Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №113, що розташована в будинку №21 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі та зобовязати Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона згідно свідоцтва про право власності на житло №С1631 від 30.11.1993 року є власником квартири №113, що розташована в будинку №21 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі. Відповідачі [PERSON], яка є її дочкою, та [PERSON], який є її зятем, зареєстровані у вказаній квартирі, однак з 2010 року в ній не проживають, речей їх у квартирі немає, за комунальні послуги, які на них нараховуються, не сплачують, оскільки вони виїхали за межі України, а з 2014 року вони є громадянами [PERSON], де постійно й проживають, У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, оскільки її квартира розташована навпроти квартири позивача, що з 1995 року вона знає відповідача [PERSON], яка є дочкою позивача та знає [PERSON], який є зятем позивача, що останній раз вона бачила відповідачів у зазначеній квартирі у 2004 році. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно свідоцтва про право власності на житло №С1631 від 30.11.1993 року, позивач та відповідач [PERSON], прізвище якої до реєстрації шлюбу було «Кріц», є власниками квартири №113, що розташована в будинку №21 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, та яка належить їм на праві приватної спільної сумісної власності (а.с.8). Відповідачі є зареєстрованими у вказаній квартирі (а.с.10, 14-15). Судом на підставі показань свідка установлено, що відповідачі у квартирі №113, що розташована в будинку №21 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі не проживають з 2004 року. Разом з тим, факт не проживання відповідачів у вказаній квартирі підтверджується актом від 23.11.2015 року, складеним мешканцями будинку №21 (а.с.9). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що її положення щодо втрати права на користування житлом стосуються членів сім'ї власника житла, які набули сервітутного права його користування за фактом набуття статусу члена сім'ї власника, однак не набули права власності на це житло. Таким чином, відсутність відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік, правом користування якою він набув за фактом набуття статусу члена сімї її власника, встановлена судом на підставі наявних у справі доказів та показань свідка, а відтак є підстави вважати, що він втратив право користування зазначеною квартирою. Стосовно вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування вказаною квартирою, суд, з огляду на те, що вона є співвласником вказаної квартири, зазначає наступне. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають\~місце проживання\~власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У відповідності до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таким чином, за вимог зазначених правових норм та позаяк відповідач [PERSON] є співвласником квартири №113, що розташована в будинку №21 на мкр. Сонячний в м. Кривому Розі, а тому вона не може бути позбавленою права користування своєю часткою у вказаній квартирі за зазначених позивачем підстав, у звязку з чим суд уважає, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити. Щодо частини позовних вимог про зобовязання Саксаганського РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню також не підлягає, позаяк суд не наділений повноваженнями щодо зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial