Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» страхове відшкодування в сумі 17299,91 грн. та з [PERSON] матеріальну шкоду, задану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 59800,00 грн., також просила стягнути з відповідачів судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2014 року о 07.50 год. по вул. Чорновола, 25 в м. Києві відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «FORD Focus», д.н. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER], під керуванням позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоду автомобілю «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень. Відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до звіту№1162/14-12, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 32700,09 грн. Вказана сума була перерахована та сплачена позивачу 19.02.2015 року. Разом з тим, позивачем було сплачено на рахунок СПД [PERSON] 83650,00 грн. вартості деталей та запчастин, які необхідні для відновлювального ремонту автомобіля позивача. Крім того, 09.09.2015 року на рахунок ТОВ «ЮТАК-Сервіс» позивачем було сплачено 26150,00 грн. Отже, всього позивачем, з урахуванням виплат, що були здійсненні ПрАТ «СК «Провідна» на відновлення належного їй автомобіля було витрачено грошові кошти в сумі 109800,00 грн. Таким чином, різниця складає 77099,91 грн., з яких, на думку позивача, 17299,91 грн. має відшкодувати ПрАТ «СК «Провідна» та 59800,00 грн. відповідач [PERSON] На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «FORD Focus», д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Таким чином, відповідальною особою за завдані збитки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.12.2014 року є ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», яка в межах передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, виконала свої зобов'язання та виплатила позивачу страхове відшкодування у повному обсязі. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 02.12.2014 року була визнана ПрАТ «СК «Провідна» страховим випадком у зв'язку із чим 17.02.2015 року позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 32700,09 грн. Отже, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства та сплачено відшкодування, яке визначено на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити та справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], врахувавши письмові пояснення представника ПрАТ «СК «Провідна», приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» N6 від 27.03.92 року. «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». Згідно вищевказаної Постанови Пленуму «Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).» Судом встановлено, що [PERSON] 02.12.2014 року о 07.50 год. У м. Києві по вул. Чорновола, 25, керуючи автомобілем марки «FORD Focus», д.н. [NUMBER], під час руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER], який здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д.н. [NUMBER], що призвело до пошкодження автомобілів. Внаслідок ДТП автомобілю «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], завдано механічних пошкоджень. Дана ДТП сталася з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «FORD Focus», д.н. [NUMBER]. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України. Між [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5034891. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного полісу є автомобіль «FORD Focus», д.н. [NUMBER]. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цими та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України та застосовуються норми цього закону. Встановлено, що 02.12.2014 року із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» звернулась позивач [PERSON], стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.12.2014 року по вул. Чорновола, 25 у м. Києві за участю забезпеченого транспортного засобу, який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER], який знаходився під її керуванням. З метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.12.2014 року, ПрАТ «СК «Провідна» було замовлено проведення авто товарознавчого дослідження у ФОП [PERSON] Відповідно до висновку №1162/14-12 від 17.12.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER], склала 32950,09 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Пунктом 2 договору страхування №АС/5034891 передбачена франшиза у розмірі 500,00 грн. Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 02.12.2014 року по вул. Чорновола, 25 у м. Києві була визнана ПрАТ «СК «Провідна» страховим випадком, у зв'язку з чим 17.02.2015 року позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 32700,09 грн., проти чого не заперечувала позивач. Як пояснила в судовому засіданні позивач, звіт №1162/14-12, що був складений ФОП [PERSON] відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» на її неодноразові звернення наданий не був. У зв'язку з чим, нею особисто було сплачено на рахунок СПД [PERSON] 83650,00 грн. вартості деталей та запчастин, які необхідні для відновлювального ремонту її автомобіля. Крім того, позивачем було сплачено 26150,00 грн. на рахунок ТОВ «ЮТАК-Сервіс». Всього позивачем особисто, з урахуванням виплат, що були здійсненні ПрАТ «СК «Провідна» на відновлення належного позивачу автомобіля було витрачено грошові коти в сумі 109800,00 грн., у зв'язку з чим різниця складає 77099,91 грн., з яких позивач просить стягнути 17299,91 грн. з ПрАТ «СК «Провідна» та 59800,00 грн. з [PERSON], на що слід зазначити наступне. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 вказаного закону, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно із роз'ясненнями, що містяться в матеріалах у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2013 року №142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395). Відповідно до національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який затверджений Постановою Кабінетів Міністрів України від 10.09.2010 року №1440 та який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна суб'єктами оціночної діяльності. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Як встановлено вище, згідно висновку автотоварознавчого дослідження №1162/14-12 експерта [PERSON] Центру незалежних експертиз вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «DAIHATSU Sirion», д.н. [NUMBER] складає 32950,09 грн. Вказаний висновок експерта позивачем не оскаржувався та позивач надала свою згоду на виплату шкоди в розмірі 32700,09 грн., тобто позивач погодилась з заподіяною матеріальною шкодою. Висновок проведено особою-оцінювачем відповідно до сертифікату якості оцінки та у повній відповідності щодо встановленої законом методики проведення оцінки майна і майнових прав, зроблені висновки не суперечать та виключають обсяг ремонтних робіт та запасних частин, вказаних позивачем в наданих товарних чеках та акті виконаних робіт. Крім того, відповідачем [PERSON] було відшкодовано вартість франшизи в розмірі 500,00 грн., шляхом перерахунку на картковий рахунок позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачами було повністю відшкодовано заподіяну матеріальну шкоду, яка була визначена незалежним експертом і розмір якої позивач не оспорювала. В свою чергу розрахунок суми відшкодування наданий позивачем є необґрунтованим оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач отримавши страхове відшкодування у лютому 2015 року ремонт провела лише через сім місяців, а саме у вересні 2015 року. Судом також встановлено, що позивач не проводила автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального збитку, у зв'язку з чим приходить до висновку, що ремонтні роботи проведені позивачем через сім місяців після виплати страхового відшкодування позивач робила на власний розсуд і їх доцільність проведення не була підтверджена належними і допустимими доказами. Видаткова накладна №21 від 06.03.2015 року, товарний чек №21/1 від 06.03.2015 року, рахунок-фактура №СФ-0000087 від 07.09.2015 року, видаткова накладна №РН-0000004 від 07.09.2015 року, акт №ОУ-0000003 здачі-прийняття робіт (надання послуг) не є оціненою шкодою в розумінні Закону України «Про оцінку майна» та не містять розрахунку коефіцієнту фізичного зносу. Слід звернути увагу й на те, що ремонт автомобіля був проведений через сім місяців після виплати страхового відшкодування, що дає підстави вважати, що автомобіль міг бути пошкодженим за цей період часу за інших обставин. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] не довела тих обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог, а тому в позові слід відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed