Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт проживання її та [PERSON], яка померла 12.03.2013 року, однією сімєю не менш як пять років до часу смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру №28, що розташована в будинку №37 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира №28, що розташована в будинку №37 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Починаючи з лютого 2007 року позивач почала проживати разом з [PERSON], у звязку з тим, що в останньої стався гіпертонічний криз та вона, знаючи, що позивач є медичним працівником, звернулась до неї за допомогою, так як не мала рідних та близьких. З того часу вони почали проживати однією сімєю, позивач піклувалась та доглядала [PERSON], вони мали спільний бюджет, за який купували продукти харчування, ліки та необхідні побутові товари. 12.03.2013 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини позивач звернулась до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що позивачем не було надано документального підтвердження факту постійного проживання з [PERSON] та для вирішення цього питання позивачу було рекомендовано звернутись до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечила проти задоволення предявлених позовних вимог. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні показав, що є сусідом позивача, знає її більше 5-ти років, [PERSON] знає років 30. Знає, що [PERSON] жила сама, а позивач з нею товаришувала, допомагала їй та була їй як дочка, спілкувались вони більше 5-ти років, а проживали у квартирі [PERSON] На даний час в квартирі [PERSON] проживає позивач. Свідок [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні показав, що є сусідом позивача, [PERSON] знав більше 20 років та дав показання аналогічні показанням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно довідки №137332 від 18.12.2014 року, виданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С-857 від 26.06.1997 року, належала квартира №28, що розташована в будинку №37 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.32). 12.03.2013 року [PERSON] померла (а.с.27). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Позивач, з метою прийняття цієї спадщини звернулась до Третьої криворізької державної нотаріальної контори, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що нею не було надано документального підтвердження факту постійного проживання разом з [PERSON] та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду (а.с.10). Отже, розглядаючи вимоги про встановлення факту проживання позивача та [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу смерті [PERSON], суд приходить до наступного. Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, факт проживання позивача та [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу смерті [PERSON], яка померла 12.03.2013 року, підтверджується показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, у звязку з чим ця частина позовних вимог підлягає задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на вказану квартиру в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так, у звязку з вище викладеним, спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] є позивач у справі. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], є такою, що прийняла зазначену спадщину, так як на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК\~України строк не заявила про відмову від неї. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved