Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, просив стягнути з відповідача на його користь 14 999, 64 грн. страхового відшкодування, 4 855, 76 грн. пені та судовий збір. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 12 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль Ніссан, д.н. [NUMBER]. ДТП сталася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність по транспортному засобу, яким він керував, була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте у визначений законодавством строк страхового відшкодування не отримав, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Під час розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача 14 999, 64 грн. страхового відшкодування, 5 936, 54 грн. пені, 5000 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір. Ухвалою суду від 08 липня 2016 року у якості третьої особи у справі залучено [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Від відповідача до суду надійшли заперечення та заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Із поданих відповідачем заперечень вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 14 999, 64 грн. та пені у розмірі 3 614, 54 грн., оскільки розрахунок пені повинен починатися з 21 вересня 2015 року, тобто з першого дня прострочення виконання зобов'язання (а.с.а.с. 30-32). Пізніше відповідач подав заперечення, в яких не визнавав позовних вимог про стягнення пені та витрат на правову допомогу (а.с.а.с. 81-83). Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 12 травня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль Ніссан, д.н. [NUMBER] (а.с.а.с. 7, 46). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в згідно полісу №АІ/3427760 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (а.с. 35). З повідомлення АТ «УОСК» від 30 липня 2015 року про прийняте рішення по події, яка мала місце 12 травня 2015 року, вбачається, що відповідач розглянув заяву [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для виплати страхового відшкодування, у зв'язку з чим прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування у сумі 14 999, 64 грн. (а.с. 8). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 988 ЦК України визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно ч.1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. 30 липня 2015 року АТ «УОСК» повідомила [PERSON] про прийняте рішення про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 14 999, 64 грн. (а.с.34), однак страхового відшкодування не виплатило. Статтею 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору. Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача, у межах заявлених ним вимог, про стягнення з відповідача на його користь пені за безпідставне прострочення відповідачем виплати страхового відшкодування у розмірі подвійної облікової ставки НБУ з 21 вересня 2016 року, згідно з розрахунком позивача, у розмірі 4 713, 56 грн. За інший період вимоги про стягнення пені є необгрунтованими. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судові витрати: витрати на правову допомогу, відповідно до наданих представником позивача доказів підтвердження надання такої допомоги та розміру витрат (а.с.а.с. 47, 63-71), пропорційно до задоволених позовних вимог, та судовий збір у розмірі 5 259, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial