Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що із відповідачем по справі з 13 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], матеріальним забезпеченням якої на даний час позивач опікується самостійно. При цьому, відповідач (батько дитини) у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надає. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, проти постановки заочного рішення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що позивачка заперечує проти постановки заочного рішення суду, суд вважає необхідним заочний розгляд справи не проводити. З урахуванням поданої позивачкою заяви та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, та постановити рішення на підставі письмових доказів, які є у справі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони 13 вересня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 4,5). Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків на підтримують. Малолітня дитина мешкає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], до досягнення останньою повноліття. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 ст.181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дитини, так і ті обставини, що відповідач, окрім неповнолітньої доньки, немає інших утриманців. У зв'язку з цим з відповідача мають бути стягнути аліменти судовим рішенням у розмірі 1/3 частки від його доходів, оскільки він за своїм матеріальним станом може виплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно ст.88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved