Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що після отримання в дарунок ? частини будинку [ADDRESS], зареєструвала до будинку свого сина, [PERSON], однак з 2011 року відповідач не проживає в будинку. Позивачем неодноразово приймалися заходи, щодо позасудового врегулювання питання зняття відповідача з реєстрації у добровільному порядку, проте угоди не досягнуто, тому позивач просить визнати [PERSON]таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити, а справу розглянути без неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Позивач є власником ? частини будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.04.2003 року за реєстровим № 1366. Відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні з 2011 року, що підтверджується актами обстеження на предмет проживання, складений депутатом Обухівської міської ради Київської області Музичко С.О. від 26.04.2017 року, 31.08.2017 року, 14.09.2017 року та 29.09.2017 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ч. 2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт непроживання відповідача у вищевказній будинку доведений належними і допустимими доказами, а відповідач не заперечив проти позовних вимог. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved