Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1426 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно; стягувати на її утриманні з відповідача аліменти в розмірі 1700 грн. до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 20.12.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, однак після припинення спільного проживання з відповідачем у квітні 2017 року, останній не надає їй допомоги на утримання дитини. Вона отримує від Управління соціального захисту населення щомісячну допомогу в розмірі 860 грн., це є єдиним її доходом. Цих коштів не вистачає навіть на щеплення дитини. Відповідач не працює, однак має депозитний рахунок в ПАТ КБ «Приват Банк». Зазначає, що дитина потребує додаткових витрат в розмірі 1000 грн. щомісячно на щеплення та масаж. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки від усіх видів доходу та на утримання дружини в розмірі, встановленому законом. Пояснив, що він пропонував позивачу допомогу з додатковими витратами на лікування дитини, однак позиває уникає контактів з ним, спілкуватись з дитиною не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, сторони по справі з 20.12.2016 року перебувають в шлюбі, котрий було зареєстровано Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №688. 21.03.2017 року від шлюбу сторін народився [PERSON], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Сторони по справі проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з довідкою КЗ «Дніпровський електротранспорт» ДМР від 06.11.2017 року, відповідач працевлаштований в Депо №3 слюсарем-електриком з ремонту електроустаткування рухомого складу. Розмір середньомісячної заробітної плати відповідача складає 3949,61 грн. Відповідно до ч.ч.5,6,7,8 ст.7 СК України учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, виходячи зі встановленого ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін підлягає задоволенню частково та визначається судом на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 27.07.2017 року. Як зазначено в ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У відповідності до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з того, що позивачем вимоги обґрунтовані необхідністю придбання вакцин для щеплення та періодичного проведення масажу дитини, однак дані послуги згідно закону є безкоштовними та їх можна отримати в лікарні, де знаходиться на обліку дитина. Надані копії квитанцій про придбання ліків та засобів гігієни не доводять обставини, викладені в позові. Окрім цього, суд враховує, що для вирішення питання про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, позивач має довести необхідність постійної потреби в лікуванні дитини, що можливе при наявності хронічного захворювання, чого нею не зроблено. Позивачем не здійснено детального розрахунку понесених нею додаткових витрат, оцінка їх розміру на «розсуд» позивача законом не передбачена. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial