Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на наступне. 23.03.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 10 виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року (справа № 2-2151/08). Після розірвання шлюбу вони поновили спільне проживання, але подружні стосунки припинені і на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу та від відносин, що склалися після розірвання шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Вона намагається забезпечувати дітей матеріально, але її доходи не покривають потреби дітей в повному обсязі. Відповідач періодично надає матеріальну допомогу, але це відбувається через висування ним певних умов, тому вимушена звернутись до суду. Вважає, що відповідач також повинен надавати кошти на утримання своїх дітей. Тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до\~ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5\~ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.19-20). Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Крім того, відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.21). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.2 ст.51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст.5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до\~ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у шлюбі з 23.03.2005 року (а.с.4). Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2008 року (справа № 2-2151/08) (а.с.5-6). Після розірвання шлюбу сторони по справі поновили спільне проживання, але подружні стосунки припинені і на даний час сторони проживають окремо. Від шлюбу та від відносин, що склалися після розірвання шлюбу, сторони по справі мають чотирьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10), які знаходяться на утриманні позивачки. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін; того, що, у відповідності з п.1\~ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язок утримувати дитину є в рівній мірі обов`язком як батька, так і матері, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню, на підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати в дохід держави в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved