Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом в якому просить позбавити [PERSON] , 1965 р.н., батьківських прав щодо його неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з листопада 2016 року і по даний час сама виховує сина [PERSON] , [INFO] .. Відповідач з дитиною не проживає, її життям, здоров`ям, навчанням не цікавиться, участі у вихованні не бере, матеріально не підтримує. Дитина фактично перебуває на повному її утриманні. На даний час всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Тому позивач звернулася з даним позовом. Ухвалою від 21.02.2019 провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою суду від 09.04.2019 справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, скерувавши на адресу суду лист, в якому просить справу розглядати у відсутності представника. Представник третьої особи: Старояричівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області в судове засідання не з`явився через канцелярію надіслав листа в якому просить справу розглядати у відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву . Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 23.12.2016 року у шлюбних відносинах не перебувають, шлюб розірвано рішенням Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 7). Дитина проживає з матір`ю, про що свідчить довідка про склад сім`ї від 21.01.2019 (а.с. 11). Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 17.04.2019 №4/2 про позбавлення батьківських прав, комісія з питань захисту прав дитини вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.36) Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав батьків може бути те, що батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Вищенаведеними доказами підтверджується байдуже ставлення батька до сина, його безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, по створенню належних умов проживання, навчання, її розвитку. Будь-яких об`єктивних, незалежних особисто від відповідача, причин такого ставлення до сина, до його виховання, причин, які б виправдовували таку поведінку відповідача, таке ставлення до дитини та її виховання, судом не встановлено. На думку суду, відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по вихованню дитини, без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved