overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 27.12.2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб. [INFO] у шлюбі народилася донька - [PERSON]. Спочатку спільне життя складалося добре, однак з часом почало погіршуватися, що припинення фактичних шлюбних відносин, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.18, 19, 29, 36, 37), причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 27.12.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2064, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.22). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, тривалий час проживають окремо, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.9) судові витрати, що становлять 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.08.1999 року вони уклали шлюб. В сім'ї народилася дочка [PERSON], [INFO]. У шлюбі сторони прожили 15 років. Спільне сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, по-різному трактують взаємні права та обов'язки, відсутні спільні інтереси. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним. Додатково пояснила, що сторони протягом п'яти років разом не проживають, на даний час у відповідача народилася дитина від іншої жінки, а тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що на розірвання шлюбу згідний, оскільки сім'я існує формально, примирення між ними неможливе. На даний час у нього фактично є інша сім'я, у якій народилася дитина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1389 (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Судом встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28.09.2012 року вони уклали шлюб. В сім'ї народилася дочка [PERSON], [INFO]. З самого початку одруження з відповідачем виявилось не вдалим, ще до народження дочки сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У сторін протилежні погляди на життя, що призводить до сварок, свідками яких стає дитина. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що на розірвання шлюбу згідний, оскільки сім'я існує формально, примирення між ними неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2012 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, актовий запис №8 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, на розірвання шлюбу згідні, примирення між ними неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 29.09.2001 року між сторонами був зареєстрований шлюб. У шлюбі народилося двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 04.07.2008р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, на обовязки в сім'ї, спроби примиритися результату не дали, з травня 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, тому, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 29.09.2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2293, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №116442 (а.с.4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 7). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, тривалий час проживають окремо, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 05.08.2005 року був укладений шлюб, який у відділі реєстрації актів громадянського стану Буського районного управління юстиції зареєстрований за актовим записом №53. [INFO] року у шлюбі народився син - [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалося з самого початку і поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони останні чотири роки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2005 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №53 (а.с.4). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 15.09.1991 року був укладений шлюб. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [INFO] року - [PERSON], [INFO] року - [PERSON], [INFO] року - [PERSON]. Спочатку сімейне життя у сторін складалося добре, однак з часом чоловік почав безпричинно ревнувати позивача, став агресивним, постійно виникають сварки. Примирення між сторонами неможливе. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.1991 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис №2784 (а.с.3). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер, примирення між сторонами неможливе. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 17.05.1992 року був укладений шлюб, який у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстрований за активним записом №804. [INFO]р. у шлюбі народилася донька - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. З лютого 1998 року шлюбні відносини фактично припинилися, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Вважає, що строк на примирення результату не дасть, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.05.1992 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №804 (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 20.11.1998 року був укладений шлюб, який у Хідновицькій сільській раді Мостиського району Львівської області зареєстрований за активним записом №4. [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON]. Протягом останніх п'яти років сімейне життя між сторонами стало погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний розвиток. Вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб рпозірвати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Хідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, актовий запис №4 (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача та неповнолітнього сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 24.09.1988 року був укладений шлюб, який у відділі ЗАГС виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м.Львова зареєстрований за актовим записом №492. У шлюбі народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися, сторони як сім'я не проживають, спільного господарства сторони не ведуть, хоча і проживають за однією адресою. Вважає, що строк на примирення результату не дасть, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1988 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів м.Львова, актовий запис №492 (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сторони вже восьмий рік разом не проживають. У сторін є спільні діти, які на даний час є повнолітніми. Оскільки сторони шлюбних відносин не підтримують, такі носять формальний характер, тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в пресі, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1986 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом ЗАГС Радянського району м.Львова, актовий запис №295 (а.с.3). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 01.08.2017 року між нею та відповідачем Придніпровським районним у місті Черкаси відділом ДРАЦСу ГТУЮ у Черкаській області, за актовим записом №199, було зареєстровано шлюб. До реєстрації шлюбу в них народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені, примирення не можливе в зв`язку із чим і подано позов до суду. Також в позовній заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь половину судових витрат по справі та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . До початку судового засідання позивач подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила справу слухати без її участі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного: Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Також суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги щодо рівного розподілу судових витрат між сторонами та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача Ѕ частину судових витрат по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України. Однак суд зазначає, що вимоги позивача в частині зміни її прізвища задоволенню не підлягають, оскільки при винесенні рішення про розірвання шлюбу в позовному провадженні зміна прізвища не передбачена нормами цивільно-процесуального законодавства. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: partial