Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, тривалий час сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, від спільного подружнього життя мають малолітню дитину, яку відповідач як батько матеріально належним чином не забезпечує, що є підставою для стягнення вищевказаних аліментів. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем і стягнути на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24 червня 2013 року виконавчим комітетом Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області (актовий запис № 4), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 червня 2013 року. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. В силу вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, сторони подружні стосунки не підтримують, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, примирення, збереження сім`ї та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 2014 року відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач. Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріально її належним чином не забезпечує. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, відсутність на його утриманні інших осіб, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , розмір яких не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку В силу вимог ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 серпня 2019 року. Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України, з нього підлягає стягненню до державного бюджету лише 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті позивачем при поданні позову. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 114, 180-184 СК України,

Outcome: approved