Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 17.04.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх чотирьох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. З жовтня 2013 року вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, з січня 2014 року проживають окремо. З січня 2014 року після того, як вона подала заяву до суду, відповідач почав надавати на утримання дитини по 2000 грн щомісяця. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її утримання аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і пояснила, що строк, наданий судом для примирення, позитивних наслідків не мав. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач з позовом не згідний і пояснив, що бажає зберегти сім`ю і зі свого боку робив все можливе для цього, однак одного його бажання виявилося недостатньо. В період часу, наданого судом для примирення, позивач уникала зустрічей з ним, на його телефонні дзвінки та листи не відповідала. Незважаючи на це, він вірить в те, що з часом їх сімейні стосунки налагодяться. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. Щодо аліментів, то він не відмовляється від їх сплати, і просить врахувати, що в квітні та в травні 2014 року позивач отримала від нього під розписку по 2000 грн на дитину. Суд, заслухавши сторони, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.04.2010 року. Шлюб зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, а/з № 545. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини сторони припинили в січні 2013 року. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд вважає, що небажання позивача продовжувати шлюб з відповідачем через відсутність до нього почуттів має істотне значення для вирішення даної справи. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати на підставі ст.112 СКУкраїни. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ст.181 СК України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2014 року, так як судом встановлено, що два місяці відповідач добровільно надавав позивачу допомогу на утримання дитини в розмірі 2000 грн на місяць. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 121 грн 80 коп так, як позивач від його сплати звільнена. На підставі наведеного та,

Outcome: approved