Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.01.2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу із відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01.11.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що вони проживають окремо, між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, відповідач кошти надає, однак у довільній формі, без конкретного визначення суми. З огляду на зазначене просить позов задовольнити. Також просить допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу, встановленого законом. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.11.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 04.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак, не погодився із розміром такого з огляду на неможливість оплати суми, яку просить позивачка. Окремо вказує, що станом на сьогодні він звільнений та не працює, на підтвердження чого надав суду копію трудової книги та довідку з головного управління ДПС у Львівській області. Просить суд, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відсутність основного та стабільного доходу, стягувати з нього аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.2017 року є батьками [PERSON] , [INFO] . Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Копією Трудової книжки серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] 27.06.2019 року звільнений з роботи. Згідно Довідки Державної податкової служби України № 46553/10/13-01-54-04 від 24.11.2020 року виданої [PERSON] - станом на 24.11.2020 року інформація про доходи за 2020 рік відсутня. Довідкою № 1 від 25.11.2020 року стверджується, що [PERSON] дійсно працював у ФОП [PERSON] з 12.12.2017 року по 30.06.2019 року на посаді продавця-консультанта, посадовий оклад якого складав 4 173 грн. (відтак заробітна плата за цей час сукупно склала 25 038 грн.), що також підтверджується копією Довідки про доходи від 25.11.2020 року. Окрім цього, вищезазначене підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] . Форма ОК-7 від 10.12.2020 року. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу дитини у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Суд зазначає, що позивачем не було надано суду жодних доказів, які б свідчили про розмір щомісячних витрат на дитину, про які зазначає у своїй заяві позивач. Окрім цього, суд приймаючи покликання відповідача у справі щодо відсутності стабільного доходу, а також той факт, що останній не заперечив проти стягнення з нього щомісячно 3 000 грн. аліментів на утримання дитини та встановлений законом обов`язок обох батьків матеріально утримувати дитину - суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У решті позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 264, 265, 274-275, 279 ЦПК України, суд,

Outcome: partial