Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та згідно уточненої позовної зави просила суд, зняти з-під арешту майно, яке належить на праві власності [PERSON], квартира №61, корпус №5, будинку 51 по вулиці Фонтанська дорога у місті Одеса, яке було арештоване та оголошено заборону на його відчуження згідно Постанови державного виконавця Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси (ВП № 32826933 від 24.04.2012). Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Постанови державного виконавця Постанови державного виконавця Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси (ВП № 32826933 від 24.04.2012) накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 року по справі № 522/4943/16-ц, зустрічний позов [PERSON] було задоволено, та визнано поруку [PERSON] № 1060Э від 09.11.2005 року, яка укладена між ЗАТ КБ «ПриватБанк», - такою що припинена. Таким чином, позивач не є боржником. Відповідно до цього рішення, [PERSON] звернувся до Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси з заяво про зняття арешту, але позивачу було відмовлено листом № 09.1-134/В від 18.01.17 року, оскільки завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. Позивач не може реалізувати свої права щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, у зв'язку з тим, що був накладений арешт. Згідно до\~ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого\~документа\~за\~належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом,\~відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним\~у\~порядку\~забезпечення\~позову\~чи вжиття запобіжних заходів,\~а\~також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат,\~пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого\~документа\~до\~суду\~або іншого\~органу (посадовій особі),\~який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення,\~а також провадяться інші дії,\~необхідні\~у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.\~\~У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника,\~у\~постанові\~про\~закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду\~або іншого\~органу\~(посадовій особі),\~який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту,\~накладеного на майно боржника. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями\~ст. 317 Цивільного кодексу України\~встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 19 Конституції України\~закріплює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, у зв'язку з тим, що був накладений арешт. У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна Позивача, так як власник майна відповідно до ст.\~319,\~321 Цивільного кодексу України\~в праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до передбаченого\~ст.11 ЦПК України\~принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1\~ст.60 ЦПК України). Таким чином, підлягають захисту цивільні права та інтереси власника майна, тому необхідно звільнити майно з під арешту квартиру, яка належить на праві приватної власності позивачу. На підставі викладеного

Outcome: approved