Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем у спільному шлюбі народилась дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач з вересня 2016 жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. У судове засідання позивач не з`явилась. Враховуючи вимоги позивача, що стосуються утримання малолітньої дитини та вимоги ст. 223 ЦПК України у частині, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності позивача, що повністю відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2015 року (свідоцтво про шлюб серії І-КИ №292071) Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №550132 видане 11.09.2015 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №75). Проте, як встановлено у судовому засіданні, на даний час шлюб розірвано Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року, сторони проживають окремо і відповідач з вересня 2016 року не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному забезпеченні. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, вважаючи такий розмір обґрунтованим та визначений нормами чинного законодавства. Відповідно до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved