Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.05.08 року перебуває у шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні у позивача. Вказувала, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/6 частині від заробітку (доходу) щомісячно починаючи із дати подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей, а також аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.08 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітні діти знаходиться на утриманні своєї матері, яка не працює. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей та на її утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі по 1/6 частині від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та 1/6 на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved