Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що у квітні 2021 року за обставин відрахувань з пенсії, їй стало відомо, що третьою особою відкрито виконавче провадження №6483406 про стягнення з неї коштів на підставі виконавчого документа, виданого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис є такий, що прийнятий з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для його вчинення не свідчать про безспірність суми заборгованості, не вірно зазначено борг за тілом кредиту. Та їй взагалі незрозуміло, що це за борг, так як будь-яких зобов`язань із відповідача у неї не укладалось, претензії від відповідача вона не отримувала, про відступлення прав вимог і їх обсяг їй нічого не відомо. 05.07.2021 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03.08.2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач подала заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій позові вимоги визнав, просив позов задовольнити. Інші учасники до суду не з`явились. За таких обставин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 24778 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» якому відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ПТБ від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 79 від 22.02.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №222019/0011XSGF від 22.11.2013 року укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] заборгованість у розмірі 23370,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5179,30 - заборгованість за нарахованими відсотками, 716,40 - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, щ становить загальну суму - 29316,69 грн. 17.03.2021 року постановою начальника Антрацитівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Булавинець Н. звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] . Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок). Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172від 29червня 1999року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку. Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. та до закінчення касаційного розгляду було зупинено виконання постанови Київського апеляційне адміністративного суду від 22.02.2017 року. Касаційний розгляд зазначеної справи закінчено 01.11.2017 року. За таких обставин до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу ІІ, якою не було передбачено вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. У своєму позові позивач також зазначив, що заборгованість стягнута за виконавчим написом не є безспірною. 25.08.2021р. від відповідача надійшла до суду заява про визнання позовним вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, враховуючи те, що нотаріус був позбавлений права вчиняти виконавчий напис на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом від 22 лютого 2017 року, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24778 від 19.11.2020 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останнім судовий збір.

Outcome: approved