Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09.03.2011 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] З 01.09.2016 р. син навчається у Володимир-Волинському агротехнічному коледжі на денній, платній формі навчання. Син проживає разом із нею. Зазначає, що вона несе витрати пов»язані з навчанням сина, включаючи плату за навчання. Відповідач не надає сину матеріальної допомоги, якої він потребує у зв»язку із навчанням. Просить стягувати в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення дитиною навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 800 грн. Пояснив, що не має змоги надавати кошти на утримання сина в розмірі 1500 грн., оскільки на даний час не працює та на його утриманні перебуває мама. Він проживає з матір»ю, котрій надає допомогу лише у веденні домашнього господарства, коштів на її утримання не надає. Мама отримує пенсію. Підтвердив, що стан його здоров»я задовільний, на його утриманні не має інших дітей, дружини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий 09.03.2011 р. розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області. З дослідженого свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 063026 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] Довідкою Володимир-Волинського агротехнічного коледжу від 30.10.2018 р. підтверджується, що [PERSON] з 01.09.2016 року навчається на денній формі навчання цього учбового закладу. Термін навчання до 30.06.2020 р. Із договору №4.16.16 від 13.08.2016 року встановлено, що [PERSON] навчається на денній, платній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 21600 (двадцять одна тисяча шістсот) гривень. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує,\~зокрема,\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів,\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів незадовільного стану здоровя, котрі б не давали можливість йому працевлаштуватись та отримувати дохід. Визнання позову частково відповідач також обгрунтовував тим, що на його утриманні перебуває матір, котра є пенсіонер, а тому він не має змоги надавати допомогу сину на навчання. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~12,\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна особа\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, всупереч вимогам наведених вище норм процесуального закону, відповідач не надав суду жодних належних, допустимих, достовірних доказів, котрі б підтверджували, що він несе витрати на утримання матері і вона перебуває на його утриманні. Сам факт проживання відповідача з матір»ю, котра є пенсіонером, не є доказом того, що вона перебуває на утриманні саме відповідача. За таких обставин, доказування відповідача про перебування на його утриманні матері грунтується на припущеннях. При цьому, суд бере до уваги пояснення відповідача надані в судовому засіданні, котрий повідомив, що він самостійного доходу не має, при цьому його мама є пенсіонером та отримує пенсію. З матір»ю проживає і надає їй допомогу лише у веденні домашнього господарства. Також відповідач підтвердив, що у нього не має іншої дружини, а також дітей, котрі б перебували на його утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою та не має на утриманні інших осіб, а тому суд прийшов до висновку, що він має змогу працевлаштуватись, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання. Посилання відповідача на ту обставину, що він періодично добровільно надавав допомогу синові, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки періодичне надання такої допомоги сину не перешкоджає позивачу звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів і не залежати при цьому від наявності чи відсутності бажання у батька в певний період часу надати майнову допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що син сторін проживає разом із позивачем, яка несе витрати щодо утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, сплачує витрати щодо оплати його навчання згідно з договором, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Враховуючи те, що повнолітній син сторін продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на навчання сина, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що обовязок надавати матеріальну допомогу на сина, який продовжує навчатись, є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 1300 грн. На думку суду, визначення матеріальної допомоги на навчання у розмірі 1300 грн. жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб для навчання сина.

Outcome: partial