Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.07.2005, вона є власником квартири [ADDRESS] . В 2008 році за її згодою в належній позивачу квартирі був зареєстрований [PERSON] , але з часу реєстрації він жодного дня в належній їй квартирі не проживав та не користувався даною житловою площею. Місце його перебування невідоме. Відповідач не приймає участі у ведені спільного домашнього господарства, не приймає участі в оплаті комунальних платежів необхідних для утримання квартири, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача в її помешканні є перешкодою в реалізації нею прав власника квартири, а тому з відповідним позовом звернулася до суду. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нею своєю квартирою та визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На стягнення судових витрат з відповідача не претендує. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча повістка надсилалася за адресою місця проживання зареєстрованою у встановленому порядку та повернулася до суду з поштовою відміткою про те, що адресат відсутній. Оскільки на підставі ст.130,131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.07.2005, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 1260, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 22.07.2005, та копією технічного паспорта на квартиру (а.с.7,8,9-11). Згідно довідки голови ОСББ «Фенікс-777» м. Могилів-Подільський №51 від 03.12.2019 та довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради №6793 від 29.11.2019, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з дня створення ОСББ «Фенікс-777» 01.07.2016 по теперішній час не проживав (а.с.5,6). Згідно заяви [PERSON] від 02.12.2019 про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , у знятті його з місця реєстрації відмовлено адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради (а.с.24). Згідно відповіді Могилів-Подільського об`єднаного міського Військового комісаріату Вінницької області №2899 від 04.12.2019, надати інформацію про перебування на військовому обліку у Могилів-Подільському ОМВК не має можливості, у зв`язку з обмеженням наданих відомостей про громадянина [PERSON] (а.с.25). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований у належній на праві власності позивачу [PERSON] квартирі, однак з часу реєстрації по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги власника житлового приміщення щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону №\~475/97-ВР\~від 17.07.97\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 319 ЦК України\~передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно\~ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~\~(нею)\~\~для\~\~особистого проживання і проживання членів\~\~їх\~\~сімей\~\~і\~\~мають\~\~право розпоряджатися цією власністю\~\~на\~\~свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування належною на праві власності позивачу квартирою. Крім того, оскільки позивач на стягнення судових витрат з відповідача не претендує їх слід залишити за позивачем. На підставі ст. 41 Конституції України,\~ст. 72, 150 ЖК України, ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved