Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Бабуся постійно проживала разом з дідом [PERSON] до моменту смерті за адресою - [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Після смерті дружини [PERSON] фактично прийняв спадщину. Пізніше він подав до Десятої державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її (позивача) користь, та лише тоді він повідомив її про існування заповіту. До 2018 року вона не знала, що існує заповіт, про який [PERSON] нікому не повідомила. Звернувшись до нотаріальної контори вона дізналась, що [PERSON] склала заповіт на її ім`я. 14.07.2018 року вона подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Державнй нотаріус повідомила, що [PERSON] при житті залишила заповіт, посвідчений 21.01.2005 року, реєстровий № 1у-22, в якому заповіла все належне їй майно на її (позивача) користь. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 583/2018. 14.07.2018 року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, не отримувала публічне оголошення або повідомлення у пресі з приводу її виклику як спадкоємця, вважала строк пропущеним з поважних причин. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав письмовий відзив, в якому просив слухати справу за його відсутності, та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутності, рішення прийняти згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого засідання. 17.12.2018 року надійшов відзив на позовну заяву. 28.12.2018 року надійшла копія спадкової справи № 583/2018 щодо майна померлої [PERSON] 16.04.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (змінила прізвище на « [PERSON] »), та онукою [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть - [INFO] [PERSON] померла. 19.06.2018 року Десятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 583/2018 щодо майна померлої [PERSON] за заявою [PERSON] , який подав заяву про відмову від обов`язкової долі у спадщини після смерті дружини [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] здійснила розпорядження на випадок смерті - заповіт, посвідчений Десятою київською державною нотаріальною конторою 21.01.2005 року, за № 1-у-22. Згідно даного заповіту [PERSON] заповіла належну їй на праві власності 1/2 частину квартири [ADDRESS] [PERSON] . Даний заповіт є чинним. 21.06.2018 року [PERSON] подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON] , і просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 14.07.2018 року державний нотаріус виніс постанову, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин пропущення установленого Законом строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтями 1233, 1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Відповідно до ст. 1270 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. На думку суду причина пропуску строку є поважною, що дає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Жодних доказів на спростування доводів позивача, матеріали справи не містять. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved