Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, посилаючись на те, що з 18 червня 2017 року по 18 травня 2017 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ та обіймала посаду фахівця 2 категорії розрахунків із споживачами. Наказом № 63-п/тз від 18 травня 2017 року позивач звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Станом на день звільнення, загальна заборгованість відповідача по заробітній платі становить 33\~103 грн. за період з 01 лютого 2017 року по 18 травня 2017 року. Крім того, позивач вважає, що відповідач відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника, повинен виплати всі суми, що йому належать в день звільнення. А у відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України за відсутності спору про їхній розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач належним чином не розрахувався з позивачем, тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 33\~182 грн. 50 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 15\~397 грн. 56 коп., а всього 48\~580 грн. 06 коп. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. З письмової згоди позивача, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, з 18 червня 2017 року по 18 травня 2017 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ. З 01 січня 2000 року обіймала посаду фахівця 2 категорії розрахунків із споживачами. Наказом № 63-п/тз від 18 травня 2017 року позивач звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до Довідки № 111 від 14 липня 2017 року заборгованість відповідача перед [PERSON] по не виплаченій заробітній платі становить 33\~182 грн. 50 коп. Відповідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Частиною 1 статті 117 КЗпП України, передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з даних вимог закону, відповідач зобовязаний здійснити повний розрахунок при звільненні працівника, але дана вимога не виконана. Відповідно до довідки № 111 від 14 липня 2017 року середньомісячний заробіток [PERSON] складає 5\~845 грн. 30 коп., щоденний заробіток становить 285 грн. 14 коп. Таким чином, починаючи з 19 травня 2017 року по 19 липня 2017 року загальна кількість робочих днів, за які відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, становить 54 дні, (285 грн. 14 коп. х 54), та підлягає до виплати 15 397 грн. 56 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата включає в себе основну, додаткову та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача 33 182 грн. 50 коп.. заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 15\~397 грн. 56 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 600 грн. до спеціального фонду Державного бюджету. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе допустити рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць у розмірі середньомісячного заробітку в розмірі 5\~845 грн. 30 коп., до негайного виконання.

Outcome: approved