Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів в якому просить визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25/7196/14-16-сг від 13.05.2016 року про надання у власність земельної ділянки площею 0,0600 га для індивідуального садівництва [PERSON] та скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки та державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав). Також просить визнати недійсним наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-17615/14-16-сг від 02.11.2016 року про надання у власність земельної ділянки площею 0,1200 га для індивідуального садівництва [PERSON] та скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки та державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав). Свої вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого Новоселівської сільської ради за № 26 від 31.03.1997 року, їй було надано у приватну власність земельну ділянку площею, 020 га в с. Улянівка для ведення особистого селянського господарства, якою вона користується по сьогоднішній день. Однак при зверненні до землевпорядної організації з питання виготовлення технічої документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), їй повідомили, що не можуть її виготовити, тому що в 2016 році її повторно було виділено (надано у власність ) іншим особам: частину площею 0,0600 га наказом № 25/7196/14-16-сг від 13.05.2016 р. [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON]; частину площею 0,1200 га наказом № 25-17615/14-16-сг від 02.11.2016 р. [PERSON] управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON]. Зазначені накази вважає незаконними, та такими, що порушують її права відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» та перехідних положень ЗК України. Також вказує, що у відзиві Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області невірно трактує норми матеріального права, які підлягають до застосування до спірних правовідносин. На сьогоднішній день уже є судова практика застосування норм матеріального права, на підставі яких вона подала позов. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - [PERSON] управління Дергеокадастру в Чернігівській області, в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченнях на позовну заяву. Вказує на те, на території Чернігівської області повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності належать [PERSON] управлінню Держгеокадастру в Чернігівській області. Всі громадяни мають рівні права на отриманні у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення за умови дотримання передбаченого Законом набуття такого права. Вважає, що [PERSON] управлінням не було порушено права Позивача, оскільки спірна земельна ділянка не перебувала у її власності, буд-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,20 га у позивача відсутні, необхідна документація із землеустрою на вказану земельну ділянку не розроблялась, межі та розмір земельної ділянки не визначені. Крім того, земельні ділянки надані у власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] за рахунок земель запасу (землі не надані у власність або користування). Наявність рішення виконкому Новоселівської сільської ради № 26 від 31.03.1997 року не свідчить про той факт, що земельна ділянка площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства перебувала у гр. [PERSON] у користуванні чи власності, оскільки зазначене рішення необхідно було реалізувати шляхом виговлення відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проведення державної реєстрації, тощо. Представник відповідача - [PERSON] районної державної адміністрації, в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, вказуючи на те, що ЧРДА не є належним відповідачем у даній справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, підтримала заперечення [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач - Вознесенська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області, належним чином повідомлений не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що з 1994 року по 1997 рік був головою Новоселівської сільської ради. У 1997 році позивачці виділили земельну ділянку у так званому місці «біля бочок». Вони виїжджали з землеміром та зробили схему ділянки. Відомості про виділення ділянки були занесені до земельнокадастрової книги. Сесія сільської ради цю земельну ділянку передавала позивачці у власність ще 1994 року. Державний акт на цю земельну ділянку не видавався, бо повідомили, що там охоронна археологічна зона. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що йому у 1996 році була виділена земельна ділянка поряд з позивачкою. Вона обробляла цю земельну ділянку та вирощувала на ній сільськогосподарські культури. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Рішенням виконавчого комітету Новоселівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області №26 від 31.03.1997 року [PERSON] (в подальшому змінила прізвище на [PERSON]) надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,20 га в с.Улянівка (на даний час с.Вознесенське). Як видно з копії погосподарської книги за місцем проживання позивача з 1997 року за цим господарством рахується 0,6 га, в тому числі з 1999 року - 0,2 га під будівлями. 25.09.2015 [PERSON] звертається до [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель запасу для індивідуального садівництва в адміністративних межах Ульянівської (на даний час Вознесенської) сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 27.10.2015 №25-4187/20-15-сг такий дозвіл йому було надано. В подальшому 21.04.2016 [PERSON], через представника за довіреністю [PERSON], звернувся до [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,06 га в адміністративних межах Ульянівської (на даний час Вознесенської) сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та надання її у власність. Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 13.05.2016 №25-7196/14-16-сг проект землеустрою було затверджено надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,06 га для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області. Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру державна реєстрація цієї земельної ділянки відбулася 18.05.2016. 19.07.2016 [PERSON] звертається до [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель запасу для індивідуального садівництва на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 09.09.2016 №25-14231/14-16-сг такий дозвіл їй було надано. В подальшому 19.10.2016 [PERSON] звернулася до [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та надання її у власність. Наказом [PERSON] управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 02.11.2016 №25-17615/14-16-сг проект землеустрою було затверджено надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,12 га для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області. Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру державна реєстрація цієї земельної ділянки відбулася 07.11.2016 Відповідно до\~ст. 22 ЗК України\~в редакції від 13 березня 1992 року (чинний на час виникнення правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Згідно з ч. 1\~ст. 23 ЗК України\~в редакції від 13 березня 1992 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Так, дію\~статті 23 ЗК України\~в редакції від 13 березня 1992 року було зупинено\~Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок». Разом з тим, відповідно до п. 3\~Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року № 15-92\~право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених\~статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, даним Декретом видача державного акта на право приватної власності на землю також передбачалася. Крім цього, вказаний Декрет Кабінету Міністрів України втратив чинність 14 вересня 2006 року. Позивач державні акти на право власності на землю не отримувала, а отже не реалізувала своє право власності. Крім того, позивачу виділялася земельна ділянка в с.Улянівка (на даний час Вознесенське), а ділянки [PERSON] та [PERSON] знаходяться за межами села. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed