Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 28.11.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] стягнуто на утримання дітей по 1500,00 грн. на кожного з дітей до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, син має проблеми зі здоров`ям, ціни на медикаменти зросли у порівнянні з 2017-2018 роками. [PERSON] знаходиться на обліку у гастроентеролога, з приводу ацетономічного синдрому, також в нього виявлено зовнішню торсію кісток правої гомілки, вкорочення Ахіллового сухожилка з права - рекомендовано ЛФК постійно зі спеціалістом, спостереження в динаміці та оперативне втручання, крім того у нього виявлено розлад психологічного розвитку на фоні розладу експресивної мови, стерта дизартрія, змішаний розлад навчальних навичок, дитина стоїть на обліку у психіатра. З моменту звернення з позовом до суду стан [PERSON] дещо змінився - [PERSON] було встановлено інвалідність та діагноз «Дитячий аутизм». [PERSON] також має проблеми зі здоров`ям, а саме: фібромагрудної клітини. Позивач сплачує кошти за навчання [PERSON] , також [PERSON] займається спортом в ДВУФК, що потребує додаткових витрат. Відповідач не приділяє дітям належної уваги, не бере участі у їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. [PERSON] продовжує навчання на третьому курсі фінансово-економічного факультету на денній формі навчання на умовах договору у Національному технічному університету «Дніпровська політехніка». Позивач [PERSON] надала письмову заяву в якій просила розглядати справи у її відсутність. Змінила позовні вимоги, просила стягувати з [PERSON] аліменти: - на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2019 року, змінивши розмір аліментів, що стягувались на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2017 року у справі №200/19650/17; - на утримання повнолітньої [PERSON] , що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/8 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2020 року. Також зазначила, що позовні вимоги в цій редакції підтримує в повному обсязі. Від послуг адвоката відмовилась, клопотань не мала. Просила ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Від раніше поданих клопотань відмовилась. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Просив стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти: -на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2019 року, змінивши розмір аліментів, що стягувались на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2017 року у справі №200/19650/17; -на утримання повнолітньої [PERSON] , що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/8 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.01.2020 року. Також зазначив, що позовні вимоги в цій редакції підтримує в повному обсязі. Від послуг адвоката відмовився, клопотань не мав. Просив ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Від раніше поданих клопотань відмовився. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, а також заяви сторін приходить до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4). Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 18.09.1999 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва виданим 18.09.1999 року виконкомом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області серії, актовий запис №27. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2017 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1500грн., щомісячно, починаючи стягнення з 13 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 13 листопада 2017року і до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №15361 від 15.12.2020 року та не заперечується відповідачем. Стягнення аліментів на [PERSON] припинилося 26.01.2019 року у зв`язку із досягненням нею повноліття. [PERSON] навчається на третьому курсі фінансово-економічного факультету на денній формі навчання на умовах договору у Національному технічному університету «Дніпровська політехніка», що підтверджується довідкою від 31.01.2021 року виданою начальником відділу кадрів НТУ «Дніпровська політехніка» Лабза О.О. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З часу ухвалення Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 28 листопада 2017 року про стягнення аліментів на дітей змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо обов`язку утримувати дитину, а також те, що відповідач позовні вимоги підтримав і тим самим їх визнав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 454,00 грн. на користь Держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Outcome: approved