overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 2007 року народження. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву, відповідно до якої позов підтримує, судові витрати просила залишити за нею, а також повідомила, що дитина після розірвання шлюбу проживати разом з нею, прізвище змінювати не бажає, проти надання строку на примирення категорично заперечила так як фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком. Відповідач надав заяву, згідно з якою позов визнає, проти надання строку на примирення категорично заперечив. Обидва просили справу розглянути без їх участі, строк. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами за час проживання у шлюбі сторони зрозуміли, що не можуть знайти спільної мови, не мають спільних інтересів і з серпня 2015 року разом не проживають. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 16 червня 2007 року (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є позивач та відповідач (а.с.4); копія паспорта позивача (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили, позивач фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, строк на примирення не потрібен, оскільки з відповідачем з липня 2014 року по теперішній час не проживають, відповідач фактично створив нову сімю, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею, судові витрати просить стягнути з відповідача, а справу розглядати без її участі. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти строку на примирення категорично заперечує, оскільки з позивачем не проживає більше двох років та спільних інтересів на майбутнє не має, повідомив, що дитина проживатиме після розлучення з позивачем, строк на примирення не потрібен, справу просить слухати без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони вже більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Відповідач за цей час фактично створив нову сімю. Позивач вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3-5); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 19 серпня 2006 року (а.с.6); копія свідоцтва про народження [PERSON], 15 лютого 2010 року (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1991 року. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, прізвище бажає залишити [PERSON], судові витрати просить стягнути з відповідача, а справу розглянути без її участі. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 20 квітня 1991 року між сторонами зареєстровано шлюб. Діти від шлюбу вже дорослі. Спільне життя з відповідачем не склалось через різний склад характерів та різного погляду на життя. Зараз подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3-4); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 20 квітня 1991 року (а.с.5); довідка Лозівської сільської ради Кегичівського району Харківської області про склад сім'ї [PERSON], до якої входять чоловік [PERSON], та дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти фактично з нею не проживають (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1995 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, відповідно до якої позов підтримує, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач подав заяву, згідно з якою позов визнає. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили, повідомили, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матірю. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони з 21 січня 1995 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різний склад характерів та різного погляду на життя. Зараз подружня стосунки не підтримують, сімя фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 21 січня 1995 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2008 року. Дітей від шлюбу не мають. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач подав заяву, згідно з якою позов визнає, проти надання строку на примирення категорично заперечує, справу просить розглядати без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось - не зійшлись характерами. В даний час сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків позивача [PERSON] (а.с.3,4); копія паспорта та картки платника податків відповідача [PERSON] (а.с.5-6,7); свідоцтво про шлюб зареєстрований 22 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, відповідач проти цього категорично заперечив, позивач не заявила. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.12.1978 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили позивач про підтримання позову, відповідач про його визнання. Обидва проти надання строку на примирення заперечили. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами між сторонами 23.12.1978 року зареєстровано шлюб. Діти від шлюбу вже повнолітні. На теперішній час з відповідачем проживають окремо. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копії паспорта позивача (а.с.3-4), свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 23 грудня 1978 року (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони заперечили проти його надання. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, діти після розірвання шлюбу проживатимуть з нею, судові витрати залишає за собою, а справу просить слухати без її участі. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, діти проживатимуть після розлучення з позивачем, справу просить слухати без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя з відповідачем не склалось, не зійшлись характерами. В даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 24 квітня 2009 року (а.с.3); довідка Кегичівської селищної ради про те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.6); копія паспорта [PERSON] (а.с.7-8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. За час шлюбу [ADDRESS] народилась дитина [PERSON] Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, в якій повідомила, що позов підтримує, прізвище змінювати не бажає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позов визнає. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили, повідомили, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалося - не зійшлися характерами. Сім'я фактично розпалась. Хоча сторони і проживають під одним дахом, але стали чужими людьми. Подружні стосунки не підтримують, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.2); копія паспорта відповідача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 26 серпня 2000 року (а.с.4); копія свідоцтва про народження [PERSON], [ADDRESS], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); копія довідки про склад сім'ї [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, в якій повідомила про підтримання позову, залишення за нею судових витрат, також про те, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позов визнає. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалося, не зійшлися характерами. На даний час хоча і проживають під одним дахом, але стали чужими людьми, подружні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають, господарства не ведуть. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3-5); копія свідоцтва про народження [PERSON], 31 серпня 2004 року, батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.6); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 27 вересня 2003 року (а.с.7). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved