Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач є співвласником кв. [ADDRESS] , у якому окрім неї зареєстрован відповідач по справі, яка не проживає у даній квартирі з 2010 року. Реєстрація відповідача призводить до надмірного нарахування комунальних послуг та порушує право позивача на вільне користування та розпоряджання своєю власністю. Ухвалою від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі. 06.11.2019 року ухвалою по справі залучено третіх осіб [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні позивач підтримав свій позов із наведених у ньому підстав та просив суд задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, свого представника не направив, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, про що постановлено ухвалу, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 07.10.2009 року та витягу №24301900 від 30.10.2009 року квартира [ADDRESS] - належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до ст. 229 ЦПК, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Під час розгляду справи судом роз`яснено учасникам справи положення ст.ст. 12, 81 ЦПК України, незважаючи на це Позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України), щодо факту не проживання відповідача [PERSON] без поважник причин у належному позивачу та іншим співвласникам житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Оскільки в ході судового розгляду не доведено, а саме не надано жодних доказів, які підтверджують факт не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто викладені у позові обставини, свого підтвердження не знайшли, тому суд, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви. Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову

Outcome: dismissed