overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2005 року. Від шлюбу мають дитину доньку Ірину, [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки Ірини, [INFO], аліменти у розмірі 50 % від усіх видів доходу відповідачу, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову, до досягнення дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу слухати в його відсутність, позов визнає. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають дитину доньку Ірину, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що з необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини доньки Ірини, [INFO], у розмірі 50% від усіх видів доходу, щомісяця, починаючи стягнення з 25.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є батьком дитини і повинен матеріально утримувати її. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2006 р. по 27.12.2010 року . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу , щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу слухати в його відсутність, позов визнає, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4) . Оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є батьком дитини і повинен матеріально утримувати дитину. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 2009 р. по 12.11.2015 року . Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу , щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився , в письмовій заяві просить справу слухати в його відсутність, позов визнає, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.11.2015 року, що підтверджується рішенням Зарічного районного суду м.Суми (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3) . Оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісяця, починаючи стягнення з 12.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач є батьком дитини і повинен матеріально утримувати дитину. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача такими ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що є власницею будинку [ADDRESS] в місті Павлограді, Дніпропетровської області. Відповідач є зареєстрованими в будинку, але не проживає з вересня 1996 року. Реєстрація відповідача порушує права позивача. Позивача надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач згідно поштового відправлення, через канцелярію суду надав заяву, в якій проти позовних вимог та заочного рішення не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є власником будинку [ADDRESS] в місті Павлограді, Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом [PERSON]/а.с.6-7/ Відповідачі є зареєстрованими в вказаному будинку. Відповідач [PERSON] в будинку не проживав, комунальні послуги не сплачував. Вказаний факт визнано відповідачем та підтверджено актом про не проживання від 30.05.2018 року. /а.с.13/ Реєстрація відповідача порушує права позивача. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у спірному будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаного будинку. На підставі ст.ст. 386, 391,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком 15 по вулиці Севастопольська в місті Павлограді, Дніпропетровської області. Мотивувала тим, що є співвласником вказаної квартири. Відповідач є зареєстрованим у квартирі. З серпня 2017 року відповідач за вказаною адресою не проживає. Реєстрація відповідача порушує право позивача. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, визнавши позовні вимоги. Суд ,дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку 15 по вул. Севастопольська, що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ./а.с.9-10/ Відповідач є сином позивача. З серпня 2017 року відповідач не проживає у вказаному будинку. Вказаний факт підтверджено актом про не проживання. /а.с.7/ Згідно довідки ОСББ «Шанс» від 24.07.2018р., [PERSON],23.02.1982р.н. проживає за адресою: [INFO]. /а.с.8/ Статтею 71\~ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених законом випадках. Статтею 316\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач порушує права позивача, не проживає у квартирі більше одного року, що є підставою для задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є зареєстрованим у вказаному будинку, хоча фактично не проживає з моменту реєстрації тобто з 2015 року. Реєстрація відповідача порушує право позивача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. В подальшому написала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та розгляд справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа: [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком. В подальшому написала заяву про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Власниками квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджено копією витягу права власності на нерухоме майно та копією свідоцтва про право на спадщину за законом./а.с.9-10,30/. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку. Вказана інформація підтверджується довідкою №360 від 17.05.2018 року про реєстрацію та склад сім'ї. /а.с.11/ Відповідач [PERSON] не проживає в будинку що розташований за адресою: : [ADDRESS] з 01.02.2016 року. Вказаний факт підтверджено показами свідка [PERSON] та актом від 24.06.2018 року про фактичне проживання громадян./а.с. 8/ Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених законом випадках. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України передбачено, що особа втрачає право користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири. Викладене приводить суд до висновку про те,що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача таким ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що є власницею будинку [ADDRESS]. Відповідач є її сином та зареєстрований в квартирі. З 2011 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача порушує права позивача. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач та відповідач звернулись до суду з заявою , якою просили суд позовні вимоги задовольнити , розглянути справу без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є наймачем будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом./а.с.6/ Відповідач є сином позивача. Зареєстрований в вказаному будинку, як член сім'ї наймача будинку. /а.с. 7 / З 2011 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Вказаний факт визнано відповідачем та підтверджено копією акту про не проживання./а.с.5/ Реєстрація відповідача порушує права позивача. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; навчання; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у спірному будинку порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаного будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідача такою ,що втратила право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що є власницею квартири [ADDRESS] (Ленінградська) у м. Павлоград. Відповідач є її невісткою та зареєстрована в квартирі. З 1990 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує. Проживає з сином позивачки в будинку 203-а с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, який належить їм на праві власності. Реєстрація відповідачки порушує права позивача. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що зніметься з реєстрації після того, як їй нададуть можливість без перешкод зайти в квартиру та забрати свої речі. Факт не проживання в квартирі з 1990 року визнала. Визнала факт проживання з чоловіком у будинку 203-а села Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (Ленінградська) у м. Павлоград, що підтверджується копією виписки особистого рахунку./а.с.9/ Відповідач є невісткою позивача. Зареєстрована в вказаній квартирі, як член сімї наймача квартири. /а.с. 8 / З 1990 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Вказаний факт визнано відповідачем та підтверджено копією акту про не проживання./а.с.6/ Реєстрація відповідачки порушує права позивача. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~ Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору -судом.\~ Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі;\~ навчання; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;\~ Викладене приводить суд до висновку про те, що строки протягом яких за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням належного позивачу будинку збігли, а реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку №14 по вулиці 2 Набережна у с. Зеленівка м. Херсон, мотивуючи позов тим, що вона є власником спірного будинку, у якому зареєстровані відповідачі, які виїхали з вказаного будинку більше 30 років. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Будинок №14 по вулиці 2 Набережна у с. Зеленівка м. Херсон належить на праві власності позивачеві [PERSON], що підтверджено договором дарування від 26.06.1991 року. Відповідно до акту підтвердження №96а 101-08 від 15.05.2017 р. виданої головою квартального комітету, зі слів сусідів за адресою: м. Херсон, смт. Зеленівка, вул. 2 Набережна, буд. 14 зареєстровані але не проживають з 1985 року [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 1985 року, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. На\~ підставі викладеного,

Outcome: approved