Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Згідно довідки в належному їй будинку окрім неї значиться зареєстрованим відповідач по справі - [PERSON] колишній власник будинку. Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, але значиться зареєстрованим вона змушена нести за нього комунальні витрати, що ставить її в скрутне матеріальне положення та порушує її права як власника вільно розпоряджатися власним майном. У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2019року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача відзив до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2015року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Юрченко Н.В.,, зареєстрованого в реєстрі за №593, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вищевказане нерухоме майно також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованого 20.07.2015 року за індексним номером 40882707. Відповідно до довідки виданої головою органу самоорганізації населення квартального комітету №16 від 03.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] та домової книги значаться зареєстрованими власник - [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] , який зареєстрований але не проживає з 2006 року. Факт не проживання відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з 2006 року також підтверджується актом від 29.07.2019 року складеним представником квартального комітету Дубиковою І.В. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved