Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, мотивуючи тим, що з 2000 року по 07.04.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбу, який було розірвано. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 вересня 2016 року, сплачує аліменти на дитину до досягнення повноліття. На даний час [PERSON] навчається на фельдшерсько-акушерському відділенні Могилів-Подільського медичного коледжу за контрактом. Загальна вартість за весь період навчання становить 69000 гривень. Плата за навчання згідно договору повинна здійснюватися посеместрово до початку відповідного терміну навчання і позивач здійснила оплату за перший семестр в розмірі 9000 гривень. Позивач не може самостійно оплачувати навчання доньки, а відповідач в добровільному порядку не бажає допомагати оплачувати навчання. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за навчання в розмірі половини вартості розміру за надання освітньої послуги [PERSON] в розмірі 34500 гривень. Просить встановити строк виконання рішення суду до 01.01.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за навчання в розмірі половини вартості розміру за надання освітньої послуги [PERSON] в розмірі 34500 гривень. Крім того, надала до суду квитанцію про сплату нею 9000 грн. в грудні 2017 року за навчання доньки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден сплатити позивачці лише 4500,00 грн., оскільки він на даний момент не працює, платить аліменти на утримання дочки. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 квітня 2016 року було розірвано (а.с.7). За час спільного подружнього життя у сторін спору народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно рішення Могилів-подільського міськрайонного суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 02.08.2016 і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.8,9). Як вбачається з довідки Могилів-Подільського медичного коледжу № 171 від 11.10.2017 року, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2017 денної форми навчання за контрактом. Закінчує навчання в червні 2021 року (а.с.11). З договору про навчання № 10 від 31 липня 2017 року слідує, що загальна вартість навчання становить 69000 грн., замовник вносить плату по семестрово (а.с.12,13). Згідно квитанції від 11.08.2017 [PERSON] внесла оплату за навчання в Могилів-Подільському медичному коледжі в розмірі 9000 грн. (а.с.14), згідно квитанції від 25.12.2017 оплата становить 5000,00 грн., згідно квитанції від 27.12.2017 - 4000 грн. (а.с.46). Таким чином позивач понесла витрати на загальну суму 18000 грн. 1/2 частина від цих витрат становить 9000 грн. Згідно довідки Могилів-Подільського МРЦЗ, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 08 лютого 2018 року (а.с.27). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Проаналізувавши норми СК України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати щодо навчання дитини в коледжі, є додатковими витратами; ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання), при цьому зазначені витрати понесені позивачкою до настання повноліття дитини. Наявність додаткових витрат позивачем доведена. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані. З огляду на положення ст.180 та 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, те, що відповідачем не повідомлені обставини, що мають істотне значення при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд погоджується з позовом позивача про стягнення з відповідача 1/2 частини понесених нею витрат на навчання неповнолітньої дитини, а саме додаткові витрати в розмірі 9000,00 грн. Одночасно з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в частині фінансування оплати навчання наперед, оскільки ця вимога заявлена на майбутнє без надання доказів того, що [PERSON] буде продовжувати навчання на фельдшерсько-акушерському відділенні Могилів-Подільського медичного коледжу. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Таким чином, беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню частково та положення ч.1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених вимог, що становить 166 (сто шістдесят шість) грн. 96 копійок.

Outcome: partial