overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 02.06.1986 по 01.10.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 27364,71 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримав. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 23065,94 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20.05.2013 року по 01.04.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 02.06.1986 року по 20.05.2013 року, після чого 21.05.2013 року позивача було прийнято до відповідача на посаду заступника голови правління з соціально господарських питань ВАТ «ХБК» та 01.10.2013 року звільнена у зв'язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки №4/34/25-14-785 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 14576,11 гривень. Відповідно до довідки №4-34/281 від 01.10.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу за період з 21.05.2013 року по 01.10.2013 року складає 12788,60 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 23065,94 гривень, яка складається з: - затримки за період з 20.05.2014 року по 01.10.2013 року - (4870,52 грн. : 40 роб.днів) х 94 днів =11445,44 гривень; - затримки за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року - (4000,52 грн. : 42 роб.днів) х 122 дні = 11620,50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 10.09.2012 по 01.10.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у загальній сумі 12390,00 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримав. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 12390,00 гривень заборгованості по заробітній платі та 23988,00 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20.05.2013 року по 01.04.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 10.09.2012 року по 20.05.2013 року, після чого 21.05.2013 року позивача було прийнято до відповідача на посаду начальника юридичного відділу ВАТ «ХБК» та 01.10.2013 року звільнена у зв'язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки №4/34/25-14-756 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 4537,79 гривень. Відповідно до довідки №4-34/294 від 01.10.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу за період з 21.05.2013 року по 01.10.2013 року складає 7852,12 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 23988,00 гривень, яка складається з: - затримки за період з 20.05.2014 року по 01.10.2013 року - (5108,40 грн. : 40 роб.днів) х 94 днів =12032,00 гривень; - затримки за період з 01.10.2013 року по 01.04.2014 року - (4100,00 грн. : 42 роб.днів) х 122 дні = 11956,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 16.08.1984 по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 12963,23 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримав. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 13854,12 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20.05.2013 року по 12.05.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 16.08.1984 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-5-687 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 11187,53 гривень, та 1775,70 гривень по оплаті простоїв по суду, а всього 12963,23 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 13854,12 гривень, яка складається з затримки за період з 20.05.2014 року по 12.05.2014 року - (2336,84 грн. : 42 роб.дні) х 249 днів =13854,12 гривень;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1968 року по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 2798,90 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 24492,16 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 04.02.2015 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 1982 року по 14.02.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-14-780 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 2798,90 гривень та 2804,80 гривень по оплаті простоїв. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 24492,16 гривень, яка складається із затримки за період з 21.05.2013 року по 04.02.2015 року - 54,67 грн. х 448 дня = 24492,16 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1971 року до 06.07.2012 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримала. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 41565,41 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримала. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 76731,704 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 07.07.2012 року по 15.04.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 2007 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-18-342 від 18.07.2012 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачеві станом на 06.07.2012 року складає 41565,41 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку, що є в матеріалах справи, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача становить 76731,70 гривень (3619,42 : 30 гривень х 636 дня затримки за період з 07.07.2012 року по 15.04.2014 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1972 року по 20.05.2013р.., на посаді комірника РМЦ ВГМ . На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату відповідно до довідки виданої ВАТ «ХБК» в сумі 7315,42 грн., але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. На даний час підприємство з нею не розрахувалося. За таких обставин просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 12177,10 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1972 року по 20.05.2013 р., працювала на підприємстві ВАТ «ХБК» на посаді комірника РМЦ ВГМ, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON], звільнена 20.05.2013 року, на підставі ст..40 п.1 КЗпПУ у зв'язку з ліквідацією підприємства. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-10-129 від 05.03.2014року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені складає 1157 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 12177,10 грн(1157,01:21 х 221). Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь [PERSON], підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 31.03.2014 року, що складає 221 день в сумі 12177,10 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1974 року по 04.02.2013р.. на посаді ведучого інженера по оздобленню тканини і махрових виробів лабораторії технічного відділу. На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою ВАТ «ХБК» на день звільнення, але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До теперішнього часу час підприємство з нею не розрахувалося. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.02.2013 р. по 10.06.2014 р. в сумі 23232,33 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1974 року по 04.02..2013р., працювала на підприємстві ВАТ «ХБК» на посаді ведучого інженера по оздобленню тканини і махрових виробів лабораторії технічного відділу, що підтверджується копією трудової книжки та відповідно до запису в трудовій книжці 20.05.2013 р., була звільнений на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. На дань звільнення підприємство з відповідачем не розрахувалося у зв'язку з чим утворилася заборгованість по заробітній платі. Згідно наданого позивачем розрахунку, середній заробіток за час затримки ВАТ «ХБК» виплати позивачу заробітної плати перед звільненням складає 1430,72:21=68,13 грн. ( 68,13 х 341=23232,33 грн.) Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.02.2013 року по 10.06.2014 року, що складає 341 днів в сумі 23323,33 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог, які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1975 по 20.05.2013 року. В день звільнення відповідач видав трудову книжку, але остаточного розрахунку позивач не отримав. Позивач зазначає, що відповідач видав лише довідку про заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 8733,61 гривень та обіцяв провести розрахунок. Однак незважаючи на неодноразові звернення з вимогою провести остаточний розрахунок грошей позивач не отримав. У зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь 14911,26 гривень середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 12.06.2014 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суд не повідомив. На стадії заочного розгляду справи позивач надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює відповідно до ст.224 ЦПК України заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 1975 року по 20.05.2013 року. Відповідно до довідки №4/34/25-12-486 від 20.05.2013 року, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 20.05.2013 року складає 8733,61 гривень. Відповідно до ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача у загальній сумі становить 8733,61 гривень, яка складається з затримки за період з 21.05.2014 року по 12.06.2014 року - (1147,06 грн. : 21 роб.дні) х 273 дні = 14911,26 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 1975 року по 20.05.2013р.. на посаді ткалі 5-го розряду. На день звільнення ВАТ «ХБК» нарахувало їй заробітну плату, що підтверджується довідкою виданою ВАТ «ХБК», але виплатити відмовилось в зв'язку з відсутністю грошових коштів. До теперішнього часу час підприємство з нею не розрахувалося. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 21.05.2013 р. по 13.06.2014 р. в сумі 17229,12 грн. В судове засідання позивач надала заяву в якій просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового Засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України . Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно. Ці вимоги закону відповідачем не виконані. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON], з 1975 року по 20.05.2013р., працювала на підприємства ВАТ «ХБК» на посаді ткалі 5-го розряду, та відповідно до запису в трудовій книжці 20.05.2013 р., була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується копією трудової книжки серія БТ-І №5747727. На день звільнення підприємство з відповідачем не розрахувалося. Згідно довідки ВАТ «ХБК» № 4/34/25-1-453 середня денна заробітна плата складає 62,88 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні буде складати: 62,88 х274 =17229,12 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2013 року по 13.06.2014 року, що складає 274 дні в сумі 17229,12 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати , які складаються із суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved