Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду вказуючи, що 22 січня 2006 року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 026309, виданим Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької області 24.01.2006 року. На випадок своєї смерті, [PERSON] склав заповіт, за яким заповів позивачу належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Токмацького району Запорізької області розміром 8,09 умовних кадастрових гектарів, що належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 11.03.1997 року, що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради Токмацького району [PERSON] 03.05.2001 року за № 96. Заповіт був складений на ім'я позивача [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 159816, що видане виконавчим комітетом Обіточненської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 10.10.2015 року позивач змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Позивач, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявимлась. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22 січня 2006 року помер дід позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 026309, виданим Новомиколаївською сільською радою Токмацького району Запорізької області від 24.01.2006 року. 03.05.2001 року [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], який був посвідчений секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 96, де вказано, що [PERSON] заповідав [PERSON] належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Токмацького району Запорізької області розміром 8,09 умовних кадастрових гектарів, що належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 11.03.1997 року серії ЗП № 0096307 Токмацькою районною державною адміністрацією. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І- ЖС № 159816, виданим виконавчим комітетом Обіточненської сільської ради Чернігівського району Запорізької області 10.10.2015 року, актовий запис № 03, 10 жовтня 2015 року одружилися [PERSON] та [PERSON], яка після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Позивачка своєчасно звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого 22.01.2006 року [PERSON] однак, у звязку з розбіжностями в документах, а саме в вищезазначеному заповіті розпорядження зроблено на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЗП № 0096307. На момент звернення спадкоємців, на підставі вказаного вище сертифікату, було вже видано Державний акт, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2012 року № 551/02-31. Відповідно до інформаційного листа міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 16.08.2017 року, станом на 31.12.2012 року згідно реєстру земель [PERSON] дійсно був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 052979 від 12.10.2005 року реєстраційний № 010528000091 на земельну ділянку площею 5,20 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Вказаний Державний акт виданий [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Дружба» Новомиколаївською сільською радою серії ЗП № 0096307 реєстраційний № 646. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серіі ЗП № 052979 від 12.10.2005 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,20 га на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010528000091. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Аналогічні відомості містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників - в порядку позовного провадження. Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства може бути об'єктом успадкування. Відповідно до п. 17 розділу 10 Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку(пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, суд вважає доведеним, що земельна частка ( пай), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» Токмацького району Запорізької області розміром 8,09 умовних кадастрових гектарів, що належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 11.03.1997 року серії ЗП № 0096307 Токмацькою районною державною адміністрацією, яку [PERSON] заповідав позивачу і земельна ділянка площею 5,20 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, належна [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 052979 від 12.10.2005 року, реєстраційний № 010528000091, - це одна і та ж сама земельна ділянка, один і той же самий об'єкт спадкування. Суд вважає доведеним, що саме вказану земельну ділянку [PERSON] заповідав позивачу, а тому слід здійснити тлумачення заповіту [PERSON] вказавши, що згідно заповіту, посвідченого 03.05.2001 року секретарем виконкому Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області [PERSON], за реєстровим № 96, [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку площею 5,20 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 052979 від 12.10.2005 року, реєстраційний № 010528000091. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст.ст. 213, 1256, 1268 ЦК України,

Outcome: approved