Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач. Син знаходить на повному утриманні матері (позивачки), відповідач коштів на утримання малолітнього сина не надає, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом, за результатами розгляду якого просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від його заробітку. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідач надав на адресу суду відзив, згідно якого просив суд призначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1779 грн. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Син знаходиться на утриманні своєї матері (а.с. 7). Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, суд не враховує доводи відповідача щодо необхідності встановлення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1779 грн. Так, відповідачем самостійно визначено вищеназваний розмір аліментів, які він вважає за необхідне стягувати з нього щомісяця, при цьому жодних обґрунтувань суми саме у розмірі 1779 грн. до суду не надано. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити стягнення аліментів у відсотковому співвідношенні від всіх видів доходів боржника, визначивши відсоток стягнення із врахуванням положень ст. 182 СК України. Так, відповідачем зазначено, що він не має житла, допомагає матері та бабці. Однак, жодних доказів того, що у відповідача перебувають будь-які особи на утриманні до суду не надано. У зв`язку з викладеним, суд встановив, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідач у своєму відзиві просить суд у примусовій формі дати йому змогу бачити дитину та приймати участь у вихованні дитини. Поміж тим, зустрічний позов не заявлено, право на його подачу судом роз`яснено відповідачу в ухвалі про відкриття провадження, яку гр. [PERSON] отримав 25.02.2020 року. Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даній позовній заяви вирішується питання в межах позовних вимог, заявлених позивачкою [PERSON] , а саме щодо стягнення аліментів. Будь-які інші позовні вимоги не заявлені, у зв`язку з чим, суд не уповноважений виходити за межі позовних вимог та розглядати жодне з інших питань. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved