Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із земель САПТ ЗТ «Паризька комуна», розташовану на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначена земельна частку (пай) належала померлому діду, спадщину після його смерті вона прийняла у строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26.06.2017, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 254/2017 від 28.07.2017. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) вона не може в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно, сертифікат на земельну частку (пай), відсутній. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї. У попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] в с. Линове Путивльського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла у строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26.06.2017, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 254/2017 від 28.07.2017. При цьому отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яким є земельна частка (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із земель сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Паризька комуна», розташована на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області, позивач не може з тих причин, що відсутній сертифікат на цю земельну частку (пай), що вбачається з довідки нотаріуса. Зазначений сертифікат на цю земельну частку (пай) загублений, що підтверджено копією об'яви до газети від 21.10.2016. В той же час, за відомостями з «Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай), що видаються Путивльською РДА членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Паризька комуна», мається запис за № 99 на право на земельну частку (пай) [PERSON], розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату [NUMBER] від 05.07.1996, який отримано, що підтверджено листом Відділу у Путивльському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 11.10.2016. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] був внесений до списку громадян-членів САПТ ЗТ «Паризька комуна», отримав сертифікат на земельну частку (пай), який втрачений, тому з урахуванням вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved