Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний будинок на праві приватної власності в рівних частинах належав подружжю [PERSON] та [PERSON], після розлучення 25.06.1968 року, [PERSON] 05.07.1972 року придбала у [PERSON] ? частину будинку та стала власником будинку одноособово, однак договір купівлі - продажу не зареєструвала в Рубіжанському міськкомунгоспі протягом шести місяців з дня його посвідчення. Після смерті [INFO] року [PERSON], спадщину прийняла її рідна сестра - [PERSON], однак отримала свідоцтво про право власності лише на ? частину об'єкта нерухомості, а саме житлового будинку за адресою: [ADDRESS], інша ? частина вказаного будинку нею належно оформлена не була. Після смерті [PERSON] та її чоловіка, спадщину, а саме 1/2 частину вказаного будинку, отримав їх син - [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] року [PERSON] помер, а позивач, як його донька та спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, в установлений законом строк прийняла спадщину, але свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок отримала лише на ? частину, а в отриманні на іншу ? частину свідоцтво про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність договору купівлі - продажу, посвідченого Рубіжанською нотаріальною конторою 05.07.1972 року під № 1916, отримання дублікату вказаного договору не можливо, оскільки справи Рубіжанського ДНК до 2000 року включно передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній владі України території. Таким чином, на підставі вище викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати за нею право власності на ? частину об'єкта нерухомості, а саме будинку житловою площею 29,6 кв.м., з надвірними та службовими будовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивач та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, раніше в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд приймає визнання позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання представником відповідача позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту( а.с.7-9). 14.04.1953 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.04.1953 року, актовий запис № 130 та згідно виписки з рішення Народного суду міста Рубіжне Луганської області від 25.06.1968 року - розірвали його(а.с. 48-49). [INFO] року помер [PERSON], син [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.10.1971 року, актовий запис № 354 (а.с. 50). Згідно копії свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя від 05.06.1972 року [PERSON] належить ? частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 40-41). 05.07.1972 року [PERSON] придбала у [PERSON] ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі - продажу за реєстром № 1916, в якому зазначено про необхідність подання для реєстрації вказаного договору до Рубіжанського міськкомунгоспу на протязі шести місяців з дня його посвідчення (а.с.42-45). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.11.1994 року, актовий запис № 736 (а.с.18). [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28.04.1946 року, актовий запис № 1189, від шлюбу у них [INFO] року народився син - [PERSON], який [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.11.2001 року, актовий запис № 485 та свідоцтвом про смерть від 19.05.2016 року, актовий запис № 96 (а.с. 20-21, 46). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.1999 року, актовий запис № 678 (а.с. 47). [PERSON] після смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.1996 року, реєстровий № 1066 належить ? частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS], також зазначене підтверджується реєстраційним написом на документ про право особистої власності від 24.06.1996 року (а.с. 16-17,38). Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] ? частина [PERSON], ? частина [PERSON] (а.с. 31-37). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2001 року, актовий запис № 769 (а.с. 19). [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.10.1990 року, актовий запис № 382 (а.с.22). Згідно домової книги [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації 06.07.2017 року у зв'язку зі смертю (а.с. 27-30). Після смерті [PERSON], його донька [PERSON] 10.05.2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 22.08.2016 року отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на ? частину жилого будинку зі службовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], через відсутність документів, які підтверджують право власності на ? частину вказаного будинку та 10.10.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину жилого будинку зі службовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 10.05.2016 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.08.2016 року за № 516/02-31 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.10.2016 року за № 460 та матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 23, 24-25, 39, 72-91). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на ? частину об'єкта нерухомості, а саме будинку житловою площею 29,6 кв.м., з надвірними та службовими будовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved