Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем шлюб укладено 12 лютого 2019 року та зареєстрований у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №47. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Сімейне життя з відповідачем не склалось ще з самого початку, що в кінцевому результаті це призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них має зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Разом не проживають близько півтора роки та не спілкуються більше чотирьох місяців. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає недоцільним та неможливим, примирення не бажає, а тому, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, однак не зтих підстав на які посилається позивачка. Твердження позивачки про те, що вони разом не проживають вже півтора роки не відповідає дійсності та не підтверджена жодними належними та допустими доказами. Насправді їх сімейні відносини припинилися лише три місяці назад за тиждень до Великодня, а до того вони проживали разом в будинку батьків позивача. При цьому зазначив, що їх сімейні відносини не склалися через різні характери та погляди на життя, відсутності взаєморозуміння між ними. Всі спроби зберегти сім`ю не дали бажаного результату. Їх шлюб носить виключно формальний характер. Проти задоволення позову не заперечує та на розірвання шлюбу згідний. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, позаяк просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, при цьому наддав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги про розіврання шлюбу визнає, проти задоволення позову не заперечує та на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~12\~лютого 2019\~року між\~позивачкою [PERSON] \~та відповідачем\~ [PERSON] було\~укладено шлюб,\~який зареєстровано\~у Тячівському\~районному відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Закарпатській області\~за актовим\~записом №47 (а.с.5). Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.\~24, ст.\~25 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу\~згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі\~ст. 105 СК України\~шлюб слід розірвати. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved