Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 23 листопада 2015 року (а.с.15-17) просила захистити її права як споживача, шляхом зобовязання відповідача здійснювати нарахування наданих їй комунальних послуг з урахуванням державної субсидії за період з 1 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року, а також стягнути з відповідача 1\~000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що проживає в гуртожитку, який перебуває на балансі відповідача. З 1 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року їй нарахована субсидія на оплату комунальних послуг. Однак, як вказує позивач, відповідач при нарахуванні їй розміру необхідних до сплати комунальних послуг не враховує наявність у неї права на субсидію, у звязку з чим, на переконання останньої, порушуються її права як споживача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представники відповідача позов не визнали. Заперечуючи проти задоволення позову останні вказали, що забезпечення права щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг покладено на органи праці та соціального захисту населення, а відповідач, в свою чергу, зменшував нарахування позивачу за спожиті послуги після отримання коштів з вказаного органу, а відтак діяв в межах закону. Дослідив матеріли справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач разом з сімєю зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], гуртожиток Житомирської обласної дитячої лікарні Житомирської обласної ради, кімната № 408 (а.с.9). 28 квітня 2015 року між сторонами укладено договори про надання послуг з утримання гуртожитку та прибудинкової території (а.с.31-33) та про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та електроенергії (а.с.34-37). Відповідач є балансоутримувачем даного гуртожитку. Згідно адресованого позивачу повідомлення про надання субсидії (а.с.6). останній призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на неопалювальний період з травня 2015 року по квітень 2016 року, щомісячно, в сумі 99,91 гривень, з встановленим відсотком обовязкової частки у розмірі 6,32%. На звернення позивача до Житомирської райдержадміністрації [PERSON] отримано відповідь (а.с.7) про наступне. 25 травня 2015 року позивач звернулась до управління соціального захисту населення Житомирської РДА за призначенням житлової субсидії. Даним управлінням було здійснено відповідні запити про надання інформації про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами, довідки про склад сімї. 10 червня 2015 року на зазначені запити надійшла відповідь, внаслідок чого рішенням управління від 18 червня 2015 року позивачу призначена субсидія у вищевказаному розмірі і на названий вище період часу. Листом від 2 листопада 2015 року (а.с.19) відповідачем повідомлено позивача про в жовтні 2015 року управлінням ПЗСН Житомирської РДА на адресу [PERSON] перераховано державну субсидію за період з травня по вересень 2015 року в сумі 499,95 гривень на реєстраційний рахунок лікарні. Правовідносини між сторонами у справі регулюються наступними нормативними актами. Зі змісту п. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, вбачається, що громадянин, якому призначено субсидію, зобовязаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендарі про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, виконавців житлово-комунальних послуг, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобовязані щомісяця сплачувати свою обовязкову частку витрат на оплату цих послуг (абзац 2 п. 6.1 Методики надання населенню житлових субсидій). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом встановлено, що позивачу призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Дана субсидія враховується відповідачем при нарахуванні необхідних до сплати позивачем коштів за спожиті послуги, шляхом зменшення таких нарахувань після отримання відповідних асигнувань з органу праці та соціального захисту населення. Таким чином, відповідач фактично є проміжним органом, який враховує наявність у позивача субсидії при нарахуванні витрат за комунальні послуги за наявності відповідного перерахування з боку вищевказаного органу, а відповідач, в свою чергу, зобов'язана сплачувати встановлений відсоток обовязкової частки витрат за дані послуги. Отже, вимоги позивача, в їх кінцевій редакції, свого обєктивного підтвердження не знайшли, адже повністю спростовуються як матеріалами справи так і наданими в ході її розгляду поясненнями сторін. Порушення, не визнання або оспорювання прав позивача з боку відповідача встановлено не було і, в розумінні положень ст. 1 ЦПК України, позов не підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed