Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності, посилаючись на те, що вона є власником квартири, яка розташована по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Крім неї, співвласниками вказаної квартири є члени її сім'ї, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачка за згодою співвласників квартири 23.09.2015 року приписали відповідача [PERSON] у своїй квартирі, тимчасово без укладення договору про порядок користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] є близьким родичем, але жодного дня не проживав в даній квартирі, однак залишається бути в ній зареєстрованим, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється, за таких обставин вона змушена звертатись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги визнають повністю та просили суд їх задовольнити, а справу слухати у їх відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з'явились, у зв'язку з чим в порядку ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.08.2001 року (а.с. 11). Як вбачається з будинкової книги, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 23.09.2015 року (а.с. 12-14), місце реєстрації [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області (а.с. 35). З акта про непроживання особи за місцем реєстрації від 14.12.2016 року головою ОСББ вбачається, що [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з моменту реєстрації (а.с. 26). Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач на даний час втратив зв'язок з житлом, так як в спірному житлі не проживає без поважних причин тривалий час - більше одного року, інших домовленостей між відповідачем та позивачем - власником житла не встановлено, що являється підставою для втрати права користування житловим приміщенням відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved