Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеню позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить квартира [ADDRESS] (Пролетарській) в с. Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2006 року. 05.09.2009 року її донька [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу вони переїхали проживати до її квартири, що розташована за адресою : с. Раївка, вул. Квітнева,23/3. Потім позивач зареєструвала відповідача на його прохання в своїй квартирі. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 07.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Але фактично шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилися між подружжям набагато раніше. Ще на початку червня 2016 року, після скандалу з дружиною, відповідач добровільно зібравши свої речі пішов з квартири позивача у невідомому їй напрямку. В той, поки відповідач мешкає в іншому місці позивач сплачує комунальні платежі з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. Через те, що в квартирі позивача зареєстрована особа, яка в ній не проживає, позивач не може отримати субсидію, а після суттєвого підвищення тарифів на житлово комунальні послуги це дуже негативно впливає на її матеріальний стан, тому вона не може повно користуватися своїми правами. У звязку з цим, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права корстування та володіння квартирою, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 23 по вул. Квітневій в с. Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Представник третьої особи в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, с уд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Синельниківське МБТІ» від 03.05.2006 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу [PERSON] належить квартира, що розташована за адресою : Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Пролетарська, 23/3. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно довідки виконавчого комітету Раївської сільської ради № 790 від 11.07.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO], але з червня 2016 року за адною адресою не проживає. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше року за адресою реєстрації без поважних причин та не веде з позивачем спільне господарство, що створює перешкоди у здійсненні позивачем її права користування та розпоряджання належною їй квартирою, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved