Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2004 року, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з належного останньому житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. За життя померлий [PERSON] заповіт на залишав та відповідно до ст. 1261 ЦК України вона та її брат [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, при цьому останній у встановлений законом строк нотаріально відмовився від прийняття спадщини на її користь, тому вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори, де їй в письмовій формі 21 лютого 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 02 листопада 2013 року (а.с. 55), не з'явились, представником до суду надано заяву (а.с. 54), згідно яких просять справу розглянути в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 52), в якій просить суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 9, 35, 36, 47) - [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2004 року (а.с. 12), після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з належного останньому житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 7, 19-21, 37, 53). За життя померлий [PERSON] заповіт на залишав (а.с. 30-51) та відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка та її брат [PERSON], 1967 року народження є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, при цьому останній у встановлений законом строк нотаріально відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки (а.с. 32), тому остання є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Для оформлення свідоцтва на спадщину позивачка у встановлений законом шестимісячний строк 13 квітня 2004 року (а.с. 31) звернулась до нотаріальної контори, де їй в письмовій формі 21 лютого 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1, 2-5). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно до ст.ст. 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також копією спадкової справи № 117/2004 розпочатої 13 квітня 2004 року після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с. 30-51). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність житлового будинку спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved