Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши в ньому, що 24.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 106. За час спільного проживання у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суперечки, що виникали між сторонами, як на побутовому підґрунті, так і з інших питань, набули систематичного характеру. Це пов'язано в тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, в тому числі і щодо виховання дітей, кожен з сторін вважає свою точку зору єдиною вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне життя та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в зв'язку з чим позивач прийшла до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дітей - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 24.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 106. Сторони в судове засідання не з'явились, разом з тим до початку розгляду справи надали письмові заяви, відповідно до яких позивач підтримала вимоги позову, а відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24.10.2008 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. (а.с. 5) Від даного шлюбу у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] та серія [NUMBER]. (а.с. 6-8) Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження їх сім'ї неможливе. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дітей - відсутній. Як визначено в ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що сторонам надавався 2-х місячний строк на примирення, після спливу якого позивач своєї думки не змінила та твердо вирішила розірвати шлюб з відповідачем, а також те що відповідач позов визнав, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітніх дітей, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved