overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

позивач звернулася до суду 05 квітня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 04 липня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання в шлюбі вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2008 року (а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

позивач звернулася до суду 05 квітня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 26 березня 2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2004 року, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року між ними розірвано (а.с. 5 копія рішення суду). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с. 3 копія свідоцтва про народження). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на утримання\~ дитини визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

позивач звернулася до суду 05 лютого 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 березня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом більш ніж 3 років сімейне життя між ними погіршувалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, родину, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Починаючи з січня 2012 року вони перестали вести спільний побут та фактчино припинили шлюбні відносини. За 3 роки вона переконалася, що поновлення їх стосунікв неможливе. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, і просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.15). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 березня 1993 року у Жовтневому відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 224 (а.с.3 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

позивач звернулася до суду 05 лютого 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 22 серпня 1981 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникли неприязні стосунки один до одного. На даний час їх шлюбні відносини фактично припинені, подальше сумісне життя не можливе, тому позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена та просить розірвати шлюб (а.с.3). Ухвалою суду від 04 липня 2016 року судом надано сторонам строк для примирення пять місяців (а.с. 20). В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає вказавши, що строк для примирення результатів не дав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1981 року у Дзержинському відділі ЗАГСу м. Кривого Рогу, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 911 (а.с. 6 копія свідоцтва про укладення шлюбу). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

позивач звернулася до суду 05 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 20 вересня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з березня цього року, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність характерів, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого між ними було втрачено родинні почуття. Оскільки їх шлюб носить формальний характер, кожен з них веде окреме життя та поновлювати сімейні відносини не збирається, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 18 ). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 19 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 576 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8 -копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду 06.03.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що діти проживають і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дітям, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кажної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення що повернулось на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1, 88, 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін [INFO], народився син - [PERSON] та [INFO], та донька - [PERSON], батьком яких є відповідач, про що зазначено у свідоцтвах про народження дітей. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, ухиляється від їх виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання кожної неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн., щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду 06.05.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення що повернулось на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу позивача з відповідачем 10.06.2007 року народилася донька [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду 06.10.2017 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивач звернулася до суду 06 квітня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 10 листопада 2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 10). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2006 року в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач звернулася до суду 06 листопада 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 29 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем перестали підтримувати з жовтня 2015 року в зв'язку з втратою взаєморозуміння, різницею характерів та поглядів на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, в результаті яких відповідач проявляє по відношенню до неї агресію та приниження. Оскільки їх відносини остаточно зруйновані, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 червня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 251 (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved