Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року, проживають окремо, та спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження сім`ї, на думку позивача не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою від 18.05.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 15.06.2020 року о 10:00 годині. В підготовче засідання сторони не прибули, хоча повідомлені належним чином. 15.06.2020 року підготовчий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та повторно підготовчий розгляд призначено на 13.07.2020 року о 15:00 годині. 13.07.2020 року ухвалою суду підготовчий розгляд по справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 10.08.2020 о 15:00 годині. Позивач до суду не з`явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.17, 25, 34), на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, та надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.27). Відповідач, до суду не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та довідкою сільської ради (а.с.15, 20). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 п.4). Суд направляв повідомлення про виклик в підготовче засідання на 15.06.2020 року (а.с.21-22), на 13.07.2020 року (а.с.30-31) та у судове засідання 10.08.2020 року (а.с.37-38), які повернулися до суду без вручення з відміткою листоноші, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Надалі суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.28,36). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.27). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №311 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, стверджує що примирення фізично не можливо, так як тривалий час проживають окремо, відповідач з нею не підтримує стосунків, шлюбні відносини припинені з серпня минулого року, тому їх шлюб носить формальний характер (а.с.27). Відповідач жодних заяв, клопотань, заперечень на спростування доводів позивача до суду не подавав. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач надала заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.27). Відповідно до ст.113 СК України, позивачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається « [PERSON] ». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved