Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 листопада 2010 року, від якого в них є неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. З травня 2013 року між сторонами шлюбні відносини були припинені у зв'язку з тим, що виникали конфлікти між ними та суперечки, різні погляди на життя, відповідач на теперішній час проживає з іншою жінкою, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй прізвище «[PERSON]», місце проживання дитини визначити разом з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, втратили один до одного відчуття любові та поваги, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так як між сторонами спору про подальше місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, [PERSON], немає, суд вважає за необхідне подальше місце проживання дитини визначити з матір'ю. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved