Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач звернулася\~до Орджонікідзевського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб, зареєстрований 01.09.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Орджонікідзевської міської ради у Дніпропетровській області, про що був зроблено актовий запис № 153, між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності. Повні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до початку розгляду справи письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та з наслідками визнання позову ознайомлений. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 01.09.2000 року між позивачем та відповідачем Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було зареєстровано шлюб за актовим записом №153, про що видано відповідне свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сумісне життя з відповідачем не склалося, так як за своїми характерами та світоглядом вони виявились протилежними людьми, у них відсутнє взаєморозуміння та між ними постійно виникають сварки побутового характеру. З квітня 2020 року позивач із відповідачем не ведуть спільне господарство та кожен окремо будує своє особисте життя. Їхній шлюб протягом тривалого часу носить тільки формальний характер, позивач вважає що їхня сім`я розпалась і поновлення сімейних стосунків вже є не можливим. Тому позивач звернулась до суду із даним позовом. Відповідно\~до\~ч.2 ст.112\~ Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом\~ст. 55 СК України\~зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Outcome: approved