Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що з 04.08.2012 року по 05.08.2014 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] Фактичні стосунки між нею та відповідачем припинено з серпня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею. Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже три роки, вона не пам'ятає батька, ніколи про нього не запитує та не має до нього ніяких почуттів. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 05.08.2014 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але станом на квітень 2016 року жодних виплат отримано не було. Враховуючи, що відповідач нехтує батьківськими обов'язками по відношенню до дитини та ухиляється від їх виконання, просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Відповідач подав зустрічний позов про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу для спілкування з дитиною, посилаючись на те, що від самого народження доньки він дбав про неї та допомагав дружині. Та з часом відповідач змінила ставлення до нього, стала провокувати сварки, дорікати тим, що він мешкає у квартирі. Коли донці виповнилось три місяці, вони посварились і відповідач вигнала його з квартири. В серпні 2013 року вони припинили шлюбні стосунки з позивачем і з цього часу вона чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він неодноразово намагався побачити доньку, дзвонив відповідачу по телефону, надсилав смс-повідомлення, очікував біля дверей квартири, але все було марно. Колишня дружина не давала йому жодної можливості бачитися з дитиною. Для сплати аліментів він намагався дізнатись номер банківського рахунку відповідача для переказу коштів та 15.07.2016 року через відділення «Укрпошта» надіслав відповідачу грошові кошти в сумі 4800 грн. Незважаючи на негативне ставлення до нього позивача він бажає спілкуватись та брати участь у вихованні своєї доньки, віддаючи їй своє тепло і батьківську любов. Просить зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з донькою [PERSON] та визначити часи спілкування з донькою [PERSON] щосуботи з 11-00 год до 15-00 год без присутності [PERSON] В судовому засіданні відповідач та його представник в усній формі уточнили позовні вимоги. Просять зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вихованні і спілкуванні з донькою [PERSON] та визначити часи спілкування з донькою [PERSON] щосуботи з 11-00 год до 15-00 год в присутності [PERSON] В задоволені основного позову просять відмовити, вважаючи його безпідставним. Позивач та її представник зустрічні позовні вимоги не визнають, так як позивач жодних перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу не чинить. Просять відмовити в задоволенні зустрічного позову. Представник третьої особи вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як Службою у справах дітей з'ясовано, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує стабільної матеріальної допомоги, медичного догляду, лікування дитини. З приводу того, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, відповідач до органу опіки та піклування та Служби у справах дітей не звертався. Суд, заслухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що основний та зустрічний позов задоволенню не підлягають з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено. що сторони перебували у шлюбі з 04.08.2012 року по 05.08.2014 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 05.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітньої дитини з позивачем, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. Малолітня [PERSON], [INFO] протягом 2014-2015 років відвідувала розвивальні заняття у дитячому центрі «Малюк Аристотель», що підтверджується інформацією Центру, наданою на запит Служби у справах дітей Голосіївської РДА. На заняття дитину приводила мама [PERSON] Батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував з дитиною занять, не цікавився її успіхами. Оплата та інші режимно-організаційні питання здійснювались і вирішувались виключно матір`ю дитини. З відповіді Центру дитячого розвитку та дозвілля «Newton Kids» на запит Служби у справах дітей Голосіївської РДА вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує заняття у дитячому центрі, комплексні розвиваючі заняття, англійську мову два-три рази на тиждень, починаючи з січня 2016 року. По всім питанням (відвідування занять, вибір гуртка, оплата) центр контактує лише з мамою [PERSON], яка приводить та забирає дитину сама або у телефонному режимі попереджає, хто приведе чи забере дитину. Батько [PERSON] жодного разу навчанням, вихованням, піклуванням та утриманням дитини не цікавився. Як видно з актів обстеження житлово-побутових умов сторін, і у позивача за адресою: [ADDRESS], і у відповідача за адресою: [ADDRESS] створені належні умови для проживання, перебування дитини, її розвитку та виховання. Свідок [PERSON] показала, що працює консьєржкою в будинку, де проживає позивач, працює 2 доби - 4 доби вдома. 14.06.2014 року, коли вона знаходилась на чергуванні, до позивача приїхав відповідач. Було близько 1 години ночі. Він попросив її передзвонити позивачу, щоб вона вийшла до нього поговорити, на що вона порадила йому прийти вдень. Після цього випадку вона більше відповідача не бачила. Свідок [PERSON] показала, що з квітня 2014 року працює нянею в сім`ї позивача, доглядає за її малолітньою донькою [PERSON]. Влітку 2014 року, коли вони з дитиною та позивачем вийшли на прогулянку в парк, до них підійшов відповідач. Він хотів взяти дитину на руки, але дитина не хотіла йти до нього. Вона запропонували взяти дитину, щоб позивач і відповідач могли поспілкуватись, але позивач відмовилась. Після цієї зустрічі дитина була збуджена, плакала. Їй здалося, що від відповідачу було чути запах алкоголю. Свідок [PERSON] показав, що з 1993 року працює водієм у батька відповідача. На прохання відповідача, починаючи з кінця 2013 року і весь 2014 рік він возив відповідача до будинку, де проживає позивач з дитиною. Возив часто, інколи 3-4 рази на тиждень. Він залишався в машині позаду будинку, а відповідач підходив до входу в будиок, що знаходиться з іншого боку, але одразу ж повертався і говорив, що його не пускають. Мета його поїздок була зустрітися з донькою. Відповідно до ст.150 ч.2, 3 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2)ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування. медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.18 постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей). Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. Разом з тим, ухилення від виконання батьківських обов'язків, окрім винної поведінки відповідача, пов'язане з характером стосунків, що склалися між сторонами. Так, з копії роздруківки телефонних з`єднань вбачається, що відповідач протягом квітня-травня 2016 року неодноразово телефонував на абонентський номер позивача, однак з незалежних від нього причин з`єднатися з нею не міг. Відповідачем також здійснено поштовий переказ коштів на ім`я позивача, які остання не отримала, а тому вони були повернуті відповідачу. Заперечення позивача з приводу того, що кошти були перераховані відповідачем після її звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, заслуговують на увагу. Однак суд також бере до уваги ту обставину, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за рішенням суду, але позивач виконавчий лист для примусового виконання рішення не отримала та до виконавчої служби його не пред'явила. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, позивач є забезпеченою людиною, а тому відповідач вважав, що вона не потребує його допомоги. Про спроби відповідача зустрітися з дитиною свідчать покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в позові про позбавлення батьківських прав попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Щодо зустрічних позовних вимог, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач не довів, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. З цього приводу та з приводу встановлення регламенту зустрічей з дитиною до органу опіки та піклування відповідач не звертався, в зв'язку з чим його позовні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed