Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 16.06.2016 у виконавчому комітеті Кропивницької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Від шлюбу у них дітей немає. Причиною розлучення є різні характери, різні погляди на життя, часті сварки і непорозуміння. На даний час подружжя спільно не проживає. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання також не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.06.2016 зареєстрували шлюб (а.с.4). Від шлюбу у них дітей немає. Причиною розлучення є протилежні погляди на сімю та шлюб. Сімя розпалася, шлюб носить тільки формальний характер. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed