Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що відповідно до протоколу «Про хід торгів з продажу майна комунального підприємства «Кіровоградфармація» № 49 від 15 листопада 2013 року вона є переможцем торгів щодо купівлі нежитлового приміщення загальною площею 90,4 кв. м., яке розташоване у [ADDRESS]. Внаслідок зазначених торгів між нею та комунальним підприємством «Кіровоградфармація» було укладено договір купівлі - продажу майна № 49 від 15 листопада 2013 року, відповідно до якого вона сплатила продавцю товару 141 638, 36 грн., а продавець передав їй у володіння нежитлову будівлю площею 90,4 кв. м. у [ADDRESS]. Позивач зазначила, що з мотивів відсутності правоустановчого документу на квартиру вона не має можливості провести державну реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення. Таким чином, вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач, відповідно до заяви просила здійснити розгляд справи без її участі. Представник відповідача надав до суду заяву, згідно з якою проти задоволення позовних вимог не заперечував, розгляд справи просив здійснити без його участі. Представник третьої особи надав до суду заяву, згідно з якою проти задоволення позовних вимог не заперечував, розгляд справи просив здійснити без його участі З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд ухвалив здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності будівель в місті Кіровоград Кіровоградська обласна державна адміністрація, приміщення за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з 18/25 ч. комплексу будівель. За протоколом про хід торгів на аукціоні з продажу майна Комунального підприємства «Кіровоградфармація» Кіровоградської обласної ради від 15.11.2013 року, позивач перемогла та сплатила за нежитлове приміщення загальною площею 90,4 кв. м., яке розташоване у [ADDRESS] - 141 638, 36 грн. Відповідно до договору купівлі - продажу майна, №49, укладеного 15 листопада 2013 року на Товарній Біржі «Кіровоградська універсальна товарна біржа», позивачу належить приміщення аптеки № 7, площею забудови 90,4 кв. м., вартістю 141 638, 36 грн. Згідно з актом прийому - передачі від 16 листопада 2013 року, відповідач, на підставі договору купівлі - продажу від 15 листопада 2013 року № 49 здійснив передачу позивачу приміщення аптеки №5, загальною площею 90,4 м. кв., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 334 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст..328 ЦК України). Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст.. 386 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Outcome: approved