Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що сторони по справі від шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та повнолітню дитину [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. На даний час [PERSON] є студентом ДВНЗ «Дніпропетровського коледжу транспортної інфраструктури» І рівня акредитації. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, без ведення технічної фіксації, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладено в позові та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] 11 липня 1996 року у сторін по справі народилася дитина [PERSON], актовий запис 37/а.с.5/. Згідно свідоцтва серії [NUMBER], актовий запис №233 від 19.11.2008 року сторони по справі розірвали шлюб /а.с.6/. Після розірвання шлюбу дитина мешкає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджує довідка про склад сім'ї № 633 від 11.07.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Спаської сільської ради /а.с.10/. Згідно довідки №236 від 18.06.2014 року [PERSON] є студентом 3-го курсу, групи ЗР2 спеціальності 5.07010502 «Технічне обслуговування та ремонт вагонів». На повному державному забезпеченні не знаходиться. Денна форма навчання. Закінчує навчання 30 червня 2015 року. /а.с. 9/. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько повинен піклуватися про дитину, утримувати її, на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також приймаючи до уваги, що відповідач працездатний, має регулярний дохід, належних доказів на підтвердження своїх заперечень не надав, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати щомісячно на користь позивача на утримання дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання, але не більш ніж до 23 років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 16 липня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved