Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 березня 2017 року з позовними вимогами про стягнення аліментів вказавши, що від спільного проживання з відповідачем [PERSON] вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.1). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження), який проживає з матірю (а.с. 6 довідка). Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно частини першої статті 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (частина перша статті 191 СК України).\~\~ Відповідно до статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги матеріальне положення сторін, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав повністю, тому суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved