Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. Вона є власницею житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в цілому на підставі договору купівлі - продажу від 19.06.2014 року. На теперішній час в зазначеному будинку зареєстрована її колишня невістка та її діти відповідачі по справі. Відповідачка з дітьми була зареєстрована нею в її будинку в той час, коли вони проживали однією сім`єю з її сином. Однак, після розлучення з ним з серпня 2017 року відповідачка з дітьми в її будинку не проживають. Реєстрація відповідачки та онуків в її будинку створює їй незручності та додаткові матеріальні проблеми, оскільки вона вимушена оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично в її будинку не проживають. Тому вважає за необхідне звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не прибули, позивачка та треті особи надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник Служби у справах дітей Городничий О.Л. проти задоволення позову не заперечував. Відповідачка [PERSON] , яка виступає в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей, до суду також не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повернулись без вручення за закінченням терміну зберігання. Тому про розгляд справи повідомлялась оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади». Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка по справі є власницею житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в цілому на підставі договору купівлі - продажу від 19.06.2014 року (а.с.7-10). На теперішній час в зазначеному будинку зареєстрована колишня невістка позивачки та її діти (а.с.12). Відповідачка з дітьми була зареєстрована позивачкою в будинку в той час, коли проживала однією сім`єю з сином позивачки. Однак, після розлучення з ним з серпня 2017 року відповідачка з дітьми в спірному будинку не проживають. Реєстрація відповідачки та онуків в будинку позивача створює їй незручності та додаткові матеріальні проблеми, оскільки вона вимушена оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично в її будинку не проживають. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved