Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, по якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №25 по вулиці Спиридонівська, 27 у місті Одесі. При цьому посилалась на те, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, проте більше з 2014 року в ній не мешкає у ній, постійно проживає в іншому місці, через що він за власні кошти сплачує комунальні послуги за відповідача, несе витрати. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником вказаної квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.04.1999 року (а. с. 7-8). Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою від 30.05.2016 року (випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи. Згідно до акту мешканців будинку № 27 по вулиці Спиридонівській у місті Одесі, відповідач з 2014року та по теперішній час за вказаної адресою не проживає. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з місця реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 25 будинку № 27 по вул. Спиридонівській в м. Одесі. На підставі викладеного,

Outcome: approved