Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є позивач - дружина спадкодавця, та відповідач - баба спадкодавця, оскільки її дочка [PERSON] , що була матір`ю [PERSON] , померла до відкриття спадщини - [INFO]. Позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка складається 1/2 частини спірної квартири. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Вказала, що оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, оскільки на момент смерті [PERSON] його баба [PERSON] постійно проживала у спірній квартирі. Крім того, при подачі заяви про прийняття спадщини на підтвердження наявності у спадкодавця майна відповідачем було надано для огляду оригінали документів, що підтверджують право власності [PERSON] . Позивач неодноразово зверталась до відповідача з метою отримання необхідних документів, проте станом на день подання позову документів надано не було. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] та стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання позивач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Матеріали справи містять заяву відповідача, у якій вона повідомляє, що оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру мабуть втрачено, а позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] з корисливих мотивів з метою заволодіння належним йому майном, оскільки [PERSON] відбував покарання у місцях позбавлення волі та хворів на ВІЛ, тому фактично не убачає підстав для задоволення позовних вимог. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила на адресу суду заяву, у якій вказала, що заперечень проти позову не має та просить розглядати справу без участі представника Одинадцятої київської державної нотаріальної контори. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 23.04.2015, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 13). [PERSON] є бабою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.08.1985, виданим відділом РАЦС Ленінського РНК, свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.08.1966, виданим Подільським бюро РАЦС м. Києва, свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 30.04.1976, виданим Княжицьким РАЦС Києво-Святошинського р-ну Київської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27.01.1985, виданим Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва (а.с. 40-43, зворот). У відповідності до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.04.1999, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, відповідач [PERSON] у порядку ст. 1258 ЦК України є спадкоємцем першої черги (а.с. 41). У Свідоцтві про право власності на житло від 10.02.1995 зазначено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 43). Згідно Інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за №1040 від 07.02.2018 за даними реєстрових книг Бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована наступним чином: 1/2 частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 10.02.1995, розпорядження №10, зареєстровано в Бюро 20.02.1995 за реєстровим №1478; 1/2 частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою 25.02.2000, №2н-230, зареєстровано в Бюро 22.06.2000 за реєстровим №1478 (а.с. 51). Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2017, виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] помер [INFO] у віці 31 рік, про що складено відповідний актовий запис №392 (а.с. 12). 10.03.2017 до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори іззаявою про прийняття спадщини звернулась відповідач [PERSON] та державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу №255/2017 до майна померлого [PERSON] (а.с. 36). Спадкоємцем [PERSON] при подачі заяви про прийняття спадщини на підтвердження наявності у спадкодавця зазначеного майна нотаріусу було надано для огляду оригінали документів, що підтверджують право власності на спірну квартиру. 11.04.2017 позивач [PERSON] також звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. від 10.10.2018 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на у належній їй частці спадщини у зв`язку з відсутністю у спадкоємиці оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 52, зворот). Із матеріалів спадкової справи №255/2017 до майна померлого [PERSON] . убачається, що 28.02.2018 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. на адресу [PERSON] направлявся лист із вимогою надати оригінали документів, що підтверджують право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, що містяться у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, 03.03.2018 відповідач отримала вказаний лист, проте документи нею надані не були (а.с. 50, зворот). Крім того, 21.01.2019 позивачем на адресу відповідача також направлялась вимога щодо надання оригіналів документів, що посвідчують право власності з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак [PERSON] документів не надала (а.с. 20-21). За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (с. 1262 ЦК України). У частині 2 ст. 1258 ЦК України зазначено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Враховуючи те, що мати спадкодавця померла раніше часу відкриття спадщини, позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у межах встановленого законодавством строку. У відповідності до п.п. 4.14-4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Судом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у належній їй частці спадщини у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів документів, що підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно. Як зазначається у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У частині 5 ст. 1268 ЦК України вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги, а тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved