Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права на приватизацію житлового приміщення, який згодом уточнила. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона разом з чоловіком, [PERSON], з 1979 року проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]. [PERSON], перебуваючи у статусі квартиронаймача згаданої квартири, вирішила її приватизувати, тому реалізуючи своє право на приватизацію, вона звернулась до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення. Однак, позивачу в приватизації квартири було відмовлено, оскільки нею не був наданий ордер, на підставі якого вони з чоловіком вселилися в цю квартиру. Даний факт став причиною звернення позивача до суду з вимогою визнати за нею право на приватизацію квартири без надання відповідачу ордеру про надання житлової площі. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного. Згідно довідки про склад сімї №б/н від 26.04.2017 року, в квартирі [ADDRESS], з 18.06.1976 року зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON], (а.с.11). Факт законного користування спірною квартирою підтверджується договором найму житла від 02.08.2016 року, укладеного між КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради та [PERSON] (а.с.6). У 2016 році [PERSON] в межах норм ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири. Листом №967 від 11.08.2016 року відповідач відмовив у наданні згоди на приватизацію квартири, оскільки надані документи не відповідали вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, а саме відсутність копії ордеру про надання житлової площі, який є підставою на вселення в квартиру (а.с.24). Зі змісту довідки №15/1 від 26.04.2017 року, виданої головою правління ОСББ «Дніпро85» [PERSON], вбачається, що на момент приймання будинку в управління 01.11.2016 року, управляюча компанія ТОВ «Ніка-Арс» не передавала ОСББ «Дніпро85» ордер про надання житлової площі на квартиру [ADDRESS] (а.с.20). Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Норми ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 Закону України вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Довідкою №40-6 від 01.08.2016 року, виданої ПАТ «Ощадбанк» підтверджується той факт, що позивачем приватизаційні житлові чеки не використовувались (а.с.7). Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається, на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З 18.06.1976 року і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не предявлялося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі. З огляду на вказані обставини, позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вона мешкає. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, враховуючи, що позивач та її чоловік [PERSON] вселені до квартири на законних підставах, так як неправомірність їх проживання ніхто не оспорює, а відсутність одного лише ордеру про надання житлової площі позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права на приватизацію квартири без предявлення ордеру підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України позовні вимоги оплачені судовим збором.

Outcome: approved