Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є курсантом другого курсу Військового інституту телекомунікації та інформатизації з 25 липня 2018 року та навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на період навчання до досягнення сином двадцяти трьох років. Аліменти на сина з відповідача до повноліття дитини не стягувались, в даний час аліменти нікому не сплачує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав відзив на позову заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки син знаходиться на повному державному утриманні, тому держава забезпечує крім безкоштовного навчання також безкоштовним проживанням, харчуванням, одягом та виплачує стипендію. Крім того він проживає разом з батьками пенсіонерами, які мають хронічні захворювання та потребують постійного догляду, отримують мінімальну пенсію та знаходяться на його утриманні. Просив розглядати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій підтримав позовні вимоги. Дослідивши усі докази по справі, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 198 Сімейного Кодексу України, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , що народився [INFO] , відповідач є його батьком. Довідкою Військового інституту телекомунікації та інформатизації № 1/53/17/1245 від 25.10.2019 року підтверджується, що [PERSON] дійсно є курсантом Військового інституту телекомунікації та інформатизації з 25 липня 2018 року, знаходиться на повному державному утриманні. Термін навчання в інституті 5 років. Отже за умови його навчання до 23-річного віку він має право на утримання від батька. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком працездатного віку, який працює, проживає разом з батьками пенсіонерами, які отримують пенсію. Зваживши надані відповідачем докази, суд вважає відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та потребує додаткових витрат. Заперечення щодо проживання [PERSON] не за адресою реєстрації та проживання позивача в м. Ніжині , на думку суду не мають вирішального значення для вирішення даного спору, оскільки останній є курсантом і тимчасово проживає за місцем свого навчання в м. Києві. При визначенні розміру аліментів суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні враховує, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, ту обставину що він має постійний заробіток, відсутність у платника аліментів на інших дітей, наявність непрацездатних батьків, які є пенсійного віку, суд вважає, що позов щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку підлягає задоволенню.

Outcome: approved