Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до Марганецького міського суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що в провадженні Жовтневого відділу державної ввиконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1089/11, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки Кароліни, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (дооду), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В звязку з виникнення спору з приводу розміру заборгованості вона звернулась до суду та рішенням Марганецького міського суду від 29.07.2014 року зобовязано Жовтневий відділ ДВС Дніпропетровського МУЮ включити 1/4 частину від виграшу від лотереї в розмірі 61928 грн.38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2014 року зазначене рішення скасовано та в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року залишено в силі. На виконання ухвали ВССУ від 24.12.2014 року позивач 3 лютого 2015 року звернулася до державного виконавця. За розпорядженням державного виконавця з квітня 2015 року почали стягувати аліменти. 22 червня 2015 року [PERSON] виконав рішення суду в повному обсязі. За період з 1.02.2015 року по 21.06.2015 року розмір неустойки складає 90655 грн.91 коп., але враховуючи принцип розумності просить стягнути неустойку в розмірі 60000 гривень. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Також просила стягнути судові витрати за подачу позову, апеляційної та касаційної скарг. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, пославшись на те, що він пенсіонер, має ряд хронічних захворювань, кошти, які виплатив позивачці взяв у борг, на теперішній час сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини пенсії, тому не має змоги сплачувати пеню. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 5 жовтня 2012 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1089, виданим Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 4 листопада 2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки Кароліни , 23.07.1998 року в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття.(ар.с.27) Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24.07.14 року визнано, що заборгованість зі сплати аліментів з примусового виконання виконавчого листа № 2-1089 становить 61928 грн.38 коп. ( 1/4 частина виграшу від лотереї Лото «Забава») та зобовязано Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції включити 1/4 частину від виграшу лотереї у розмірі 61928 грн.38 коп. до заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] Зазначене рішення набрало законної сили 24.12.14 року, згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року . 3 лютого 2015 року позивач звернулась із заявою до державного виконавця надавши копію Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2014 року та просила включити до заборгованості зі сплати аліментів 61928 грн.38 коп. Фактично суму боргу відповідачем сплачено 22 червня 2015 року. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 181, ст.182, ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 191СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно позовної заяви Позивач просить стягнути неустойку починаючи з 1 лютого 2015 року по 21 червня 2015 року. Оскільки Відповідач свої обов'язки щодо сплати аліментів виконавав не своєчасно та не належним чином, то розмір неустойки за період з лютого 2015 року по 21 червня 2015 року складає 90655 грн.91 коп. ( за лютий 2015 року 17339 грн.95 коп. , за березень 2015 року 19197 грн.80 коп., за квітень 2015 року 18209 грн.83 коп., травень 2015 року 18435 грн.86 коп., за червень 2015 року 12230 грн.73 коп. Позивач , згідно позовних вимог, просить стягнути неустойку в розмірі 60000 гривень. Згідно зі ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України, одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, суд доходить висновку, що саме з власної вини та без поважних причини відповідач прострочив сплату аліментів, отже [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Однак, суд, виходячи з засад розумності й справедливості при вирішенні судових спорів, зважаючи на те, що на сьогоднішній день заборгованість відсутня, а також приймаючи до уваги те, що [PERSON] є пенсіонером, має стійку втрату працездатності в розмірі 25%, інших доходів не має, сплачує аліменти з пенсії, вважає можливим зменшити розмір неустойки, стягнувши неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 20000 гривень. При цьому суд, не може прийняти до уваги заперечення відповідачем позовних вимог, оскільки жодного належного доказу на підтвердження своєї позиції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, ним не надано. Також, у порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 200 гривень, пропорційно задоволеним вимогам. Вимога позивача про вирішення питання про сплачений судовий збір за подачу апеляційної та касаційної скарги є необґрунтованою, оскільки зазначене питання повинно вирішуватись відповідною інстанцією.

Outcome: partial