Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

позивачзвернулася до суду 21 грудня 2015 р. з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, вказавши, що з 20 грудня 1985 року по 10 липня 2014 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В період шлюбу ними було придбано житловий будинок А-1 загальною площею 32,5 кв.м. житловою площею 15,1 кв.м. з господарчими побудовами сарай Б, вбиральня В, огорожа № 1, водопровід І, замощення ІІ, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криленка, буд. 143, право власності на яке набуте згідно договору купівлі-продажу від 21.10.1986 р. Крім того, ними було придбано автомобіль [NUMBER] 1977 року випуску колір охра золотиста обєм двигуна 1200 куб. см. номер кузова [NUMBER], право власності на який набуте згідно договору купівлі-продажу від 03.02.1997 р. Позивач вважає, що їй як колишній законній дружині відповідача має належати половина всього спільно нажитого майна, тому вона просить розділити між нею та [PERSON] автомобіль [NUMBER], 1977 року випуску, номер кузову 2493866, визнавши за нею право власності на ідеальну ? частину вказаного автомобіля та розділити між нею та відповідачем житловий будинок з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криленка, буд. 143, визнавши за нею право власності на ? частину вказаного домоволодіння. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 грудня 1985 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який 10 липня 2014 року між ними розірвано (а.с. 5, 6 копії свідоцтв про укладення шлюбу, розірвання шлюбу). На підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1986 р. в період шлюбу на імя [PERSON] придбано домоволодіння № 143 по вул. Криленка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 7-8 копія договору) та згідно договору купівлі-продажу від 03.02.1997 р. придбано автомобіль [NUMBER], 1977 року випуску, колір охра золотиста, номер кузова [NUMBER] (а.с. 9 копія свідоцтва про реєстрацію). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Положенням ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 71 СК України). Пунктом 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 Пленум Верховного Суду України визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки домоволодіння № 143 по вул. Криленка в м. Кривому Розі та автомобіль марки «ВАЗ 21011» придбані сторонами в період шлюбу, відповідачем позов визнано повністю, тому суд вважає обґрунтованими вимоги щодо поділу між ними вказаних будинку з господарчими побудовами та автомобіля як спільного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на ? частини домоволодіння та автомобіля.

Outcome: approved