Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на ? частину квартири №15 у житловому будинку №4 по вул. Карбишева в м. Павлограді Дніпропетровської області, внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом серії №70322, 703423, 703424 від 19 січня 2012 року та скасувати державну реєстрацію прав колективного підприємства «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23 січня 2012 року. Мотивувала тим що 16 лютого 1974 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб. Від сумісного шлюбу сторони мають сина: [PERSON] та доньку [PERSON]. 22 жовтня 2004 року, подружжя [PERSON] та [PERSON] купили квартиру № 15 у житловому будинку № по вул. Карбишева, м. Павлоград. На той час договір купівлі продажу квартири був зареєстрований в колективному підприємстві «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації». 15 лютого 2010 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після померлого до складу спадщини ввійшла ? частки квартири, яка належала йому у спільній сумісній власності подружжя за час життя. 19 січня 2012 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, але вказані свідоцтва не відповідають фактичним обставинам спадкових справ. В судове засідання позивач зявилась, позов підтримала в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог. Визнав факт того, що квартира була придбана батьками і була їх спільною сумісною власністю. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без участі представника, повідомив що право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано станом на 23.01.2012 року за [PERSON] 1/3 частина квартири, [PERSON] 1/3 частини квартири, [PERSON] 1/3 частина квартири. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до такого.\~\~ 16 лютого 1974 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб. Вказане підтверджено копією свідоцтва про шлюб. /а.с. 10/ 22 жовтня 2004 [PERSON] та [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу був зареєстрований в колективному підприємстві «Павлоградське між міське бюро технічної інвентаризації» за №16 в книзі №29 під реєстраційним номером 7725225. За вказаним договором квартира належала померлому [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу. Вказане підтверджено копією договору купівлі продажу./а.с. 8/ Відповідно до ст.60, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Викладене приводить суд до висновку, про те що, не зважаючи що власником квартири був вказаний померлий [PERSON] позивач була власником 1/2 квартири. 15 лютого 2010 помер [PERSON]. Вказане підтверджено копією свідоцтва про смерть./а.с.11/ 19 січня 2012 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: [PERSON] [PERSON], [PERSON] Вказане підтверджено копіями свідоцтв про право на спадщину.У свідоцтвах про право на спадщину вказано, що позивачу та відповідачам належить у спадок по 1/3 частини квартири. Спадщина складаються з квартири №15, тобто цілої квартири. Фактично позивач [PERSON] таким порядком визначення спадкової частини була позбавлена права власності на ? частки майна у спільній сумісній власності подружжя після смерті чоловіка. /а.с.14,16,18/. Судом встановлено що квартира належала померлому [PERSON] та позивачу на праві спільної власності подружжя. Викладене свідчить про те що при успадкуванні квартири було порушено право власності позивача на 1/2 частини вище зазначеної квартири. Частиною 3 ст. 1300 ЦК України передбачено що на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Суд приводить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Заяви [PERSON] про те, що позов не підлягає задоволенню суд до уваги не приймає оскільки вони не мотивовані та не мають посилань на докази, норми закону. Судові витрати слід покласти на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved