Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просить суд визнати виконавчий напис №1671 вчинений 19.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 14658 грн. 35 коп.. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. із грубим порушенням діючого законодавства було вчинено виконавчий напис №1671 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал». На підставі зазначеного виконавчого напису 12.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. було відкрито виконавче провадження № 64808333. Вказаний виконавчий напис нотаріуса позивач вважає таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та з підстав неправомірності вимог стягувача. Про наявність заборгованості перед відповідачем на вказану вище суму позивач дізналась тільки з постанови приватного виконавця Русецької О.О. про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2021 року, яку одержала 02.04.2021року. До цієї дати позивач не отримувала від приватного нотаріуса та від відповідача будь яких повідомлень про наявність у неї заборгованості перед відповідачем на зазначену суму. Позивач не згодна взагалі з наявністю заборгованості перед відповідачем на зазначену суму. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Позивач не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від відповідача про існування перед ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості на зазначену суму. З вказаних підстав позивач не визнає розмір заборгованості, нарахованої відповідачем, у тому числі відсотків, пені та комісії. Сума, що підлягає стягненню, є надмірно великою та необґрунтованою. Розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений співробітниками відповідача - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є безспірною правовою підставою для стягнення сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, оскільки відповідач є факторинговою компанією, позивач не отримувала копії договору про відступлення права вимоги грошового зобов`язання. Тому позивач була змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, проте представник позивача за дорученням позивача надала письмову заяву згідно, якої просить суд розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав. Приватний нотаріус Личук Т.В. у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав. Приватний виконавець Русецька О.О. у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 25.08.2021 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.02.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №1671 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Дінеро», заборгованості за Кредитним договором № AG5735574 від 25.04.2019 р. у розмірі 13658,35 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5600,00 грн., сума заборгованості за відсотками та комісіями - 8058,35 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 року по 16.02.2021 р. (а.с.98). Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] заборгованість останньої перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № AG5735574 від 25.04.2016 р. станом на 16.02.2021 р. (включно) складає 13658,35 грн. (а.с.95-а). Пізніше, на підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №64808333 від 12.03.2021 року (а.с.15). Крім того, в матеріалах справи наявна копія Договору кредитної лінії № AG5735574 від 25.04.2019 р., укладеного між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] , відповідно до якого кредитодавцем надана сума кредиту: 5000 грн., реальна річна відсоткова ставка: 504,00%, дата повного погашення: 26.05.2019 р., комісія у зв`язку з простроченою заборгованість: 75 грн. в день (а.с.90). Відповідно до додаткової угоди № АМ0274565 від 03.05.2019 р. до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № AG5735574, надана сума кредиту: 5600 грн., загальна вартість кредиту: 5793 грн., реальна річна відсоткова ставка: 504,00%, дата повного погашення: 10.06.2019 р., комісія у зв`язку з простроченою заборгованість: 9 грн. в день (а.с.90-а). Відповідно до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019 р. ТОВ «ТОВ «ФК «Дінеро» відступає за плату ТОВ «Вердикт Капітал», а останній приймає права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрах Боржників (а.с.59-68). При вирішенні вказаного цивільного спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», відповідно до якого дозволено вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягував повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегія суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., про визнання незаконним та нечинним п.1 та п.2 постанови КМУ від 26.11.2014р. №662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису на нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Як вбачається із матеріалів справи, Договір кредитної лінії № AG5735574 від 25.04.2019 р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, як вбачається з виконавчого напису №1671від 19.02.2021 року, є ТОВ «Вердикт Капітал», не був посвідчений нотаріально, і відтак виконавчий напис був вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і фактів подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржник згідно з Переліком №1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перерити, установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Проте, подані приватному нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, на думку суду, не свідчать про безспірність суми заборгованості. Зокрема, з наявного в матеріалах справи кредитного договору № AG5735574 від 25.04.2019 р. (з врахуванням Додаткової угоди від 03.05.2019 р.) вбачається, що останній був укладений строком до 10.06.2019 р. (дата повного погашення). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.18 р. у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте, відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] розрахунок заборгованості за кредитним договором № AG5735574 від 25.04.2016 р. здійснювався станом на 16.02.2021 р. (включно), тобто за межами строку дії договору. При цьому, після закінчення 10.06.2019 р. строку дії договору, продовжувалось нарахування відсотків та штрафів/пені за кредитом, про що свідчить Реєстр боржників №2 від 30.09.2019 р. до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19 (а.с.69-71), в якому сума заборгованості по відсотках та по штафах/пені відносно [PERSON] становили відповідно 2293,00 грн. та 2800,00 грн. (т.б. разом - 5093,00 грн., а виконавчому написі №1671 від 19.02.2021 р. сума заборгованості за відсотками та комісіями становить 8058,35 грн.). Крім того, судом враховуються висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №910/3033/17, відповідно до яких допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформленні у відповідності до вимог ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). У матеріалах справи відсутні відповідні первинні документи, на підставі яких приватний нотаріус повинен був переконатись у безспірності суми заборгованості. Крім того, суд критично оцінює вищезазначений Реєстр боржників №2 від 30.09.2019 р. до Договору відступлення прав вимоги №22-08/19, наданий відповідачем, враховуючи те, що відносно боржника [PERSON] номер договору та дата укладання договору, а саме - L9496263 від 26.04.2019 р., який став предметом відступлення права вимоги, не відповідає номеру та даті укладання кредитного договору № AG5735574 від 25.04.2016 р., за яким було вчинено виконавчий напис нотаріуса на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, нотаріусом не було перевірено фактичне правонаступництво ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги від ТОВ «ФК «Дінеро» за кредитним договором № AG5735574 від 25.04.2016 р. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис №1671 від 19.02.2021р., вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст..141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави. Враховуючи зазначене,

Outcome: approved