Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона згідно Свідоцтва про право власності на житло №194 від 17.07.1996 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2006 року є власником зазначеної квартири. Відповідач є її сином та зареєстрованим у вказаній квартирі, однак з 2011 року він в зазначеній квартирі не проживає, речей його у квартирі немає, проте на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вона вимушена сплачувати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій не заперечив проти пред'явлених позовних вимог та просив суд розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що позивач є її сусідкою, що відповідач - це син позивача, який у вказаній квартирі проживав періодично, останній раз вона його бачила років 5 тому. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, знає її 25 років, та дала показання аналогічні показанням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло №194 від 17.07.1996 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2006 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-9). Згідно довідки №15 відповідач є зареєстрованим у вказаній квартирі, як член сім'ї власника житла (а.с.4). Судом, на підставі показань свідків, установлено, що відповідач вже біля п'яти років в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 26.05.2014 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин встановлена судом на підставі показань свідків. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою та позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved