Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя, включене до іпотечного договору від 13 грудня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., реєстраційний номер 4598к, предмет якого було змінено додатковим договором від 06 березня 2008 року реєстраційний номер 1101. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та її колишнім чоловіком [PERSON] було укладено іпотечний договір, предмет якого було змінено додатковим договором від 06 березня 2008 року, реєстраційний номер 1101. За вказаним іпотечним договором, [PERSON] передав у власність у заставу АКБ «Форум» нерухоме майно: житловий будинок з допоміжними спорудами [ADDRESS] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,165 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER]; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,165 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,10 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER] Вище вказане майно було набуте позивачем та її колишнім чоловіком під час проживання однією сім'єю. Позивач не являється стороною іпотечного договору від 13 грудня 2007 року та не надавала згоди, як співвласник нерухомого майна, переданого в іпотеку АКБ «Форум», ні на договір про позасудове задоволення вимог іпотеко держателя ні на заставу про це в іпотечному договорі. Включення до іпотечного договору від 13 грудня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., реєстраційний номер 4598к, предмет якого було змінено Додатковим договором від 06 березня 2008 року реєстраційний номер 1101, застережень про позасудове задоволення вимог іпотекодавця за рахунок належного позивачу майна без її відповідної на те згоди, позивач вважає грубим порушенням вимог закону щодо правил належного укладання правочинів із нерухомим майном, та порушенням її основних прав та інтересів. 11.09.2017 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовної заяви, в якій просить визнати окрему частину правочину, а саме частину пункту 6, разом із підпунктами 6.1., 6.2., 6.3., 6.4., 6.5., які визначають порядок її застосування, що включені до Іпотечного договору без номера від 13.12.2007 року, реєстровий № 4598к - недійсною, із підстав невідповідності її вимогам закону, укладеної з порушенням прав співвласника (другого із подружжя) нерухомого майна, предмета цього Іпотечного договору без мого дозволу, а також із порушенням особистого права на житло [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі (з врахуванням поданих уточнень), просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Пояснила, що позивач (як співвласник майна) не давала своеї згоди на включення до договору іпотеки застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя. Також зазначила, що цей майно є єдиним місцем проживання позивача, а отже таке застереження в договорі порушує її основні немайнові права, передбачені цивільним законодавством. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, заяв, клопотань до суду не подав. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія Інвест - Кредо»подала клопотання про заміну сторони у справі з ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія Інвест - Кредо»,в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що посилання позивача на підстави недійсності застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя безпідставні, не відповідають дійсності та не мають законодавчого обґрунтування. Також представник відповідача подала заяву про застосування строків позовної давності та просила застосувати строк позовної давності до вимог [PERSON], щодо визнання недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначила, що позивач давала свою нотаріальну згоду на укладання її чоловіком як кредитного договору так і договору іпотеки на умовах, які визначені цими договорами. Третя особа [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник третьої особи Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції Українипро розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, заяв, клопотань до суду не подав. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено що, 13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0509/07/01-СL, згідно з яким банк відкрив [PERSON] відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі, із лімітом кредитування в сумі 158000 доларів США на строк до 13.12.2017 року з процентною ставкою 13 % річних. 13.12.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 723,3 кв.м., житловою площею 96,4 кв.м.; земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,15 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER]; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,15 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,10 га., яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER] 06.03.2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум» було укладено додатковий договір до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. 13 грудня 2007 року за р. № 4598к, укладеного між АКБ «Форум» та [PERSON], даним договором забезпечено виконання іпотекодавцем зобов'язань, що випливають з укладеного з іпотекодержателем кредитного договору № 0509/07/01-СL від 13.12.2007 року, додаткової угоди від 06.03.2008 року до нього та додаткових угод, які можуть бути укладеними в майбутньому. Як вбачається з заяви від 13.12.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М., [PERSON], дала згоду чоловікові, [PERSON], на підписання договору іпотеки з АКБ «Форум» на умовах їй відомих земельних ділянок та житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] набутих в період їх зареєстрованого шлюбу. 13.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір № 491-Ф про відступлення прав вимоги. За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителя. 27.11.1987 року між [PERSON] та [PERSON]був зареєстрований шлюб, який 17.03.2010 року був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.11.2010 року по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного банку «Форум» до про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено, в заявлених позовних вимогах третьої особи [PERSON] до АКБ «Форум» та [PERSON] про визнання недійсними додаткової угоди до договору кредиту та договору іпотеки відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-539цс16.З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Разом із тим, у заяві, що була надана [PERSON] зазначено, що вона надає згоду на укладання договору іпотеки на відомих їй умовах, а тому відсутні підстави для визнання недійсним застереження про позасудове задоволення вимог іпотекодержателя. Суд також бере до уваги той факт, що майно, передане в іпотеку, визнано спільною сумісною власністю подружжя лише за рішенням суду від 10.08.2010 року, тобто вже після укладання договору кредиту та іпотеки. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності за заявою представника відповідача ТОВ «Фінансова Компанія Інвест - Кредо». Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі зазначеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні даного позову, оскільки він є необґрунтованим та таким, що не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: dismissed