Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та заявою про зміну предмета та підстав позову, в яких просила встановити факт постійного її проживання зі спадкодавцем з липня 2006 року Свої вимоги мотивує наступним. З 2005 року вона проживала з [PERSON] в с.Ромош Сокальського району однією сім'єю, вели спільний побут як чоловік та дружина. 21.02.2006р. вони зареєстрували шлюб. [INFO]. чоловік помер. У [PERSON] від першого шлюбу є троє дітей - відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В догляді за [PERSON] допомагав лише його син [PERSON], який надавав матеріальну допомогу, возив його до лікарні тощо. Інші діти з останнім не проживали та не допомагали доглядати його. Вона постійно проживала з [PERSON], здійснювала догляд за ним та поховала після смерті. Чоловікові належала земельна ділянка площею 1,4933га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок по [ADDRESS]. Одразу після смерті чоловіка вона не зверталася до нотаріуса з метою прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю коштів, відсутністю спору щодо спадкового майна, а також з огляду на те, що вона постійно проживала із спадкодавцем до дня його смерті. Після звернення до нотаріуса в 2017 році, останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з розбіжністю щодо фактичного та зареєстрованого місця проживання. Позивач [PERSON] подала заяву про поновлення процесуального строку, в якій просила поновити їй строк для подання заяви про зміну предмета та підстав позову, оскільки підготовче засідання проведено у її та представника відсутності та копія ухвали про закриття підготовчого засідання їй не надсилалася. Тому їй не було відомо про закінчення підготовчого засідання, у зв'язку з чим, вона не мала змоги вчасно скористатися право подати згадану вище заяву. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чернявський Р.І. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимога [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини задоволенню не підлягає, так як спадщина відкрилася після 01.01.2004р. Також, Чернявський Р.І. подав заяву про застосування позовної давності з огляду на те, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду, який закінчився 18.04.2017р., так як заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]., могла бути подана до 18.04.2014р. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Семенюк Р.А. подав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що [PERSON] та його батько [PERSON] з липня 2006 року проживали разом в [ADDRESS]. Утримання будинку по [ADDRESS] здійснював сам [PERSON], так як [PERSON], яка там зареєстрована, постійно проживала закордоном. З наведених підстав, він визнав позов. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та навели суду обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну предмету та підстав позову. Представник відповідача Стех Ю.А. позову не визнав та пояснив, що [PERSON] користувався житловим будинком в смт.Жвирка Сокальського району Львівської області, де був зареєстрований, що свідчить про те, що він проживав саме там. Представник відповідача Семенюк Р.А. в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони та їх представників, свідка, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі. Заява [PERSON] про зміну предмета та підстав позову подана після закриття підготовчого судового засідання, однак до початку розгляду справи по суті. Згідно ухвали про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду, така постановлена у відсутності сторін, в тому числі позивача [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач подала вказану заяву після закриття підготовчого судового засідання, оскільки не мала змоги скористатися таким правом в строк, визначений ч.3 ст.49 ЦПК України, з об'єктивних причин, які суд визнає поважними, а тому даний строк підлягає поновленню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За [PERSON] на праві власності зареєстровано земельну ділянку площею 1,4933га, розташовану на території Жвирківської селищної ради та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що встановлено з державного акту від 28.01.2003р.. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.02.2006р., що стверджується свідоцтвом про шлюб. [PERSON] помер [INFO]. в с.Ромош Сокальського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть та довідкою №54 від 17.10.2013р. З довідки №1456 від 27.10.2017р. вбачається, що [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] проживав без реєстрації по [ADDRESS], що стверджується довідкою від 09.10.2017р. Згідно витягу від 07.11.2017р., в спадковому реєстрі заведена спадкова справа після смерті [PERSON] Із спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися: 31.08.2017р. - [PERSON], 07.11.2017р. - [PERSON], 17.04.2018р. - [PERSON] З листа №1330/02-14 від 04.11.2017р. встановлено, що реєстрація місця проживання [PERSON] та останнє його місце проживання відрізняються, а тому, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження місця відкриття спадщини. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених норм випливає, що місце відкриття спадщини не пов'язано з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України є тотожним з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Беручи до уваги те, що спадкодавець [PERSON] з липня 2006 року проживав без реєстрації в с.Ромош Сокальського району, що стверджується довідкою від 09.10.2017р., показами свідка [PERSON], яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що [PERSON] постійно проживав з 2006 року в с.Ромош Сокальського району та помер там в 2013 році, в судовому засіданні доведено ту обставину, що позивач дійсно проживала з ним на час відкриття спадщини, що є підставою задоволення позову. Що стосується позовної давності, то суд дійшов наступного висновку. Статтею 257 ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року (ст. 71 ЦК України в ред.1963 року) встановлений трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права. Так, в судовому засіданні встановлено, що про необхідність підтвердження місця проживання спадкодавця в с.Ромош Сокальського району Львівської області позивачу стало відомо з листа-відповіді нотаріуса від 04.11.2017р. Тому, враховуючи зазначене, а також те, що [PERSON] постійно проживала в [ADDRESS] разом із [PERSON], що і є місцем відкриття спадщини, не заявила про відмови від спадщини, строк, у межах якого остання може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, в даному випадку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, слід обчислювати з 04.11.2017р., коли їй стало відомо про порушення такого її права. Крім того, позивач після подання заяви Чернявського Р.І. про застосування позовної давності змінила предмет і підставу позову, після чого просила встановити факт постійного її проживання разом зі [PERSON] В свою чергу, вимога про встановлення факту прийняття спадщини вже не розглядалася судом. З огляду на зазначене, заява представника відповідача про застосування позовної давності є безпідставною.

Outcome: approved