Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , стягнення витрат на правову допомогу та судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилається на те ,що [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Кімнати в яких проживає позивачка з дітьми виділені їй , як працівнику ДП «ХЕМЗ» на підставі ордеру № 997 від 19 квітня 2011 р., що виданий на підставі спільного рішення адміністрації та профспілки ДП «ХЕМЗ» № 53 від 12.04. 2011 року. За вказаною адресою зареєстрований чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] . Він був вписаний у зазначений ордер, як член сім`ї позивача. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше одного року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в кімнатах не має та взагалі житлом не е цікавиться. Факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.12.2017 р., 03.04.2018 р., 07.09.2018 р., що складені начальником ЖКВ ДП «ХЕМЗ» [PERSON] та головним інженером ЖКО ДП «ХЕМЗ» [PERSON] у присутності сусідів. Відповідач добровільно покинув житлове приміщення та проживає в іншому місці. Він ігнорує прохання позивачки щодо добровільного зняття з місця своєї реєстрації, чим порушує її права у зв`язку зі сплатою житлово-комунальних послуг за кількістю осіб; позбавляє її права оформити субсидію або отримати інші пільги передбачені чинним законодавством України. У зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Представник 3-ї особи Державне підприємство «Харківський електромеханічний завод» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вислухав представника позивача , допитавши свідків в порядку ч.4 ст.240 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Кімнати в яких проживає позивачка з дітьми виділені їй , як працівнику ДП «ХЕМЗ» на підставі ордеру № 997 від 19 квітня 2011 р., що виданий на підставі спільного рішення адміністрації та профспілки ДП «ХЕМЗ» № 53 від 12.04. 2011 року. За вказаною адресою зареєстрований чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] . Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше одного року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в кімнатах не має та взагалі житлом не е цікавиться. Факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.12.2017 р., 03.04.2018 р., 07.09.2018 р., що складені начальником ЖКВ ДП «ХЕМЗ» [PERSON] та головним інженером ЖКО ДП «ХЕМЗ» Кіріченко В.Н. у присутності сусід Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні показали, що знайомі з позивачем та підтвердили факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні в указаний позивачкою період. Згідно з положеннями ст. ст.71,72 ЖК України, особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням, якщо не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач був відсутнім з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач з 2017 року не проживав і не проживає у спірній квартирі без поважних причин, зв`язку з житлом не підтримує, відносини з приводу найму спірної квартири відсутні, а тому позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим примушенням за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, на відповідача - у разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача в на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати в розмірі 704.80 гривен . Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, представником позивача вимоги про стягнення витрат за надання правової допомоги обґрунтовані належним чином та підтверджені, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 8/18 від 14.05.2018 року, актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 8/18 від 14.05.2018 року від 20.08.2019 року , а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею витрати за надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved