Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернулася до районного суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в Подільському районі м.Києва в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позов мотивований тим, що [INFO]. помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири. Позивачем у шестимісячний строк 23.10.2015 року, подано до Третьої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] На підставі поданої позивачем заяви № 688 нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 207/2015 до майна померлого [PERSON].27.11.2015 року позивач звернулась до Третьої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак постановою державного нотаріуса Мітрохіної В.Є. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності. Квартира [ADDRESS] знаходиться в Подільському районі м.Києва та належала [PERSON] на праві власності. Загальна площа вказаної квартири становить 35,6 кв.м., житлова площа - 21,2 кв.м. Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації 05.10.2010 р., згідно розпорядження Подільської райдержадміністрації в м. Києві від 05.10.2010 №233, видано дублікат зазначеного свідоцтва про право власності. За життя батько позивача не здійснив державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], що в м. Києві за дублікатом правовстановлюючого документу. Згідно довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об*єкти нерухомого майна» від 09.11.2015 р. серії КВ-2015 №37204, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації м. Києва 19.05.2003 р. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, зв'язку з неможливістю оформлення своїх спадкових прав у нотаріуса вимушена звернутися з позовом про їх захист у судовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам. вказавши, що після смерті батька позивач, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є квартира, оскільки спадкодавець за час свого життя зареєстрував право власності на дану квартиру тільки за розпорядженням [NUMBER] від 19.05.2003 р., однак за виданим дублікатом свідоцтва про право власності 05.10.2010 р. в БТІ не зареєстрував. Заповіту померлий не залишив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, поштою надіслав до суду пояснення, в якому просив слухати справу у відсутності представника КМР, стосовно позовних вимог - послався на розсуд суду, додав, що причиною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є відсутність державної реєстрації права власності на квартиру. Представник третьої особи - Третьої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, поштою на адресу суду надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, послався на розсуд суду. В судовому засіданні третя особа [PERSON], залучена до участі в справі за ініціативою суду, просила задовольнити позов, вказавши, що вона постійно проживає та мешкає у вказані квартирі 2006 р., проти визнання за її дочкою права власності на квартиру не заперечувала, на квартиру не претендує. Пояснила, що з померлим [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, однак багато років назад розірвали шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу втратила та надати його дублікат не може. З заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що спірним майном є 2-кімнатна квартира загальною площею 35,6 кв.м, житловою площею 21,2 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказаний будинок знаходиться на балансі до КП «Вітряні Гори» та знаходиться у Подільському районі м.Києва. 05.10.2010 р. відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, згідно розпорядження Подільської райдержадміністрації в м. Києві від 05.10.2010 № 233, [PERSON] видано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], що було оформлено 19.05.2003 р. за [NUMBER]. Як вбачається з наданої інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 09.11.2015 р. серії КВ-2015 №37204, Як вбачається з наданої інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 09.11.2015 р. серії КВ-2015 №37204, квартира [ADDRESS], належала та була зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження [NUMBER] від 19.05.2003 р. відділу приватизації житла Подільської райдержадміністрації м. Києва 19.05.2003 р. Встановлено, що після отримання дублікату свідоцтва про право власності [PERSON] не зареєстрований вказаний дублікат правовстановлюючого документа в БТІ. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], заповіту померлий не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Відповідно до ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем по закону 1 черги після смерті спадкодавця - батька [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно копії спадкової справи № 207/2015, наданої Третьою київською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом 23.10.2015 р. звернулась [PERSON], як дочка померлого. Згідно матеріалів спадкової справи, відомостей стосовнозвернення до державної нотаріальної контори інших осіб на рахунок прийняття спадщини, чи відмови від спадкового майна - не міститься. В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивача, не має. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджено наданими свідоцтвом про народження. Постановою Третьої київської державної нотаріальної контори від 27.11.2015 р. за вих.№ 2118/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі не оформила спадщину у нотаріальній конторі, оскільки дублікат від 05.10.2010 р. правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності від 19.05.2013 не був при житті [PERSON] зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації м.Києва, яким на той час проводилась реєстрація нерухомого майна. Після смерті [PERSON] такий документ не може бути зареєстрований, оскільки згідно ст. 346 п. 11 ЦК України право власності припиняється у зв'язку зі смертю власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст..328, 1261, 1267, 1268, 1267, 1270, 1269 ЦК України,

Outcome: approved