Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на праві приватної власності. На момент смерті чоловіка, позивач була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, оскільки її діти не бажають приймати спадщину, однак звернувшись до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки спадкова справа № 359/1996 від 01.11.1996 року передана на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого на теперішній час залишилися на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України і з яким не має поштового зв`язку. У зв`язку з неможливістю реалізувати свої спадкові права, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті її чоловіка [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту (а.с. 6-8, 44-45, 73-74). З 30.05.1970 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.05.1970 року, відповідний запис № 270, Серія [NUMBER] (а.с.10, 78). Від шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 07.04.1972 року, відповідний запис № 294, Серія [NUMBER] , від 07.09.1983 року, відповідний запис № 862, Серія [NUMBER] та від 24.09.1976 року, відповідний запис № 773, Серія [NUMBER] (а.с.21-23, 50, 76-77 ). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.1993 року, відповідний запис № 42, Серія [NUMBER] (а.с.11, 72-зворот). [PERSON] на підставі приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 14.08.1980 року, за реєстром № 1691, реєстраційним написом № 17 стор. 259, реєстр № 2751 від 06.04.1981 року, та відповіддю Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області від 26.09.2018 року № 1089 (а.с.13-16, 80, 81). За адресою: [ADDRESS] станом на 13.11.1993 року були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом від 23.11.2018 року № 23061 (а.с. 17, 79). 22.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 22.11.2018 року за № 532/02-31 їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , оскільки неможливо отримати дублікат договору про надання права на будівництво будинку та безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений державною нотаріальною конторою 26.01.1954 року, під реєстровим № 248, оскільки справи Рубіжанської державної нотаріальної контори до 2000 року включно, в тому числі і спадкова справа № 359/1996 від 01.11.1996 року, було передано на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого на теперішній час залишилися на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України і з яким не має поштового зв`язку (а.с.18-20, 71, 82). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так з матеріалів справи вбачається, що позивач на момент смерті спадкодавця проживала з ним за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 79). Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок є відсутність спадкової справи № 359/1996 від 01.11.1996 року, оскільки всі документи до 2000 року включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, документи якого на теперішній час знаходяться на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Таким чином, місто Луганськ дійсно розташоване на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній законній українській владі території України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, беручи до уваги те, що діти спадкодавця, як спадкоємці першої черги не бажають приймати спадщину, а позивач в свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] , оскільки проживала з ним за однією адресою, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved