Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду 21.12.2015 року із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання договору дарування нерухомого майна дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 2008 року проживає в [INFO] та постійно доглядала за [PERSON], яка хворіла та потребувала догляду, до дня її смерті 29.11.2009 року. Зазначений будинок належав [PERSON] після смерті її батьків на підставі заповіту. Однак, оскільки [PERSON] хворіла, то не змогла повністю оформити документи на право власності на будинок, у звязку з чим попросила її оформити документи, для чого 09.07.2009 року дала нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважила позивача бути її представником в усіх питаннях повязаних з державною реєстрацією спірного будинку. При оформлені документів на будинок їй стало відомо, що будинок раніше належав батьку [PERSON] - [PERSON]. В свою чергу після його смерті цей будинок на підставі заповіту успадкувала мати [PERSON] - [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 22 лютого 2001 року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] спірний будинок успадкувала [PERSON] на підставі заповіту від 25 грудня 2000 року, однак за життя не встигла його оформити. 20 листопада 2009 року, у звязку з погіршенням стану здоровя [PERSON] подарувала спірний будинок позивачу, про що написала договір дарування та передала всі документи на будинок. 29 листопада 2009 року [PERSON] померла, а позивач залишилася проживати у спірному будинку. На даний час вона вирішила зайнятися переобладнанням спірного будинку та для цього потрібно зробити відповідні проекти, але без належним чином оформленого права власності їй відмовляють. Оскільки, договір дарування не був нотаріально посвідчений, вона не може оформити право власності на спірний будинок. Тому позивач просить суд визнати договір дарування нерухомого майна, а саме будинку № 17, розташованого на вулиці Кривбасівська в с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок, який складається з житлового будинку (літ. А-1), житловою площею 17.2 кв.м, сараю (літ. Б,В), погребу (літ. Г), вбиральні (літ. Д), водяної колонки І, басейну ІІ, замощення ІІІ. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради (а.с. 49). Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає без реєстрації в будинку № 17 по вул. Кривбасівська в с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області з травня 2008 року, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 991 від 02.10.2015 року (а.с. 27). Як зазначила в позовній заяві та підтвердила в судовому засіданні позивач вона з 2008 року проживала у зазначеному вище будинку та доглядала за [PERSON], яка тяжко хворіла та потребувала постійного догляду, що також підтвердили допитані в судовому зсіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено будинок № 17 по вул. Кривбасівська в с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1297, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 14.10.1991 року (а.с. 17), що також підтверджено довідкою наданою КП ДОР «криворізьке БТІ» № 6812 від 02.10.2009 року (а.с. 24). 25.12.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 19). 22 лютого 2001 року [PERSON] померла (а.с. 21). Оскільки [PERSON] хворіла, вона не мала можливості оформити спадкове майно, у звязку з чим 09.07.2009 року надала позивачу [PERSON] довіреність, якою уповноважила останню бути її представником в усіх питаннях повязаних з державною реєстрацією спірного будинку, довіреність видана строком на три роки та посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 5406 (а.с. 23). 20.11.2009 року [PERSON] на підставі договору дарування передала [PERSON] позивачу будинок № 17 по вул. Кривбасівська в с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області, який успадкувала за заповітом від [PERSON] (а.с. 25). 29 листопада 2009 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 311571(а.с. 26). За життя [PERSON] розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснила, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43027867 від 22.02.2016 року (а.с. 44-45) та зазначено в інформаційному листі Шостої криворізької державної нотаріальної контори № 404/02-14 від 22.02.2016 року (а.с. 42). Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно зі ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обовязком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. Таким чином, договір дарування підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. Оскільки, договір дарування нерухомого майна, а саме будинку № 17, розташованого на вулиці Кривбасівська в с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області укладений між [PERSON] та [PERSON] нотаріально не посвідчений, сторони при його укладанні вказаної вимоги чинного законодавства не дотримались. Тому укладений сторонами договір дарування не відповідає вимогам чинного законодавства та не може бути визнаний дійсним, відповідно за позивачем не може бути визнано право власності на спірний будинок, у звязку з чим суд, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed