Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні характери. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Спору щодо розподілу спільного майна та місця проживання дитини немає. Відповідач матеріальну допомогу надає, але не стабільно та вона є незначною і для нормального матеріального забезпечення дитини цього недостатньо. Відповідач має дитину від іншого шлюбу на утримання якої сплачує аліменти. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі по 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено згідно актового запису про шлюб №4, зробленого 09.06.2010 року Наддніпрянською селищною радою Дніпровського району міста Херсона, 09.06.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно актового запису про народження №11, зробленого 06.08.2010 року Наддніпрянською селищною радою Дніпровського району міста Херсона, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, що призвело до окремого проживання сторін. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна сторони по справі не мають. Відповідач зобов'язаний утримувати сина нарівні з позивачем. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з тим, що відповідач надає матеріальну допомоги на утримання дитини, але вона є не стабільною, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, визначивши їх у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved