Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача в якому вказує, що є власником будинку №43 по вул.Прикордонників, в с.Низи, Сокальського району. В будинку є зареєстрованим, однак там не проживає зять [PERSON] відповідач по справі. Відповідач разом з дочкою позивачки його дружиною, [PERSON], ще за 1-2 роки до її смерті поїхали проживати в м.Червоноград. 30.08.2007р. [PERSON] померла і з цього часу відповідач по справі жодного дня не проживав за зареєстрованим місцем проживання в [INFO]. Позивачці відомо, що відповідач вдруге одружився та проживає в м.Червоноград з новою сім»єю. Добровільно знятися із реєстрації у будинку позивачки відповідач не бажає. Факт не проживання відповідача у будинку позивачки стверджується актом складеним комісією сільської ради. Будучи зареєстрованим у будинку позивачки відповідач чинить їй перешкоди у користуванні будинком. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №43 по вул.Прикордонників, в с.Низи Сокальського району Львівської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.08.2001р. та зареєстрованому в реєстрі за №1-2372, встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями № 43 по вул.Прикордонна в с.Низи Сокальського району Львівської області. З акту від 03.02.2016р. складеного комісією Ванівської сільської ради, встановлено, що [PERSON] протягом десяти років дійсно не проживає в [INFO]. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем [PERSON] права на користування будинком №43 по вул.Прикордонників в с.Низи Сокальського району Львівської області. Разом з цим, згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з поданої квитанції [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплатила 551,20 грн. судового збору. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved