Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,95 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON], який помер 18.09.2009 року в с.Бунякине Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті дядька. Рішенням Путивльського районного суду їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 01 січня 2003 року помер [PERSON] батько [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з ним і фактично прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Разом з тим отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно вона не може з причини відсутності оригіналу сертифікату на цю земельну частку (пай). Посилаючись на зазначене просила позов задовольнити, судові витрати покласти на неї.\~\~ Позивач в судове засідання не зявилась, справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує (а.с.45). Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника (а.с.49). Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала, судове засідання просила провести за її відсутності (а.с.46). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом позивач є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті дядька [PERSON], який помер 18.09.2009 (а.с.4,6-11,14). 02 вересня 1999 року померла [PERSON], 01 січня 2003 року - [PERSON] - батьки [PERSON]. Із довідок Бунякинської сільської ради Путивльського району від 10.04.2017 та від 15.06.2017 видно, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO] разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] разом з [PERSON] Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на дату смерті [PERSON] та [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із копії сертифікату серії СМ №0139482 та повідомлення Відділу Держгеокадастру у Путивльському районі вбачається, що [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0139482, площа частки/паю 4,95 в умовних кадастрових гектарах (а.с.18, 21). Таким чином позивач є спадкоємцем за законом на майно померлого дядьки [PERSON], який безпосередньо перед смертю свого батька [PERSON] проживав разом з ним і є таким, що прийняв спадщину після його смерті, - в тому числі на земельну частку (пай), оформила право власності на інше майно спадкодавця [PERSON], однак оформити право власності на вказану земельну частку/пай не може з причин відсутності правовстановлюючих документів, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадкове майно, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та\~ при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб. \~Виходячи з наведеного,

Outcome: approved