Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку. У звязку з ускладненням сімейних відносин відповідач проживає окремо, допомоги не надає. На даний час позивач не має можливості самостійно нести витрати на утримання дитини. Крім того, позивач у даний час перебуває в декретній відпустці і її дохід менше прожиткового мінімуму, тому потребує утримання з боку відповідача, який має таку можливість. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач не бажає. Оскільки матеріальний стан позивача надто тяжкий остання змушена звертатися до суду. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі 800 грн щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 23). Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення аліментів на дитину (а.с. 21). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 07 грудня 2015 року сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 3). 19 листопада 2015 року в сторін народилася дочка [PERSON] (а.с. 4). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Коднянської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 569 від 01 червня 2017 року позивач зареєстрована та проживає разом із дочкою в с. Кодня Житомирського району. [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідач працює водієм автотранспортних засобів. Його дохід за період з 29 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року склав 21206,39 грн (а.с. 22). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на визнання відповідачем позовної вимоги стосовно стягнення аліментів на утримання дочки, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини, і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача суд зазначає таке. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зі змісту ч. 4 ст. 84 СК України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). З огляду на те, що позивачем не надано доказів того, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу, враховуючи невелику заробітну плату відповідача та задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання позивача має бути задоволена частково, а з відповідача мають стягуватися аліменти на утримання позивача в розмірі 300 грн щомісячно. а не в розмірі 800 грн, як просить позивач. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов предявлено 27 червня 2017 року.

Outcome: partial