Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 18.07.2018 та просила суд усунути їй перешкоди у користуванні власності, шляхом визнання її колишньої невістки - [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] У вказаному житловому будинку, окрім неї зареєстровані син - [PERSON] та його колишня дружина [PERSON], яка з травня 2017 в будинку не проживає. Факт реєстрації місця проживання відповідача у належному їй житловому будинку зумовлює нарахування комунальних платежів у завищеному розмірі, чим порушуються її права. Відповідач участі в сплаті комунальних послуг не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач до суду не з'явилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. При цьому згоди на проведення розгляду в заочному порядку не надала (а.с. 4). Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 22, 25, 28), до суду повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.10.1969 року [PERSON], яка в результаті одруження змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 10), набула право власності на житловий будинок в с. Шевченкове (а.с. 6). На підставі вказаного договору на ім'я [PERSON] видано реєстраційне посвідчення КП «Криворізьке БТІ» про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 7) та виготовлено технічний паспорт (а.с. 8). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 45 від 15.01.2018, у вище вказаному будинку, крім [PERSON] зареєстровані її син [PERSON] (а.с. 11) та його дружина [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає (а.с. 15). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2017 (а.с. 13-14). Згідно акту з місця проживання [PERSON], слідує, що колишня невістка позивача - [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з травня 2017 (а.с. 16). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач, яка зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, як член сім`ї позивача - невістка, не проживає у житловому приміщенні належному позивачеві більше 1 року без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Беручи до уваги те, що рішення суду ухвалено на користь позивача,

Outcome: approved