Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до Вараського ліцею №5 Вараської міської територіальної громади Рівненської області з вимогами (з урахуванням уточненої позовної заяви) визнати незаконним і скасувати наказ №194-к/тр від 08 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи вчителя іноземної мови [PERSON] », виданий директором Вараського ліцею №5 Вараської міської територіальної громади Рівненської області (далі-Вараський ліцей №5), у зв`язку з ухиленням від обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 до моменту усунення причин, що зумовили відсторонення від виконання посадових обов`язків, без збереження заробітної плати та збереженням робочого місця. В обґрунтування позову вказує, що оскаржуваний наказ прийнятий в порушення вимог ст. 43 Конституції України, Кодексу законів про працю України, ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». \~ \~ \~У відзиві\~на позов\~відповідач вказує\~на правомірність\~відсторонення позивача\~від роботи,\~оскільки позивач\~як працівник\~закладу загальної\~середньої освіти\~ вчитель,\~згідно Переліку\~професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності (затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України 04 жовтня 2021 року № 2153, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928 (далі Перелік) та у відповідності із Законом «Про захист населення від інфекційних хвороб» зобов`язана вакцинуватись від гострої респіраторної хвороби COVID-19. Тому у відповідно ст. 46 КЗпП, листа ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області від 03.11.2021 року «Про відсторонення працівників від роботи» та з метою здійснення контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень, позивач була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати при цьому за нею збережене робоче місце тобто право на працю не порушене. У відповіді на відзив позивач вказує про незаконність наказу МОЗ, яким затверджено Перелік та порушення відповідачем виданням оскаржуваного наказу права на повагу до особистого і сімейного життя та недопустимість примушувати робити те, що не передбачено законодавством. Таємниця про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також відомості, одержані при медичному обстеженні, гарантовані ст.. 286 ЦК, тому вимогу про надання конфіденційної інформації вважає незаконною. У запереченні на відповідь на відзив відповідач, посилаючись на ст.10 Основ законодавства про охорону здоров`я та вказуючи на те, що обмеження позивача у здійсненні трудової діяльності у Вараському ліцеї №5 є правомірним та відповідає пріоритету забезпечення життя, здоров`я та безпеки людини над особистими інтересами позивача. При цьому послався на правову позицію, викладену у рішенні ЄСПЛ у справі «Соломахін проти України» від 15.03.2012 року, заява №24429/03 (§33, п.36, пункти 272, 285, 306). Дослідивши позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив і додані до вказаних документів докази суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Підставою для такого висновку є наступне. Позивач працює у Вараському ліцеї №5 з 15.08.1994 року на посаді вчителя англійської мови. Наказом Вараського ліцею №5 від 08.11.2021 року позивача відсторонено від роботи на підставі ст.46 КЗпП у зв`язку з ухиленням від проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 без збереження заробітної плати та до моменту усунення причин, що зумовили відсторонення від роботи. Позивач доказів проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 не надав і не висловив заперечень щодо проведення нею цього щеплення. Також не подав доказів про наявність протипоказань, що позбавляють її можливості провести курс вакцинації від COVID-19. Натомість позивач вказує на незаконність вимог відповідача щодо проведення щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 та втручання таким чином у особисте і сімейне життя та порушення права на таємницю про стан свого здоров`я. \~ \~Згідно ст.7\~Закону України\~«Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24\~лютого 1994\~року №\~4004-XII(далі- Закон № 4004) усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (у визначенні ст.1 Закону № 4004). Як передбачено ст.30 Закону № 4004 запобігання особливо небезпечним, небезпечним інфекційним хворобам, масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) та радіаційним ураженням Кабінет Міністрів\~України відповідно\~до закону\~встановлює карантинно-обмежувальні\~заходи на\~території виникнення\~і поширення\~інфекційних хвороб\~та уражень\~людей. У разі виникнення чи загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь), радіаційних уражень населення органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування за поданням відповідних головних державних санітарних лікарів у межах своїх повноважень можуть запроваджувати у встановленому законом порядку на відповідних територіях чи об`єктах особливі умови та режими праці, навчання, пересування і перевезення, спрямовані на запобігання та ліквідацію цих захворювань та уражень. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати своєчасне проведення масових профілактичних щеплень, дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних, інших необхідних санітарних і протиепідемічних заходів. У разі загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) або радіаційних уражень відповідними головними державними санітарними лікарями на окремих територіях можуть запроваджуватися позачергові профілактичні щеплення, інші санітарні заходи відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. \~ Листом\~ГУ Держпродспоживслужби в Рівненській області від 03.11.2021 року «Про відсторонення працівників від роботи» (яке по своїй суті і змісту є поданням про відсторонення від роботи працівників, яким не проведене обов`язкове щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19) вказано начальнику Управління освіти Вараського міськвиконкому на те, що особи, які відповідно Переліку підлягають обов`язковим профілактичним щепленням не пройшли курс вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19, підлягають, відповідно до постанови КМ України від 20.10.2021 №1096 «Про внесення змін до постанови КМ України від 20.12.2020 року №1236» (далі постанова №1096), відстороненню від роботи керівником даного закладу шляхом видання наказу або розпорядження з обов`язковим доведенням його до відома особи, яка відсторонюється від роботи. Тобто відповідач відсторонюючи позивача від роботи у зв`язку з тим, що позивач не надав підтвердження проведення курсу вакцинації проти респіраторної хвороби COVID-19, діяв у відповідності з вимогами ст.7 закону №4004, ст.46 КЗпП, поданням органу санітарно-епідеміологічного нагляду та постанови №1096. Посилання відповідача на незаконність оскаржуваного наказу на ст.ст. 19, 23, 43 Конституції України і ст. 286 ЦК суд вважає надуманими і безпідставними, оскільки право на працю оскаржуваним наказом не порушене, тому що за позивачем збережене місце роботи та обмежене право позивача на здійснення трудової діяльності через невиконання вимог законодавства про проведення обов`язкових щеплень на період карантину, пов`язаного з COVID-1, для певних категорій працівників, до яких, згідно Переліку відноситься позивач. Дані про проведення щеплень не є даними про стан здоров`я особи, які не підлягають розголошенню, даними про особисте чи сімейне життя особи, не є примусом, в умовах визначеного порядку обов`язкових щеплень на певній території України для певних категорій осіб, тому не порушує права, свободи і інтереси позивача і не є надмірним втручанням держави у особисте чи сімейне життя позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed