Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що на праві приватної власності їй належить квартира [ADDRESS]. У даній квартирі окрім позивача, також прописаний її син, відповідач по справі [PERSON], [INFO]. На початку 2012 року відповідач, зібравши всі свої речі, добровільно залишив квартиру, пішов проживати до орендованої квартири. Отже понад 6 років, тобто з моменту свого вибуття зі спірної квартири, відповідач не приходить в квартиру і не проживає в ній, не цікавиться житлом, не несе витрат по оплаті на утримання житла. Речей відповідача в квартирі немає, він не є співвласником квартири. При цьому, ніяких перешкод в користуванні спірним жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинить, наміру проживати в ньому він ніколи не виказував. Зазначає, що реєстрація відповідача створює їй перешкоди, заважаючи в повній мірі на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Крім того, позивач вимушена сплачувати за комунальні послуги, з розрахунку кількості зареєстрованих в будинку осіб, не має можливості отримати субсидію. В звязку з чим вимушена звернутись до суду та просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилась. Надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовільнити. В судове\~засідання відповідач\~не зявився.\~Надав письмову\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі.\~Позовні вимоги\~визнав у\~повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.2ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 11.10.2001року позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.7) В квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO], та її син [PERSON], [INFO] (а.с.4-5, 8, 15). Як зазначила позивач у своїй позовній заяві та дана обставина визнана відповідачем він з 2012 року не проживає в спірній квартирі. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу в користуванні вищезазначеною квартирою. Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення,\~відповідно до\~яких громадяни,\~які мають\~у приватній\~власності будинок\~(частину\~будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України по справам №6-709цс16 від 16.11.2016 р., № 6-2931цс16 від 15.05.2017 р. Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON], однак, відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6 років, оскільки фактично мешкає в іншій квартирі. Викладені обставини підтверджується актом підписаним сусідами позивача [PERSON], [PERSON] Крім того сам відповідач визнай вищезазначений факт. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає в даній квартирі понад 6 років, його особисті речі у квартирі відсутні. За встановлених\~обставин суд\~дійшов висновку\~про те,\~що право\~відповідача [PERSON] на користування чужим майном квартирою 53 в будинку №39 по вул. Данила Галицького в місті Суми підлягає припиненню на вимогу власника цього майна [PERSON], відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити і визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved