Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Лаврівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2007 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Луцькій, 55, в с. Лаврів Луцького району Волинської області (далі Спадкове майно). На момент смерті її матері, у вказаному будинку вона проживала разом зі своїм братом, [PERSON], який за домовленістю між ними, мав оформити спадщину на себе. Однак, 27.11.2015 року [PERSON] помер та не оформив правовстановлюючі документи на право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], хоча фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання з померлою. Оскільки вона єдиний спадкоємець після смерті її матері [PERSON] та брата [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцями, у визначений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Луцькій, 55, в с. Лаврів Луцького району Волинської області. До початку судового засідання позивачем подано суду заяву, з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 190). Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд слухати справу за його відсутності, позовну заяву визнає (а.с. 189). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З копії свідоцтва про смерть, серії І-ЕГ № 050570 вбачається, що 05.12.2007 року померла [PERSON] (а.с. 11). Після своєї смерті [PERSON] залишила спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Луцькій, 55, в с. Лаврів Луцького району Волинської області. Вказані обставини підтверджуються: витягом з погосподарської книги № 1 Лаврівської сільської ради Луцького району за 2007 рік (а.с. 13); довідкою Лаврівської сільської ради Луцького району № 701 від 23.08.2018 року (а.с. 14); рішенням виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Луцького району від 26.07.2018 року № 22. [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишила, отже спадкування здійснюється за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] були: її син [PERSON] та донька [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 145302 (а.с. 7), та копіями свідоцтв про шлюб серії І-ЕГ 104759 (а.с. 8) та серії І-ЕГ 104759 (а.с. 10), а також копією актового запису про народження № 1 від 02.01.1974 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, в свою чергу, позивачка відмовилася від спадкового майна на користь останнього. 27.11.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 176627. Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визначено, що згідно з правилами статті 1220 ЦК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1\~ст.\~1262\~ЦП України\~передбачено,\~що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 52/2015 до майна померлого 27.11.2015 року [PERSON], спадкоємців першої черги спадкування після смерті останнього немає. Єдиним спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] є його рідна сестра позивач у справі [PERSON] (а.с. 40-188). Позивачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 45). Наявність спірного майна в натурі підтверджується технічним паспортом на обєкт нерухомого майна, виготовлений станом на 23.11.2017 року (інвентаризаційна справа № 360) на вищевказаний житловий будинок (а.с. 19-22). Судом встановлено, що позивач належним чином оформити право власності на спадкове майно не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця [PERSON], про що приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2018 року (а.с. 17). Таким чином, враховуючи ті обставини, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є [PERSON], яка прийняла спадщину та не заявила відмови від її прийняття, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності на спадкове майно - на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Луцькій, 55, в с. Лаврів Луцького району Волинської області. На підставі наведеного та

Outcome: approved