Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до відповідача про зняття арешту зазначивши, що вона разом зі своєю донькою проживає в квартирі [ADDRESS], яка належала її померлому чоловіку [PERSON]. Звернувшись до нотаріуса з питання оформлення спадщини, отримала від нотаріуса інформацію про накладення відповідачем на її квартиру арешту, у зв'язку з чим з даним позовом звернулася до суду. Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила здійснити без її участі за наявними матеріалами справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечення проти позову не надав. З урахуванням вищевикладених обставин, відповідно до ст. ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта громадянина України, позивач зареєстрована за адресою: квартира [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28 квітня 2001 року, 28 квітня 2001 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до договору купівлі - продажу від 27.08.1995 року, [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.09.2015 року та Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на квартиру [ADDRESS], на підставі постанови, аа 686747 від 19.05.2006 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, вик. Яременко, зареєстровано обтяження З листа відповідача № 26242/04-32/2 від 27.08.2015 року вбачається, що виконавчі провадження, за якими накладався арешт на нерухоме майно у зв'язку з закінченням терміну зберігання, на підставі акту про знищення виконавчих проваджень - знищені. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved