Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.08.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1397, судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22 серпня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними були припинені у вересні 2020 року, спільне господарство не ведеться з того ж часу, спільного бюджету не має. На даний час проживають окремо. Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, непорозуміння та відсутності спільних поглядів на життя та сім`ю. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу є недоречним. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2021 року відкрито провадження у цій цивільній справі та її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою суду від 14.05.2021 року надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення терміном у два місяці, до 14.07.2021 року; провадження у справі зупинено до визначеного судом строку для примирення та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 16.07.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без її участі, зазначила, що після надання строк для примирення змін не відбулося, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, суд про причини не явки не повідомив. 15.07.2021 року подав до суду заяву, у якій повідомив, що станом на 15.07.2021 року позивач не надала згоди на примирення та категоричне відмовляється обговорювати питання, що стосуються прав і інтересів їх дітей, просить відмовити у задоволенні позову. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1397. Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення між ними не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved