Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1990 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №47. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. За час їхнього спільного сімейного життя так склались обставини, що відповідач з 2009 року проживає окремо. Він поїхав до Автономної республіки Крим на заробітки, сімейне життя на протязі цього часу поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. З лютого 2013 року сторони взагалі не спілкуються. Спільного господарства не ведуть понад 5 років, допомоги на утримання дітей відповідач також не надає. Вважає, що причини, які спонукають на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу, суперечитиме їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився з невідомих суду причини, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням у газеті «Вісті Придніпров'я» №35-36(1630-1631) від 07.05.2015 р., яка є в матеріалах справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітніх дітей та відсутність спору про спільно нажите майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва серії [NUMBER] про одруження [PERSON] з [PERSON] (а.с.4). Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. На підставі викладеного та ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved