Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем, який розірвано 03.03.2011 року. У даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ. Син навчається на денній формі навчання. У зв'язку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні наведеним, додатково пояснила, що син проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги добровільно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки його доходів, оскільки він постійно працює водієм Локомотивно-ремонтного ДЕПО «Львів-Захід» ДТГО «Львівська залізниця», має стабільний заробіток. Третя особа у судовому засіданні при вирішенні спору покладається на рішення суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятку випадків передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 03.03.2011 року /а.с.7/. У шлюбі мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. [PERSON] проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/. [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ. Зарахований на навчання 18.08.2014 р. Термін закінчення навчального закладу - червень 2018 року /а.с.8-9/. Як встановлено з пояснень відповідача, останній офіційно працює на постійній роботі, має постійний заробіток, що визнала позивачка, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З аналізу даної статті вбачається, що у тому випадку, коли відповідач має постійне місце праці, стабільний та немінливий дохід, стягнення з нього аліментів на підставі ст. 184 СК України не допускається, а суду слід керуватись ст. 182 СК України, тобто визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку відмовляється надати таку допомогу, то це слід зробити у судовому порядку, як того вимагає позивач. Суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання третьої особи саме в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, відповідатиме інтересам сторін, оскільки відповідач в стані надавати таку допомогу. Крім стягнення аліментів на користь позивачки, з відповідача слід стягнути і відповідний розмір держмита в доход держави.

Outcome: partial