Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати її власником банківського вкладу у ПриватБанку за номером картки [NUMBER], сума на картці 50000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді банківського вкладу у ПриватБанку за номером картки [NUMBER], сума на картці 50000 грн. Вона не може оформити у встановленому законом порядку спадщину, оскільки в її місті не працюють нотаріуси. Звернувшись з заявою до нотаріальної контори м. Старобільська для надання відмови для суду, їй відмовили, бо у неї пропущено строк прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача - Новопсковської селищної ради Новоспковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить прийняти на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 17 листопада 2016 року Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді банківського вкладу у ПриватБанку за депозитним договором №SAMDN25000737547067 від 10.09.2013, номер рахунку [NUMBER] на 19.08.2017 залишок складає 60005,22 грн., нараховані відсотки зараховуються на картку [NUMBER], залишок на картці станом на 19.08.2017 складає 6045,58 грн., що підтверджується копією заяви №SAMDN25000737547067 на оформлення вкладу від 10.09.2013 та листом ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-20170816/4568 від 19.08.2017. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Померлий [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 22.06.1990 відділом ЗАГСу м. Красний Луч Луганської області. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48396709 від 13.07.2017, приватним нотаріусом Чернявською І.В. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Згідно постанови приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області Чернявської І.В. № 829/02-14 від 13.07.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що нею було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України), або закриття провадження у справі (п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України). П. 3 вищезазначеного Узагальнення зазначено, що у разі відсутності у матеріалах справи постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину свідчить про недотримання спадкоємцем встановленого законодавством України порядку оформлення права на спадщину та може мати наслідком відмову у позові. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даному випадку підставою відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину є пропуск [PERSON] встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Таким чином аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та передчасно заявлено вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], оскільки необхідно звертатись до суду з позовом про надання їй додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Тобто відповідачем у справах про спадкування мають бути інші спадкоємці, а у разі їх відсутності орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В даному випадку це Краснолуцька міська рада Луганської області. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Враховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 33 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача. Таким чином враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та пред'явлені до неналежного відповідача, тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі. Судові витрати покладаються на позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed