Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона має спільну доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Оскільки батько дітей у добровільному порядку не виконує свої зобовязання щодо їх утримання, позивачка просила суд стягнути аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до їх повноліття.\~\~ У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, з підстав, що викладені у позовній заяві.\~\~\~ Відповідач у судовому засіванні проти позову не заперечував.\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), які фактично проживають з матірю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №333/02-33 від 25.11.2015 року (а.с.35). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, кожен з батьків дитини зобовязаний брати участь у її матеріальному утриманні, що прямо передбачено чинним законодавством. Згідно вимог ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та сина, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у частці від заробітку відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника податків інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, донькики, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, враховуючи стан здоровя дітей та сторін, відсутність у відповідача на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, визнання відповідачем позову, а також інші обставини, які мають істотне значення у справі, суд позов задовольняє, визначаючи розмір аліментів у частці від його доходу відповідно до вимог ст.183 СК України. Згідно частиною 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved