодавець заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами своєму племіннику [PERSON] Згідно отримуваної із нотаріальної контори інформації, спадкова справа до майна померлої не заведена. Отже спадкоємець за заповітом в межах шестимісячного строку заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подав, а відтак вважається таким, що спадщину не прийняв, відтак спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом. Позивач являється племінницею [PERSON], що доведено відповідно її свідоцтвом про народження та укладення шлюбу та свідоцтвом про народження її матері. Як слідує із довідки виданої виконавчим комітетом Староприлуцької сільської ради від 31.06.2015 року за №973 та від 02.09.2015 року за №976, [PERSON] проживала одиноко без чоловіка та дітей, її доглядала до смерті [PERSON], яка й здійснювала поховання. Позивач виявила намір на прийняття спадщини, у зв'язку із чим звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, однак як з'ясувалось пропустила визначений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269,1270 ЦК України (2004 року). Інші спадкоємці за законом не використали своє право на прийняття спадщини. Як вказала позивач в позовній заяві, пропущено цей строк з поважної причини, оскільки вона не знала про те, що спадкоємець за заповітом не використав своє право на прийняття спадщини. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних, обєктивних причин, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved