Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01.11.2016 змінено розмір аліментів, що стягувались з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] на тверду грошову суму у розмірі 50,00 грн. на місяць на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. З метою недопущення погіршення матеріального стану дитини на утримання якої стягуються аліменти просить суд змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення та стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ухвали суду від 11.02.2020 дана справа розглядається у порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі.(а.с.21) Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань не надіслав. Про причини неявки суд не повідомив. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 2 ч. 7 ст.128\~ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) слідує, що судові повістки фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляються за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З довідки Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 12.03.2020, слідує, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.02.1999 року по теперішній час, куди і була направлена поштова кореспонденція суду.(а.с. 37) Отже, відповідач належним чином повідомлений. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.6) Рішенням Компаніївського районного суду Кіровградської області від 01.11.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, на кожну дитину до їх повноліття, тобто до [INFO] та [INFO] .(а.с.7-10) За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами\~окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК\~України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, інших виконавчих документів, по яким з нього стягуються аліменти відсутні, тобто, відповідач є таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141\~ЦПК України суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved