Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду та просила усунути перешкоди у користуванні її житловим приміщенням, а саме квартири [ADDRESS], мотивуючи тим, що їй належить спірне житлове приміщення, у якому зареєстрований відповідач, який з 2015 року у спірному житлі не проживає, свої речі вивез, комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Приписами частини четвертої статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав для того, ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону чи порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2016 року належить позивачеві - [PERSON], що підтверджено відповідним договором купівлі-продажу від 08.07.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк. справи 9,11). Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2015 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved