Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання за нею після смерті спадкодавців [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року, права власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 55,8 кв.м. та господарських будівель, а саме на 2/3 частки літньої кухні площею 17,6 кв.м., 2/3 частки сараю площею 28,7 кв.м. та 2/3 частки сараю площею 45,0 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], після смерті спадкодавців [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що її батьками, [PERSON] та [PERSON], було збудовано житловий будинок в [ADDRESS]. 18.10.2002 року було видано свідоцтва про право власності на житловий будинок на [PERSON], [PERSON] та на [PERSON], по 1/3 частці кожному. [INFO] року помер [PERSON] та [INFO] року померла [PERSON] Після смерті останніх позивач вступила в управління спадковим майном. Зазначає, що звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на дане майно. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 20.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, однак до його початку подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності без застосування технічних засобів (а.с.41). Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, проте подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу слухати у його відсутності (а.с.41). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2002 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на 1/3 частку житлового будинку що по [ADDRESS] [INFO] року помер [PERSON] у віці 66 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.09.1998 року (а.с.12). [INFO] року померла [PERSON] у віці 78 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2005 року (а.с.30). [PERSON] відмовився від права власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на користь сестри [PERSON]., що підтверджується заявою посвідченою 06.11.2008 року секретарем Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.13). Згідно довідки Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] вступила в управління майном, яке належало померлим [PERSON] та [PERSON], обробляє земельну ділянку, робить ремонт житлового будинку (а.с.22). 05.05.2017 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на 1/3 частки житлового будинку та свідоцтво про право власності, видане на імя [PERSON] недійсне, оскільки видане після смерті останнього (а.с.21). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Крім цього, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. 529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. У відповідності до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК УРСР). У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] померли, [PERSON] відмовився від своєї частки житлового будинку, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку по [ADDRESS]

Outcome: approved