Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. [PERSON] мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі. В результаті спільного сімейного проживання з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. З березня 2016 р. проживають окремо, син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання сина не надає. Також вказує, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, офіційно не працює, а тому також потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.8). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, іншого доходу не має, сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати повязані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, малолітніх дітей або осіб похилого віку на його утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 75 СК України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 128 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено пятдесят процентів заробітку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що на підставі положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved