Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що за рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2011 року по справі № 2-82/11 з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання їхніх спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. [INFO] її старшому сину [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання було припинено. На даний момент на утримання її молодшого сина [PERSON] аліменти стягуються у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Однак, на сьогоднішній час вона є непрацездатною, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу, і цієї суми аліментів не достатньо для утримання сина. За таких обставин позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] і просить стягнути їх в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідач належно не виконує вказане рішення суду та станом на вересень 2021 року має заборгованість зі сплати аліментів на суму 36872,99 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача 34334,06 грн. пені за прострочення зі сплати аліментів, надавши відповідний розрахунок. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 05 листопада 2021 року отримав копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. У встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Так, судом встановлено, що за рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2011 року по справі № 2-82/11 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їхніх спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також судом встановлено, що [INFO] сину позивача [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення з відповідача аліментів на його утримання припинилося. З довідки Глухівського відділу ДВС у Шосткинського району Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що з 18 квітня 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, суд вважає, що розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] є таким, що відповідає засадам розумної достатності. Також судом встановлено, що відповідач вказане вище рішення суду виконує не в повному обсязі, аліменти сплачує періодично. Із наданої позивачем довідки-розрахунку нарахування та сплати аліментів вбачається, що він має заборгованість зі сплати аліментів за період 2011-2021 років на загальну суму 36872,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав та не скористався своєю можливістю заперечити проти нього. За вказаних обставин, суд вважає, що вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментах встановлена, а тому є підстави для нарахування пені. Однак, визначаючи розмір пені суд приходить до висновку про необхідність його зменшення, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 36872,99 грн., а сума неустойки (пені), яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 34334,06 грн., що фактично дорівнює сумі самої заборгованості. А за таких обставин суд вважає справедливим, розумним та достатнім стягнути її в сумі 10000 грн.

Outcome: partial