Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Мотивує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 21 травня 2014 року, який розірвано на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Зазначає, що дочка проживає разом з нею, перебуває лише на її утриманні, відповідач має іншу сім`ю, не цікавиться та не опікується дитиною, не надає на неї жодної матеріальної допомоги. Крім того, відповідач повідомив, що у зв`язку з наявністю у нього сім`ї, в утриманні дитини на нього можна не розраховувати і забути. Відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє любові та заінтересованості щодо дитини, разом з нею не проживає, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не бере участь у вихованні дитини, не піклується її духовним, фізичним та моральним розвитком і не спілкується з дитиною, не створює нелажних умов для розвитку такої. Враховуючи вказане, просить суд позовні вимоги задовольнити. Крім того просив ухвалити заочне рішення у випадку неявки відповідача. Ухвалою від 04 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26 березня 2020 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, однак останній 19 травня 2020 року подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи як шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу місця його реєстрації, так і розміщенням на офіційному веб-сайті суду оголошення про його виклик у судове засідання, на розгляд справи не з`явився, причин неявки суду не повідоми, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Третя особа Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, як органу опіки і піклування, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки такого не повідомила. З письмової згоди позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2019 року у справі № 450/3525/18 шлюб між сторонами, зареєстрований 25 травня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 216, розірвано. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 червня 2014 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як зазначила в позовній заяві позивач дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою з місця проживання та склад сім`ї від 25 вересня 2019 року № 844, виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аргументи позивача зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позов слід задовольнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав суд зазначає наступне. Як попередньо зазначалося, довідкою з місця проживання та склад сім`ї від 25 вересня 2019 року № 844, виданою Миколаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, підтверджується що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав п. 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням № 272 Комісії з питань захисту прав дитини Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області від 23 жовтня 2019 року рекомендовано Пустомитівський районній державній адміністрації Львівської області як Органу опіки та піклування надати [PERSON] висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області як Органу опіки та піклування № 61-1302/0/2-19 від 25 жовтня 2019 року, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє любові та заінтересованості щодо дитини, разом з нею не проживає, не цікавиться розвитком, навчанням, станом здоров`я, не бере участі у її вихованні, не піклується про духовний та фізичний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає. Письмовими поясненнями [PERSON] від 01 жовтня 2019 року стверджується, що він є сусідом [PERSON] . В поясненнях він вказав, що [PERSON] з 2017 року не приймає участі у вихованні доньки [PERSON] , жодного разу не приїжджав. Вихованням останньої займаються її мати та баба [PERSON] . Письмовими поясненнями [PERSON] від 01 жовтня 2019 року стверджується, що він є сусідом позивача. В поясненнях він зазначив, що [PERSON] з 2017 року не приймає участі у вихованні доньки [PERSON] , жодного разу не приїжджав. Вихованням останньої займаються її мати та баба. Довідкою № 18 від 01 жовтня 2019 року, виданою Гаївською загальноосвітньою школою І ступеня встановлено, що [PERSON] за весь час навчання дитини [PERSON] , [INFO] , у дошкільному навчальному закладі не з`являвся, вихованням дитини займається її мати. Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач доводи позивача не спростував, відзиву на позов суду не подав, у судові засідання жодного разу не з`явився, а тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи і вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки у зв`язку з невиконанням ним своїх батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, а також те, що нею сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а також на користь [PERSON] - у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved