Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та проживала з ним спільно до 16.09.2016 р. Подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою, окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим згідно ст. 174 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться з 30.11.2013 року в зареєстрованому шлюбі, про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №377 (а.с.5). Подружжя має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 24.09.2014 року.(а.с. 6). Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, і як батько зобов'язаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2016 року і до повноліття. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved