overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що перебувала із ним у зареєстрованому шлюбі з 2004 року по 2006 рік. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] [INFO] Зазначає, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що 18 квітня 2006 року шлюб між сторонами розірвано. З оглянутого свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що у сторін є син [PERSON], [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільних з позивачкою не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитинии, які слід стягувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що перебувала із ним у зареєстрованому шлюбі з 2013 року по березень 2015 року. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] 29.10.2013р.н. Зазначає, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та не цікавиться дитиною. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. 17.04.2015 року до Сокальського районного суду поступила зустрічна позовна заява про оспорення батьківства та про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. В позовній заяві [PERSON] вказав, що не є батьком вказаної дитини. Просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №39 від 05 листопада 2013 року, як батька дитини [PERSON]. 13.05.2015 року провадження по даній справі зупинено у звязку з призначенням генетичної експертизи. 11.06.2015 року провадження по справі відновлено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, в судовому засіданні позов не визнав. Надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно висновку генетичної експертизи від 03.07.2015р. №48763О встановлено, що на 99,99% [PERSON] є генетичним батьком [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ №391416, встановлено, що 29.10.2013 року у сторін народилася дочка [PERSON]. У відповідності до довідки №337 виданої виконкомом Бутинської сільської ради Сокальського району встановлено, що у позивачки [PERSON] є на утриманні неповнолітня дочка [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні установлено, що відповідач інших дітей, крім спільної з позивачкою дочки не має. Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитинии, які слід стягувати в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача у звязку з тим, що 13.09.2002 року померла її бабуся [PERSON], [INFO] Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. Після її смерті залишився лише її син (батько позивачки) [PERSON], який помер 30.09.2015 року, не прийнявши спадщини. У встановлений 6-місячний строк позивач не подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини у звязку з тим, що у лютому-березні 2003 року , коли необхідно було подавати заяву, дуже хворіли її малолітні діти, та і взагалі не знала, що необхідно подавати заяву протягом 6 місяців від смерті діда. Позивач вважає, що вказаний строк вона пропустила з поважної причини (через перебування у хворобу дітей та повну необізнаність у спадковому праві), тому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, спадкова справа не заводилась. У судове засідання позивачка не з*явилась, про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Написала заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Надіслали листа, у якому просили суд розглянути справу без участі представника селищної ради. Суд, вислухавши сторони, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дату смерті 13.09.2002 року, свідоцтво про смерть її сина батька позивачки [PERSON] ( помер 30.09.2015 року) а також свідоцтво про його народження, з якого вбачається, що він є сином [PERSON], свідоцтво про народження позивачки, з якого вбачається, що [PERSON] її батько, постанову нотаріуса № 595-02-31 від 12.08.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, довідку Іванківської селищної ради № 2912 від 31.08.2016 року про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], [INFO], яка проживала в [INFO], померла 13.09.2002 року шляхом проведення ремонту у будинку у листопаді 2002 року та спорудження паркану, тобто вступив у управління та володіння спадковим майном, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.550 ЦК України 1963 року. Фактично строк прийняття спадщини закінчився 12 березня 2003 року, тобто відповідач пропустив строк прийняття спадщини, проте, з поважної причини (хворіли діти). Крім того, на час смерті її бабусі був живий її батько ( син спадкодавці), який і мав прийняти спадщину, і позивачці не було відомо про те, що батько не подав заяви про прийняття спадщини і не оформив спадкових прав. Відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї бабусі, яка бажає оформити спадкові права, а тому суд вважає, що строк подання заяви пропущений з поважної причини, а отже є підстави для його поновлення судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача у звязку з тим, що 19.03.2013 року померла її мати [PERSON], [INFO] Після її смерті залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна в с. Залишани, вул. Пролетарська, 1. У встановлений 6-місячний строк позивач не подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини у звязку із хворобою, та і взагалі не знала, що необхідно подавати заяву протягом 6 місяців від смерті матері. Позивач вважає, що вказаний строк вона пропустила з поважної причини (через хворобу та повну необізнаність у спадковому праві), тому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері. Інших спадкоємців немає, спадкова справа не заводилась. У судове засідання позивач не з*явилась. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Позивач подав до канцелярії суду заяву, що позов підтримує, просить справу розглянути без її участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, написали лист, у якому позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дата смерті 19.03.2013 року, свідоцтво про народження позивача, з якого вбачається, що [PERSON] її мати, постанову нотаріуса № 584/02-31 від 31.10.2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини, довідку Зиалишанської сільської ради № 322 від 30.10.2013 року про те, що будинок в с. Залишани по вул. Пролетарська, 1 Поліського району Київської області, належав [PERSON], враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України. Фактично строк прийняття спадщини закінчився 18 вересня 2016 року, тобто відповідач пропустив строк прийняття спадщини, проте, з поважної причини (хворіла на час закінчення цього строку). Відповідач позовні вимоги визнав, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, а тому суд вважає, що строк подання заяви пропущений з поважної причини, а отже є підстави для його поновлення судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача у зв'язку з тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Все його майно успадкувала його дружина [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка не звернулась через хворобу. Крім того, просто не знала, що таку заяву нотаріусу треба подавати протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Відповідачка на спадщину не претендує. У судове засідання позивач не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Подала до канцелярії суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилася. Надіслала заяву, у якій просила справу розглядати без її, позов визнає. Суд, вивчивши докази, зокрема, свідоцтво про смерть спадкодавця ([PERSON]), у якому зазначено дата смерті - [INFO], свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтво про їх одруження від 22.05.1957 року, свідоцтва про народження позивачки, та про її одруження (зі зміною прізвища на «[PERSON]») з яких вбачається, що [PERSON] є матір'ю позивачки та відповідачки, постанову нотаріуса № 78/02-31 від 27.01.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (заведенні спадкової справи) у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, враховуючи визнання відповідачкою позову, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України. Фактично строк прийняття спадщини закінчився 01.07.2014 року, тобто позивач пропустила строк прийняття спадщини. Відповідач позовні вимоги визнала, таке визнання не порушує нічиїх прав, на даний час ніхто на спадкове майно не претендує, позивач є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], яка претендує на спадкове майно, а тому суд вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини доцільно поновити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідачів, в якому вказує, що 20 липня 2015 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне майно, зокрема, на 1/5 частку квартири [ADDRESS]. 19.07.2007р. приватним нотаріусом Сокальського районного округу [PERSON] посвідчено заповіт від імені [PERSON], яка 1/5 частку квартири [ADDRESS] заповіла позивачці. Вказує, що станом на сьогоднішній день не подала заяву про прийняття спадщини, у звязку з тим, що їй не було відомо про наявність вказаного заповіту, крім цього здійснювала догляд за хворим дідом, який помер 20.04.2016р. Зазначає, що інші спадкоємці відповідачі по справі, також пропустили строк на прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла 20.07.2015р. тривалістю у три місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, однак надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як установлено в судовому засіданні із свідоцтва про смерть серії І-СГ №398153 20.07.2015 року померла [PERSON]. Із заповіту посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу [PERSON] 19.07.2007р. та зареєстрованого в реєстрі за №2121 встановлено, що [PERSON] належну їй на праві приватної власності 1/5 ідеальну частину квартири [ADDRESS] заповіла внучці [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серія І-СГ №878124 встановлено, що 06.09.2007р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Суд визнає, що зазначена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважна, пропущений строк є незначним та приходить до висновку, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідачів, в якому вказує, що 24.10.2013 року померла її мама [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняв її син [PERSON] та чоловік [PERSON] які проживали із нею. В свою чергу відповідну заяву про прийняття спадщини вона не подала так як проживала у іншій місцевості. В даний час позивач має намір прийняти у спадщину земельну ділянку, що належала її матері і на що погодилися інші спадкоємці, однак пропустила строк для прийняття спадщини так як вважала, що її фактично прийняла. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері строком на два місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, надали заяви в яких вказують, що визнають позовні вимоги, справу просять розглядати у їх відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні з оглянутої копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 315471 24.10.2013 року померла [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження позивачки серії ІV-УР №339302, встановлено, що її батьками є [PERSON] Дем»янович та [PERSON]. Суд визнає, що зазначена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви прийняття спадщини є поважна, а саме, проживання у іншій місцевості та не знання порядку прийняття спадщини та вважає, що їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що він є власником 66/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Даний будинок побудовано на два господаря з окремими входами, вона є власником квартири № 2. Однак, крім неї, у вказаному будинку також зареєстровані відповідачі по справі - її рідний брат [PERSON], його дружина [PERSON], їх зять [PERSON]. Однак, відповідачі у будинку не проживають з 2001 року, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їх особистих речей в будинку немає. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І., [PERSON] на праві власності належить 66/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Даний будинок побудовано на два господаря з окремими входами, вона є власником квартири № 2. У даному домоволодінні зареєстровані також відповідачі по справі - її рідний брат [PERSON], його дружина [PERSON], їх зять [PERSON], які у домоволодінні не проживають з 2001 року, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, що підтверджується відомостями зазначеними у домовій книзі, актами про непроживання від 29.06.2016 року, посвідченими квартальним комітетом № 23. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з кожного відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що в сторін є спільна неповнолітня дочка, яка на даний час проживає разом з нею. Протягом останнього часу стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, з березня 2021 року вони не підтримують подружніх стосунків та живуть окремим життям, сім`я припинила існувати. У сторін є двоє спільних дітей. Відповідач подав відзив, у якому позов визнав та просив врахувати визнання позову при вирішенні питання про стягнення судових витрат. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2015р. та в них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про шлюб та про народження. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного гос¬подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків сплаченого нею судового збору та 50 відсотків судового збору - повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що протягом останніх років стосунки між ними розладилися, відсутні взаєморозуміння та повага, вони не підтримують подружніх стосунків, живуть окремим життям, сім`я припинила існувати. У сторін є двоє спільних дітей. Відповідач відзиву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2002р. та в них є спільні діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про шлюб та про народження. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного гос¬подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що у них є спільна неповнолітня дочка. Згодом виявилося, що в сторін різні характери, цінності, інтереси та цілі в житті. Вони часто конфліктують та між ними немає почуття любові та поваги. З 2018 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Під час виконання судового доручення, [PERSON] позов визнав та виявив намір розірвати шлюб з позивачкою. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2015р., що стверджується свідоцтвом про шлюб. Також, судом встановлено, що в сторін є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного гос¬подарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо, а тому, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved