Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.07.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №20. У позові позивач вказує, що вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач називає зловживання відповідачем спиртними напоями, в результаті чого між ними виникають сварки, скандали, а іноді відповідач застосовує до неї фізичну силу, очевидцем чому є їх неповнолітній син. Все наведене відображається негативно на її здоровї та психологічному стані їх дитини. Позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що має істотне значення та є підставою для припинення шлюбу. Також позивач просить суд залишити їй для подальшого іменування прізвище набуте, у звязку із реєстрацією шлюбу та вирішити питання судових витрат. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення справи, що визначені ст.169 ЦПК України не встановлено, тому суд проводить розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксацію технічними засобами, що відповідає правилам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України \~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не складається. Позивач наполягала на припиненні шлюбу, що свідчить про її стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Відповідач не приклав жодних зусиль для збереження сімї. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, позивач перебувати у шлюбі з відповідачем не бажає, оскільки потерпає фізичні знущання зі сторони відповідача, що відображається на її здоровї та здоровї їх дитини, що має істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що \~збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що є підставою для припиненя шлюбу. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved