Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на свою користь на своє утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дитини, регулярно добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за йог овідсутності в якій позовні вимоги визнав. Суд вважає,\~що судове\~засідання можливо\~провести без\~участі сторін,\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~без фіксування\~судового засідання\~технічними засобами,\~що буде\~відповідати вимогам\~ч.2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,184 СК України. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується змістом свідоцтва про народження дітей (а.с. 5). Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Домовленість між батьками щодо матеріального утримання дитини відсутня. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. ст.\~180,\~183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3\~ст.181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує декретні, проте відповідач отримує постійний дохід, який є більшим ніж дохід позивача і не є мінливим, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягує аліменти на користь позивача на її утримання в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved