Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду 08.02.2019 року з позовною заявою, в якій зазначає, що 22.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Вони змушені розійтися, оскільки вони різні люди, не мають спільних інтересів, на життя дивляться по різному. Між ними постійно виникають напружені відносини та конфлікти, які негативно впливають на виховання сина. Подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення не можливе. Позивач, посилаючись на вище викладені обставини та на ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, ст. ст. 4, 175- 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб укладений між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22.06.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис№ 28. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 13.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.04.2019 року. В підготовче судове засідання сторони не з'явились, на адресу суду не повернулись поштові повідомлення про вручення їм судових повісток, у зв'язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 06.05.2019 року на 10 год. В підготовче судове засідання позивач, відповідач не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. На адресу суду надійшли заяви, якими позивач та відповідач просили суд підготовче судове засідання провести за їх відсутності. Окрім того позивач, у своїй заяві, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( а.с.33 ), відповідач вимоги визнав у повному обсязі ( а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання . Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та відповідача, які викладені у письмових заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню , виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 22.06.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано , про що складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів внесено відповідний запис № 28 ( а.с.9). За час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Позивач у позові вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є відсутність порозуміння, взаємоповаги, загалом спільне життя вони не ведуть через розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх сина. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн 40 коп, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved