Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65 у розмірі 44\~677, 42 грн. та неустойки в розмірі 89\~354,84 грн., стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1340,32 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею, на той час коли вона мала статус фізичної-особи підприємця, та відповідачем було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65. На цей час позивач не має статусу фізичної особи-підприємця. Обєктом договору виступає нежитлове приміщення загальною площею 37,7 кв.м. за адресою: м. Харків, п-т Московський, 320. Договір було укладено на період з 01.03.2014 р. про 31.07.2014 р., загальна сума договору складає 12\~500,00 грн. Майно, передане в користування за вказаним договором, не було повернуто орендодавцю відповідачем зі спливом строку на який було укладено договір. Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість по орендній платі з 01.08.2014 р. по 27.01.2016 р. в розмірі 44\~677,42 грн. Неустойка за час невиконання відповідачем обовязку по поверненню майна складає 89\~354,84 грн. Загальний розмір грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача дорівнює 134\~032,26 грн. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. В ході судових дебатів уточнила, що, з урахуванням договорів, наданих представником відповідача, просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 32\~177,42 грн., неустойки в розмірі 64\~354,84 грн. за період з 01.01.2015 р. по 27.01.2016 р. Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Харківській області в судовому засідання позовні вимоги не визнав, в позові просив відмовити. Посилався на те, що між сторонами мали місце договірні зобовязання, які виконані відповідачем в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Підстави для звернення з вказаним позовом саме до відповідача відсутні. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. Як було встановлено в ході судового розгляду між сторонами мали місце договірні правовідносини. Так, позивачем зазначено, що між сторонам було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65 строком з 01.03.2014 р. по 31.07.2014 р. Відповідно до п. 1 якого предметом договору є окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення загальною площею 37,7 м2, за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 320. Згідно п. 3.1. вказаного договору місячний розмір орендної плати за користування майном складає 2\~500,00 грн. Загальна сума договору з 01.03.2014 по 31.07.2014 складає 12\~500,00 грн. При обчислення розміру заборгованості та неустойки по вказаному договору позивач використовує період з 01.08.2014 р. по 27.01.2016 р., проте, згідно доказів, наданих відповідачем в обґрунтування заперечень, договірні відносини між сторонами існували як до так і після укладення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65, обовязки за якими відповідачем виконані в повному обсязі. Так, між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 112 зі строком чинності, згідно п. 9.1., з 01.01.2014 р. по 28.02.2014 р. Загальною сумою договору, відповідно до п. 3.1., 5\~000,00 грн. Відповідно до наданих відповідачем копії платіжних доручень № 409 від 17.03.2014 р. на суму 2\~500,00 грн. та № 410 від 17.03.2014 р. на суму 2\~500,00 грн. загальна сума договору сплачена позивачу. Сторонами було укладеного договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65 зі строком чинності, згідно п. 9.1., з 01.03.2014 р. по 31.07.2014 р. Загальною сумою договору, відповідно до п. 3.1., 12\~500,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 1956 від 18.09.2014 р. відповідачем сплачено позивачу загальну суму договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65 в розмірі 12\~500,00 грн. Між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 91 зі строком чинності, згідно п. 9.1., з 01.08.2014 р. по 31.10.2014 р. Загальною сумою договору, відповідно до п. 3.1., 7\~500,00 грн. Відповідно до наданої відповідачем копії платіжного доручення № 85 від 22.01.2015 р. на суму 7\~500,00 грн. загальна сума договору сплачена позивачу. В подальшому між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 99 зі строком чинності, згідно п. 9.1., з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р. Загальною сумою договору, відповідно до п. 3.1., 2\~500,00 грн. Відповідно до наданої відповідачем копії платіжного доручення № 321 від 19.02.2015 р. на суму 2\~500,00 грн. загальна сума договору сплачена позивачу. Також між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 99/1 зі строком чинності, згідно п. 9.1., з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р. Загальною сумою договору, відповідно до п. 3.1., 2 500 грн. Відповідно до наданої відповідачем копії платіжного доручення № 84 від 22.01.2015 р. на суму 2\~500,00 грн. загальна сума договору сплачена позивачу. Доказів на підтвердження того, що, після закінчення 31.12.2014 р. строку дії договору № 99/1, між сторонами було укладено інший договір, суду не надано. Обовязки по вищевказаним договорам відповідачем виконано в повному обсязі, що позивачем в судовому засіданні спростовано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Як передбачено ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зобовязання, які існували між сторонами на підставі договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65, а також по договорам оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №№ 112, 91, 99, 99/1 припинені їх належним виконанням. Відповідно до акту приймання-передачі орендованого майна від 20 квітня 2016 року окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення загальною площею 37,7 м2, за адресою: Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 320 передано представнику позивача. Позивачем в розрахунку заборгованості та неустойки по договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № 65 кінцевою датою розрахункового періоду вказано 27.01.2016 р., проте жодних доказів в обґрунтування вказаного терміну не надано. Обставини викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог спростовуються іншими доказами наявними в матеріалах справи. Зобовязальні відносини, що виникли між сторонами на підставі договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна № № 112, 65, 91, 99, 99/1, - припинені їх належним виконанням. Доказування в цивільній справі не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем саме за вказаний в позовній заяві період, а саме з 01.08.2014 р. по 27.01.2016 р. суду не надано. Позивачем належним чином не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості та неустойки, у звязку з чим в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed