Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про повернення суму авансу. Вказала, що в травні 2012 року домовилася з відповідачем про купівлю будинку під номером 4, розташованого по вул. Гоголя у м. Знам»янка та дала останній в якості авансу 8000 грн., про що складено розписку. Після отримання коштів відповідач разом зі своїм сином продовжувала проживати в даному будинку. Крім того, домовились про те, що відповідач бере на себе зобов»язання щодо належного оформлення документів на будинок. Проте, в подальшому відповідач відмовилась продавати їй будинок, а також відмовилась повертати кошти. Просить стягнути з відповідача на її користь 8000 грн., як аванс та додатково стягнути і ще 8000 грн. Позивач та її представник у судове засідання з»явилися. Позивач частково підтримала вимоги, просить стягнути лише суми авансу 8000 грн., а вимогу в частині стягнення додаткових 8000 грн. не підтримала. Відповідач та її представник у судове засідання з»явилися. Позовні вимоги не визнали. Крім того, відповідач пояснила, що угода не відбулась з вини позивачки. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків [PERSON].[PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини та вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в травні 2012 року сторони домовилися щодо купівлі-продажу будинку, належного відповідачу, під номером 4, розташованого по вул.. Гоголя у м. Знам»янка, як наслідок позивачем передано аванс у сумі 8000 грн., що підтверджується розпискою. Проте, в подальшому купівля-продаж будинку належним чином не відбулася. Відповідно до ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо буде не встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі , в якому вони надавалися. Оскільки договору купівлі - продажу будинку, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем укладено не було, то сплачені позивачкою в рахунок оплати вартості будинку 8000 грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. Така позиція відповідає правовим висновкам, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року (справа N 6-176цс12), які згідно зі ст. 360 7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір. На підставі викладеного ст. ст.. 570, 571 та

Outcome: approved