Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнювала під час розгляду справи, у якому просить суд стягнути з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на її користь вихідну допомогу у розмірі 22243,50 грн., середній заробіток за час затримки виплати належних виплат з 08.03.2019 по 30.09.2019 року у розмірі 181472,18 грн.; компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку і порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари й тарифів на послуги з грудня 2018 по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Волошина Є.В. позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Представник відповідача, проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у письмовому відзиві. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно наказу № 02/24-к від 06.03.2019 року була звільнена з посади головного бухгалтера бухгалтерії підрозділу підпорядкування генерального директора акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на підставі п.3 ст.38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак позивач не отримав остаточний розрахунок в день звільнення, остаточний розрахунок з позивачем було зроблено 20.09.2019 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із тимчасовою затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Верховний Суд України у постанові №6-419цс16 від 14.09.2016 року сформував правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час затримки розрахунку при звільненні. Так, при визначені розміру середнього заробітку враховуються положення постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої зарплати» від 08.02.1995 року №100. Відповідно до норм абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку час середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку № 100). Відповідно до довідки про середній заробіток № 20 від 31.05.2019 року, середньоденний дохід позивача за період січень 2019 року - лютий 2019 року складає 1354 гривень 27 копійок. Таким чином, відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виплат при звільнені за період з 08.03.2019 року по 20.09.2019 року в сумі 181472 грн. Щодо стягнення вихідної допомоги у розмірі 22243,50 грн., суд вважає за необхідне відмовити позивачу у зв`язку з відсутністю доказів на обґрунтування суми у розмірі 22243,50 грн. Щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку і порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари й тарифів на послуги з грудня 2018 по день фактичного розрахунку суд вважає за необхідне відмовити позивачу у зв`язку з відсутністю розрахунку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору. Щодо витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката у відповідності до ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із відсутністю належного розрахунку.

Outcome: partial