overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.07.2006 року. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 23,24). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.07.2006 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 83 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтв про народження (а.с. 4,5) Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.10.1994 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, оскільки подружжя разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась на адресу суду не вручена у зв'язку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не з'явився до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 15). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 11), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.10.1994 року, зареєстрованому Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2030 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на те, що позивач не бажає зберегти сім'ю, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,21 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.11.2014 року. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яку просила залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20.06.2017 р. від [PERSON], яка є матірю відповідача, надійшла письмова заява, в якій вона вказує, що син знаходиться поза межами України, під час телефонної розмови не заперечував проти задоволення шлюбу (а.с.17). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2014 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2566 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки позивач не бажає зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24.06.2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 08.11.200 року народження. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 20,21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.06.2000 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №575 ( а.с. 4). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27.04.2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття кохання та порозуміння один до одного. Подружжя проживає окремо на протязі семи років, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично кожен з подружжя створив нову родину. Вважає, що подальше збереження сімї неможливим. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.15). Відповідач в судове засідання 10.02.2017 не зявився, судова повістка повернулась на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявився до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 13). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 8), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.04.2005 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 705 (а.с. 3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на те, що позивач не бажає зберегти сімю, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, на протязі семи років подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з чоловіком вони не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає збереження сімї неможливим, оскільки фактично створила сімю з іншим чоловіком, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.06.2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №886 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в звязку з тим, що він навчається на денній формі навчання в Житомирському державному університеті імені [PERSON]. Зазначає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач направила заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові (а.с. 18). Відповідач в судові засідання 20.07.2017 р. та 07.08.2017 року не зявлявся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки (а.с. 16). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 2). Згідно довідки Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 14» Житомирської міської ради №1779 від 17.06.2017 року [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем (а.с.4). З наданої довідки №105 від 12.06.2017 року вбачається, що син відповідача навчається в Житомирському державному університеті імені [PERSON] на денній формі навчання на контрактній формі навчання. Термін навчання три роки, починаючи з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. З огляду на те, що [PERSON] Нікіта навчається на денній формі навчання на контрактній формі навчання, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на користь позивача на час навчання сина, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання - 30.06.2020 року. Згідно зі ст. ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 5000,00 грн., в звязку з тим, що вона навчається на денній формі навчання в Житомирському інституті медсестринства. Зазначає, що відповідач є батьком [PERSON], офіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судове засідання позивач направила заяву, в якій просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 39). Відповідач в судові засідання 31.05.2017 р., 06.07.2017 р. та 24.10.2017 року не зявлявся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив (а.с. 30-34). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно довідки Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 5» Житомирської міської ради №1758 від 27.12.2017 року [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с. 8). З наданої довідки №426 від 10.05.2017 року вбачається, що донька - [PERSON] відповідача навчається в Житомирському інституті медсестринства на денній формі навчання за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2015 року по 01.07.2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. З огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній формі навчання, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. на користь позивача на час навчання сина, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання - 01.07.2019 року. Згідно зі ст. ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку №140, що знаходиться по вул..Північній в м.Нікополь, Дніпропетровської області. В належному позивачу будинку зареєстровані, але не проживають з 2011 року відповідачі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить суд визнати відповідачів втратившими право користування вищезазначеним будинком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №140, що знаходиться по вул.. Північна (колишня вул..Урицького) в м.Нікополь, Дніпропетровської області (а.с.7,8,33-36). Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у будинку позивача також зареєстрований відповідач [PERSON], колишній власник будинку (а.с. 19), але не проживає там, що підтверджується актом про не проживання від 12.12.2016 року (а.с. 22). Як встановлено в ході розгляду справи, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України відповідач [PERSON], [INFO], з 16.07.2013 року зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.16). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України зареєстрованим або знятими з реєстрації не значаться (а.с.17.18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №140, що знаходиться по вул.. Північна (колишня вул..Урицького) в м.Нікополь, Дніпропетровської області, щодо позовних вимог в частині визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом, є безпідставними та задоволенню не підлягають.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] третя особа: Головне управління ДМС України у Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 06.06.2015 року належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратившими право користування квартирою № 4 в будинку № 43 по вулиці Трубченко в м. Нікополь Дніпропетровської області та зняти їх з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає. Відповідачі кожен окремо, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 06.06.2015 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4-5). Згідно довідки ОСББ «Океан-Н» в зазначеній квартири також зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8), але не мешкають там з 2012 року, що підтверджується актом № 297 від 07.08.2015 року про не проживання складеним у присутності свідків (а.с. 7). Внаслідок того, що відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved