Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] 3-х років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 11.03.2014, сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.03.2014 виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис № 3. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД № 298973, виданим 11.03.2014 виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області. Сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №\~231, виданою 12.08.2015 Ганусівською сільською радою. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, своїх пояснень щодо суті позовних вимог та доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини та 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини, суду не надав, а також не надав інших доказів, які б спростовували доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки суд врахував, що відповідач є фізичною особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в зазначеному позивачем розмірі. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved