Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 березня 2014 року з позовом про позбавлення батьківських прав, вказавши, що вони з відповідачем у шлюбі не перебували, є батьками [PERSON], [INFO]. Факт уникнення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків розпочався ще в період її вагітності, коли він її покинув, що змусило її після народження дитини звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Однак в процесі слухання справи відповідач звернувся до органів РАЦСу з заявою про визнання його батьком дитини, тому ухвалою суду за її заявою її позовні вимоги залишені без розгляду. В подальшому відповідач утриманням дитини не займався, тому рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2013 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 700,00 грн. щомісяця. Незважаючи на це, відповідач донькою не цікавився, в дитсадку її не відвідував, з народження дитини лише двічі її провідав. Крім того, [PERSON] свої аліментні зобов'язання не виконує, борг станом на 01.02.2014 р. складає 7225,80 грн. В зв'язку з тим, що донька хворіє та потребує лікуванні на морському узбережжі, вона має намір неодноразово вивозити доньку на лікування за кордон до рідних. Звертатися кожного разу за отриманням згоди до відповідача, який долею дитини не цікавиться, не проявляє турботи про її здоров'я та утримання, вона вважає недоцільним. Так як відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вона просить позбавити його батьківських прав та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Примаков К.О. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Позивач доповнила, що в теперішній час вона одружена і донька відноситься до її чоловіка як до свого батька, звертається до нього «папа». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла його заява, в якій він заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки більше двох років не проживає на території України, а постійно мешкає на території Російської Федерації (а.с. 49 - заява). Представник служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради Виноградов Д.В. вважав в інтересах дитини позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Прокурори Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дубровська В.М. та Ковтун Н.В., враховуючи зібрані у справі докази, вважають, що позов підлягає задоволенню. Вислухавши позивача та її представника, представника третьої особи, прокурорів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження. Після реєстрації шлюбу 27.09.2013р. [PERSON] прийняла прізвище [PERSON] (а.с. 39 - копія свідоцтва про шлюб). 02 лютого 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.10.2010 року вимоги позивача залишені без розгляду, оскільки відповідач добровільно звернувся до органів РАЦСу з заявою про встановлення батьківства та почав надавати кошти на утримання доньки (а.с. 9 - копія ухвали). Згідно довідки Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 14.02.2014 р. з [PERSON] на підставі виконавчого листа № 211/1626/13-ц від 06.06.2013 р., виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, стягуються аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], до повноліття дитини. Станом на 01.02.2014 р. розмір заборгованості по аліментам складає 7225,80 грн. (а.с. 10 - довідка). Згідно довідки ККДНЗ № 77 від 21.02.2014 р. за період знаходження [PERSON] в дитячому садочку батько дитини ні разу її не відвідав, не брав участі у вихованні дитини, не спілкувався з вихователем, на батьківські збори не з'являвся (а.с. 11 - довідка). Вказану обставину підтверджує і довідка з танцювального гуртка, який з вересня 2013 року відвідує [PERSON] (а.с. 12 - довідка). Відповідно до довідки з місця проживання, виданої житлово-будівельним кооперативом «Веселка-1» малолітня [PERSON] проживає разом з мамою та бабусею. Батько дитини в 2007 році 2 рази провідав дитину після чого більше не з'являвся (а.с. 13 - довідка). Голова житлово-будівельного кооперативу «Схід-39» 10.06.2014 р. на запит суду щодо передання повістки за місцем реєстрації [PERSON] повідомила, що немає можливості передати повістку відповідачу, оскільки він не проживає в м. Кривому Розі та знаходиться в Росії на заробітках. За останні півроку додому приїжджав два рази (а.с. 40 - повідомлення). Згідно довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради від 21.02.2014 р., [PERSON] відноситься до групи ІБД та потребує оздоровчих процедур на морському узбережжі (а.с. 14 - довідка). Допитані в судовому засідання свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожна окремо пояснили, що вихованням та утриманням дитини займаються мати дівчинки та бабуся, батько не відвідував дитину, не цікавився нею, вони жодного разу його не бачили. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 25.06.2014 р. виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 55-56 - висновок). Враховуючи до, суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням доньки, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування. Його заперечення щодо позбавлення його батьківських прав нічим необґрунтовані, факт його знаходження за кордоном не перешкоджає йому утримувати дитину, що згідно довідки Довгинцівського ВДВС ним не здійснюється. Крім того, в заяві він вказав, що знаходиться за кордоном останні 2 роки, однак доньці майже сім років, а належної уваги він не приділяв їй майже з народження, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з ч.1 п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Вказівка законодавця на обмеження розміру компенсації витрат на правову допомогу законом свідчить, що ці витрати не будуть відшкодовуватися в повному розмірі, якщо вони перевищуватимуть певну суму. Позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.1). У підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачем надано квитанції на загальну суму 2000,00 грн. та акт виконаних робіт по договорам про надання юридичних послуг. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved