Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 11 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 143. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки, відсутнє взаєморозуміння між ними, а тому їхній шлюб носить формальний характер, оскільки сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з лютого 2013 року та проживають окремо. На примирення вона не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Донець». Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, погодившись із причинами розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 11 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 143. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки, відсутнє взаєморозуміння між ними, а тому їхній шлюб носить формальний характер, оскільки сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з лютого 2013 року і разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини і просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. суд вважає за необхідне залишити за позивачем, оскільки вона про це просить суд. Враховуючи наведене,

Outcome: approved