Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього суму боргу згідно письмового договору позики в розмірі 11 600 грн., 3% річних за користування грошовими коштами 310, 30 грн., інфляційні втрати 5 844, 20 грн., штрафна санкції 3% від суми позики за кожен день прострочення виконання зобов»язання 126 063 грн. та сплачений судовий збір. Позов мотивує тим, що відповідач позичив у неї 13 050 грн., що підтверджується договором позики від 03.10.2014р., які зобов'язався повернути до 10.10.2014, однак свого зобов'язання повністю не виконав. 06.11.2014р. повернув їй лише 1 450 грн. А тому він повинен сплатити їй суму боргу в розмірі 11 600 грн., 3% річних за користування грошовими коштами 310, 30 грн., інфляційні втрати 5 844, 20 грн., штрафні санкції 3% від суми позики за кожен день прострочення виконання зобов»язання 126 063 грн., які були передбачені в договорі, згідно поданого нею розрахунку. У судовому засіданні позивач позов підтримала із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті « Львівська пошта» № 113 від 08.10.2015р., а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з договору позики від 03.10.2014 р. відповідач позичив у позивача 13 050 грн., які останній зобов'язався повернути до 10.10.2014р., однак свого зобов'язання, як випливає із пояснень позивача, досі в повному обсязі не виконав. Гроші в сумі 1450 грн. повернув 06.11.2014р., а решту грошей обіцяв повернути згодом, однак станом на час розгляду справи грошових коштів не повернув. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 12 договору позики, який підписав відповідач, вбачається, що у разі, якщо позичальник не виконає або не виконає належним чином взяте на себе зобов»язання по поверненню суми позики, він зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від суми позики за кожен день прострочення виконання зобов»язання. Як вбачається з представлених суду доказів, взятих на себе зобов'язань, відповідач не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 143 817, 50 грн., що складається із основного боргу в розмірі 11 600 грн., 3% річних за користування грошовими коштами 310, 30 грн., інфляційні втрати 5 844, 20 грн., штрафні санкції 3% від суми позики за кожен день прострочення виконання зобов»язання 126 063 грн., які були передбачені в договорі. Розмір боргу стверджується розрахунком заборгованості складеним позивачем у відповідності до вимог ЦК України. Крім того, до стягнення підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 438, 18 грн. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 143 817, 50 грн. та 1 438, 18 грн. судових витрат.

Outcome: approved