Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0292 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в м. Василькові Київської області по провулку Лісному, 41, кадастровий номер 3210700000:04:034:0024, після померлого 10.05.2017 р. [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що 10.05.2017 р. помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по провулку Лісному 41 та вищезазначена земельна ділянка. Однак, звернувшись до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, отримала 25.06.2018р. у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку на підставі того, що позивачкою не було предявлено нотаріусу правовстановлюючого документа з відповідною реєстрацією на спірну земельну ділянку. Позивач зазначає, що рішенням виконкому Васильківської міської ради від 25.11.2003 р. № 801 її покійному чоловіку було передано в приватну власність спірну земельну ділянку, згодом, 24.12.2010 р. рішенням Васильківської міської ради № 12.26-03-VI було затверджено розмір спірної земельної ділянки, на підставі цього рішення чоловіком позивачки було виготовлено необхідну землевпорядну документацію, але до кінця не встиг зареєструвати право власності у встановленому порядку. Позивачка продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. Оскільки позивачка прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, і не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину спірну земельну ділянку, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача адвокат [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявивися, представник відповідача за довіреністю [PERSON], подав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, щодо предмету позову не заперечують. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України. На підставі ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку , що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Судом встановлено, що 10.05.2017 р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 398834, актовий запис № 253 (а.с. 9). Ступінь родинних відносин позивача з померлим чоловіком [PERSON] стверджується їх свідоцтвом про укладення шлюбу серії II СР № 481550, виданим 07.08.1991 р. відділом запису актів громадськог стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, аковий запис № 2111 від 07.08.1991 р. (а.с. 10). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкоємцем майна померлого 10.05.2017 р. чоловіка [PERSON], позивачка являється падкоємцем, який у визначений законом строк та порядок звернулася до нотаріуса за заявою про прийняття спадщини (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке позивачка прийняла, та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в місті Василькові Київської області по провулку Лісному під номером 41 (а.с. 13). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] від 05.06.2018 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0292 га, що знаходиться в місті Василькові Київської області по провулку Лісному під номером 41, кадастровий номер 3210700000:04:034:0024, через відсутність правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку на імя померлого (а.с. 12). Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.03.2016 р., спірна земельна ділянка площею площею 0,0292 га, що розташована в м. Васильків, Київська області, провулок Лісний, 41, кадастровий номер 3210700000:04:034:0024, для ведення олсобистого селянського господароства, значиться зареєстрованою на праві приватної власності за [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування ВАсильківська міськ рада 24.12.2010 р. № 36, дата державної реєстрації земельної ділянки 24.03.2016 р. (а.с. 17-18). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25.11.2003 р. № 801, [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку у м. Василькові пер. Лісний, 41, загальною площею 0,120 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,100 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,02 га (а.с. 15). Рішенням третьої сесії шостого скликання Васильківської міської ради Київської області № 12.26-03-VI від 24.12.2010 р., витяг № 36, було затверджено розмір спірної земельної ділянки (0,0292 га) згідно кадастрового плану, яка передана безоплатну у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства по пров. Лісний, 41 (а.с. 16). Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб; власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як розяснює п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Таким чином, судом достовірно встановлено правомірність набуття померлим [PERSON] за життя права власності на спірну земельну ділянку, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого, а відсутність належного правовстановлюючого документу не може бути перешкодою в оформленні його спадкових прав, тому позов підлягає задоволенню. На підставі

Outcome: approved