Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що її чоловіку - [PERSON], який помер 08 жовтня 2014 року, належав житловий будинок № 36 по вул. Сонячній (Постишева) у с. Піски Житомирського району Житомирської області. 08 жовтня 2014 року [PERSON] помер. Зазначила, що з день смерті її чоловіка і протягом шести місяців з дня його смерті остання була зареєстрована з померлим за однією адресою, тобто фактично прийняла спадщину. Крім неї поміж інших у вищезазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який з 2008 року без поважних причин у ньому не проживає. Зауважила, що реєстрація відповідача у вказаному вище будинку ускладнює позивачу можливість повноцінно ним користуватися. У звязку з наведеним просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком № 36 по вул. Сонячній (Постишева) у с. Піски Житомирського району Житомирської області. Належним чином сповіщений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 2014 року помер чоловік позивача - [PERSON] (а.с. 17, 20). [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Постишева, 36, с. Піски, Житомирський район, Житомирська область (а.с. 9-10), в якому зареєстрований [PERSON] (а.с. 4, 7). Згідно з архівною довідкою Архівного сектору Житомирської РДА Житомирської області від 27 серпня 2018 року № Ю-618 на день смерті [PERSON] та протягом 6 місяців після смерті разом з ним зареєстровані члени сімї: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 04 жовтня 2018 року [PERSON] не проживає за адресою: вул. Сонячна (Постишева), 36, с. Піски, Житомирський район, Житомирська область, з 2008 року без поважних причин (а.с. 5). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлений обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як зазначає позивач, за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 36 по вул. Сонячній (Постишева) у с. Піски Житомирського району Житомирської області, остання не зверталась. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у звязку невиконанням [PERSON] обовязку отримати свідоцтво на право на спадщину на житловий будинок, остання не є його власником, оскільки до належного оформлення права на спадщину на вказане нерухоме майно вона є лише його користувачем, у звязку з чим, на переконання суду, не має права вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки відповідно до норм ст. 391 ЦК України таке право має лише власник. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви у звязку з безпідставністю.

Outcome: dismissed