Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи який вказувала, що відповідач без її дозволу встановила паркан на земельній ділянці площею 0, 1197 га, чим самовільно зайняла земельну ділянку Позивача площею 0,0051 га. Також зазначила, що відповідачем встановлено ворота для проїзду власних автомобілів на землях загального користування, що прилягають до земельної ділянки позивача та перекривають проїзд до земельної ділянки площею 0,1197 га. На вказаних воротах Відповідач встановила замок та не дозволяє Позивачу проходити до своєї земельної ділянки. Тому позивач звернулась до суду для усунення перешкод у користуванні власними земельними ділянками. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача та відповідач заперечували проти позову, посилаючись на те, що жодних перешкод відповідач позивачу не чинить. Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником двох земельних ділянок, площею 0, 0628 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 949567 та площею 0,1197 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 105347, які отримано відповідно на підставі розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 21.12.2012 року № 4789, та на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 12.10.2006 року №7463(а.с.9-10). Вказані Ззмельні ділянки розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, СТ «Старз». З метою усунення перешкод у користуванні своїми земельними ділянками шляхом встановлення факту самовільного зайняття зазначених земельних ділянок [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Державної інспекції сільського господарства. Відповідно до Актів обстеження земельних ділянок [PERSON] від 07.07.2014 року вбачається, що [PERSON], без дозволу власника вказаної земельної ділянки, встановлено паркан на земельній ділянці площею 0, 1197 га, чим самовільно зайняла земельну ділянку Позивача, площею 0,0051 га.(а.с.11-12). Також, доступ до вказаної земельної ділянки перекрито металевою сіткою, воротами та бетонними блоками. Зі свідчень голови правління СТ «Старз» [PERSON] доступ до земельної ділянки обмежений [PERSON] Окрім того, в судовому засіданні від 8.12.2014 року відповідач підтвердила, що вона поставила на дорозі бетонні блоки, саме для того аби вирішити питання з [PERSON], тобто, отримати від неї компенсацію за побудову дороги. Цим відповідач фактично визнала пред'явлений позов. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. В зв'язку з викладеним, вказані дії відповідачки [PERSON] порушують права позивача, як власника, визначені законодавством України, щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved