Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 14 травня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис /№592/. Від шлюбу в подружжя народилось двоє дітей- Яцик [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. Сторони не змогли знайти взаєморозуміння і поваги один до одного. Виявилось, що по характеру вони різні люди, з різними поглядами на життя, протилежними вподобаннями, тому це відбилося на їхніх відносинах. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Це призвело до неможливості спілкування та подальшого проживання в якості однієї сім'ї. На даний час, позивач з відповідачем проживають однією сім'єю, однак спільне господарство не ведуть з липня 2015 року, шлюбних відносин також не підтримують. В сім'ї існує стійкий розлад, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Кожен з сторін має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки та скандали по побутовому підґрунті, оскільки не допомагає позивачу утримувати сімю. Неодноразові прохання позивача допомагати їй утримувати сімю не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Позивач дотримується думки, що примирення з відповідачем є неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому його необхідно розірвати. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а тому, це лише погіршить стан позивача відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі, просить шлюб розірвати. \~Окрім того, оскільки відповідач офіційно працює та отримує регулярний дохід, бажає стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу)\~\~щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні вище наведеним, не заперечує проти проведення судового засідання в порядку заочного розгляду з ухваленням заочного рішення. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне «Гулій». Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином під розписку був повідомлений про час та місце слухання справи, причин неявки суду не повідомив. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб\~14 травня 1998 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис /№592/, про що випливає з свідоцтва про шлюб /аркуш справи 10/. Відповідно до свідоцтва про народження, в сім'ї у шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /аркуші справи 11-12/. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сімї, примирюватись позивач не бажає,\~таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому їх шлюб з відповідачем слід розірвати. За \~час \~розгляду справи\~ примирення \~не відбулося. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подачі позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки конфлікт між сторонами набув затяжного характеру, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими та суперечитимуть їх інтересам та інтересам дітей, примирення неможливе. Як встановлено в судовому засіданні діти проживають з позивачем. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ\~з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Відповідно до ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про стягнення аліментів необхідно відповідно до ст.182 СК України враховувати при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно\~з ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач працює в ТзОВ «Клуб професійного футболу «КАРПАТИ» на посаді ремонтувальника площин.спорт.споруд, а відтак отримує регулярний дохід, а тому, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище дитини, доходи відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку дитини та дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі ? частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 01.09.2016 до досягнення дитиною повноліття. При цьому слід роз'яснити сторонам, що за відповідачем залишається право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни його матеріального становища. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved