Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Світловодської міської ради Кіровоградської області та просить визнати за нею право власності на автомобільний гараж під [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує таким. [INFO] помер дід позивачки [PERSON] . Позивач на підставі заповіту, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса прийняла спадщину. До складу спадкового майна відноситься автомобільний гараж під [ADDRESS] . Однак, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті діда на вказаний автомобільний гараж з підстав відсутності правовстановлюючого документу. Представник позивача [PERSON] до суду не з`явився, просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Представник відповідача Світловодської міської ради Кіровоградської області Санжара Б.Д. до суду не з`явився, надав в порядку п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України клопотання, в якому проти ухвалення судом рішення про задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи зі змісту ч. 1, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2018 року Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 6) Згідно заповіту, складеного 17 листопада 2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Васильченком В.М., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповів належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] , а також гараж під [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 липня 2019 року підтверджується, що [PERSON] , на підставі статті 1265 ЦК України є спадкоємницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . (а.с.8) Копією технічного паспорта від 19 березня 2009 року на гараж по [ADDRESS] , копією випису Державного архіву Кіровоградської області Кіровоградської обласної державної адміністрації за вих. № М-2216 від 29 грудня 2008 року визначено власника гаражу [PERSON] та встановлено його технічні характеристики, з яких вбачається, що автомобільний гараж [ADDRESS] був збудований в 1969 році. (а.с. 9,10) Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 серпня 2020 року за № 533/02-31, державний нотаріус Панченко Н.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на автомобільний гараж під [ADDRESS] після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, а при проведенні аналізу документів, поданих нотаріусу для вчинення нотаріальної дії встановлено, що цей гараж належить спадкодавцю, але право власності за даними Світловодського МБТІ не зареєстровано. (а.с. 12) З досліджених вище доказів вбачається, що за життя [PERSON] належним чином не зареєстрував право власності на автомобільний гараж, що в свою чергу позбавляє його спадкоємця можливості оформити спадщину в позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Вказане підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 523/3522/16-ц. З огляду на викладене та враховуючи, що належний відповідач визнає, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , до складу спадкового майна якого належить спірний гараж за адресою [ADDRESS] , суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. При цьому, ухвалюючи рішення у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Однак, враховуючи характер спірних правовідносин та те, що позивач у поданій заяві просила віднести судові витрати на її рахунок, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved