Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що їхній з відповідачем син [PERSON], [INFO], досяг повноліття, є студентом 2-го курсу денної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, строк навчання в якому встановлений до 30.06.2020 року, не працює, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, вона працює, однак її заробітної плати не вистачає на утримання сина, позаяк вона є багатодітною матірю та повинна утримувати й інших дітей, при цьому відповідач є його рідним батьком, працює та зобов`язаний надавати сину матеріальну допомогу, тому вона просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця до закінчення сином навчання. Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що він після розірвання шлюбу з позивачем продовжує надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання їх сина, разом з тим, з нього також стягуються згідно виконавчого листа Середино-Будського районного суду Сумської області аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, а тому він має можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1200 грн. щомісяця. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця. Разом з тим, просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача у судове засідання також надав письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є повнолітньою дитиною сторін у справі, навчається за державним замовленням на 2-му курсі денної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, строк навчання в якому встановлений до 30.06.2020 року, та отримує стипендію від 208 грн. до 245 грн. на місяць (а.с.10, 11-12, 15-16). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що у [PERSON] є право на отримання аліментів, позаяк він продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, працює у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та отримує заробітну плату від 564 грн. до 17467 грн. на місяць (а.с.18, 19). Відповідач згідно виконавчого листа Середино-Будського районного суду Сумської області від 02.09.2009 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісяця та станом на 01.03.2018 року має заборгованість по аліментам у розмірі 10374 грн. 60 коп. (а.с.28-29). Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина (а.с.30). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною 23-х років за умовами, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно до ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, зважаючи на вищевикладене та позаяк представник відповідача визнав уточнені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ним позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, визначаючи строк, з якого і до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ч. 1 ст. 191 СК України та ч. 2 ст. 199 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі припинення дитиною навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23-х років. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved