Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 16 листопада 2002 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 479. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим, спільне життя не склалося. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання фактично припинено, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб носить лише формальний характер. Таким чином сторони фактично припинили шлюбні стосунки, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її, так і інтересам відповідача. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя суперечитиме їх інтересам. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Справа як малозначна розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, однак відповідач [PERSON] подав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 479. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що шлюб виявився невдалим та існує лише формально. Можливості зберегти сім`ю немає. Позивач вважає, що подальше подружнє життя неможливо. За таких обставин сім`ю зберегти не можливо. Таким чином судом встановлено, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, крім того поданою заявою цей факт не заперечив відповідач [PERSON] , а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін разом не склалося, вони припинили подружні стосунки і тому цей шлюб існує формально. При таких обставинах, сумісне життя і збереження сім`ї суд вважає неможливим, а тому шлюб слід розірвати. За таких обставин сім`ю зберегти не можливо, а тому на підставі ст.112 СК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved