Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, зазначивши, що 23.12.2015 року вона позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США (що в еквіваленті 138700 грн.) зі строком повернення боргу до 23.06.2016 року, уклавши договір позики в письмовій формі та у формі розписки. В зазначений строк відповідач борг не повернула. Оскільки в добровільному порядку відповідач не вживає заходів щодо виконання зобов`язання, відповідно до умов укладеного договору просить рішенням суду стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 138700 грн., процентівв розмірі 55480 грн., пені в розмірі 4161 грн., що становить 198341,00 грн. та понесені судові витрати в розмірі 1983,41 грн.. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв, чи клопотань не подано, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади. За таких обставин справу розглянуто на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору позики та розписки, укладеного між сторонами 23.12.2015 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти готівкою в сумі 5000,00 доларів США, що в еквіваленті 138700 грн., зі строком повернення боргу до 23.06.2016 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ця ж правова норма визначає, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей. Законодавець ч.2 ст.1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень ст.ст.625 ч.2,1049 ч.1,1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно, до умов укладеного між сторонами договору та із позиченої суми 5000 доларів США, що в еквіваленті 138700 грн., становить відсотки в розмірі 55480 грн., пеня 4161 грн., що дає підставу суду стягнути вказану суму коштів. Таким чином, аналізуючи норми закону, представлені позивачем письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved