Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Так, позивач вказує, що до повноліття сина відповідач [PERSON] сплачував аліменти, але з настанням повноліття стягнення припинено. Позивач вказує, що син продовжує навчатись у Міжрегіональному вищому професійному училищі, змоги влаштуватись на роботу не має, в той час як витрати позивача на утримання сина, сплату комунальних послуг тощо постійно зростають. Виходячи з викладеного та враховуючи, що відповідач в добровільному порядку допомоги позивачу на утримання сина не надає, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1000 гривень щомісячно аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, до закінчення такого чи до досягнення сином 23-річного віку. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позові та доповненнях до неї. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не подано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що син дійсно потребує утримання і потребує його в заявленому позивачем розмірі, а також вказав, що не має змоги надавати допомогу синові, оскільки живе досить бідно. Суд, заслухавши пояснень сторін, приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON], [INFO] року, є сином [PERSON] та [PERSON], шлюб яких розірвано за рішенням суду 06.01.1998 року. Також встановлено, що [PERSON] навчається на денній бюджетній формі навчання в Міжрегіональному вищому професійному училищі з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року, що підтверджується відповідною довідкою. Як вказує позивач, вона отримує заробітну плату в розмірі 4048,54 гривень щомісячно, чого їй не вистачає на утримання сина, оскільки той продовжує навчання. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З вказаного вбачається, що умовами для стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є їх потреба в наданні матеріальної допомоги та можливість батьків надавати таку допомогу. Як встановлено, [PERSON] навчається на денній бюджетній формі навчання та отримує стипендію в сумі 275,00 гривень щомісячно. В обґрунтування потреби в стягненні аліментів позивач надала докази лише щодо відвідування сином тренажерного залу та внесення 1000 гривень в батьківській комітет навчального закладу. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням та в заявленому позивачем розмірі, суду не подано та не заявлено. Натомість встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності в ДПІ Подільського району м. Києва та за 2013 рік доходів не отримував згідно довідки ДПІ. Також встановлено, що [PERSON] має заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 2828,00 гривень. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача [PERSON] реальної можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1000 гривень щомісячно аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, до закінчення такого чи до досягнення сином 23-річного віку, недоведені та необґрунтовані, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed