overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 22 листопада 1997 року Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1586. Від цього шлюбу вони мають дочок [PERSON], [INFO], та Анастасію, [INFO]. Тривалий час сімейні стосунки не підтримують, проживають нарізно внаслідок несхожості відношення до сімейного життя та різних характерів. Оскільки бажання зберегти сімю у неї втрачено, просила розірвати шлюб. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала; відповідач ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив. Ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що 22 листопада 1997 року Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області між сторонами було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №1586. Як вбачається зі свідоцтв про народження, сторони мають дочок [PERSON], [INFO], та Анастасію, [INFO]. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної любові, внаслідок неприязних стосунків проживають нарізно. Доказів можливості збереження сімї відповідач суду не надав. За таких обставин суд вважає доведеним, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 23.12.2009 р. у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1698. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Посилаючись на те, що сім»я розпалась, вони не підтримують сімейних відносин на протязі трьох років. Причиною розпаду сім»ї являється та обставина, що вони з відповідачем мають різні характери та різні вподобання, стремління та погляди на життя. На підставі цього позивач просив розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №1698. На сьогоднішній день шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім'ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 25 липня 2003 р., актовий запис №10, виконкомом Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки вони втратили почуття любові та взаєморозуміння, між ними стали виникати сварки, внаслідок чого у 2007 році вже поставало питання про розірвання шлюбу. Однак відносини не покращились. Оскільки негаразди у сім'ї негативно впливають також і на сина, просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов визнав, вважав, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). З відповідних свідоцтв вбачається, що сторони з 2003 року перебувають у шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони втратили почуття взаємної любові. Жодний з подружжя можливості зберегти сім'ю не бачить та бажання зберегти сім'ю не має. Відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. За таких обставин суд вважає доведеним, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитини, що мають істотне значення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 26.05.2007 р. виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №501. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З часом почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки зникли, відповідач зловживає спиртними напоями, у присутності сина принижує її. Внаслідок цього з 26.06.2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим просила розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені обставини, відповідач позов не визнав, вважав можливим зберегти сімю. Однак позивач проти цього категорично заперечувала. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. За змістом ч.2 ст.1, ч.2 ст.3, ч.1 ст.21, ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки; сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки; шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді кожного; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.05.2007 р., про що виконкомом Узинської міської ради було зроблено актовий запис №501. З пояснень позивача вбачається, що почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки між подружжям зникли. Відповідач часто вчиняє скандали, зловживає спиртними напоями, принижуючи та ображаючи її, тому бажання продовжувати спільне життя вона не має. За час, що вони проживають окремо, син став спокійнішим, добре навчається. Доказів на підтвердження того, що сторони спільно проживають і повязані спільним побутом, та між ними на паритетних засадах існує сімейний союз, який грунтується на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та дитини, що мають істотне значення. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд робить висновок про те, що прийняття іншого рішення, ніж розірвання шлюбу, було б примушенням позивача до перебування у шлюбі без його згоди, що суперечило б положенням ст.51 Конституції України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 26.08.1989р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1351. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя не склалось через несхожість характерів та відношення до сімейного життя, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння одне до одного. Протягом останнього року між ними постійно виникають сварки, непорозуміння. Внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини та позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що 26 серпня 1989 року відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №1351. Судом встановлено, що сторони з 26 сервня 1989 року перебувають у шлюбі, однак втратили почуття взаємної любові, взаємоповагу та взаєморозуміння одне до одного. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, суперечок щодо сумісно нажитого майна немає. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дітям, що мають істотне значення, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи, що дитина залишається проживати з позивачем, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 26.08.2000 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 732. Від цього шлюбу вони мають доньку - [PERSON] [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя не склалось через несхожість характерів та відношення до сімейного життя, відсутня взаємоповага та взаєморозуміння одне до одного.Відповідач покохала іншого чоловіка. З 17 квітня подружні стосунки між сторонами припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. На підставі цього позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Судом встановлено, що сторони з 26 серпня 2000 року перебувають у шлюбі, однак втратили почуття взаємної любові, взаємоповагу та взаєморозуміння одне до одного. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, суперечок щодо сумісно нажитого майна немає. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитині, що мають істотне значення, а також моральним засадам суспільства. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 28.12.1989 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Черкаси, актовий запис №3295. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], які проживають з нею. Посилаючись на те, що чоловік більше десяти років допускає подружні зради і більше року, як живе з іншою жінкою, просила розірвати шлюб. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, подали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що 28.12.1989 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Черкаси між сторонами було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №3295. Судом встановлено також, що від цього шлюбу сторони мають двох синів, один з яких неповнолітній - син [PERSON], [INFO]. З позову вбачається, що сторони втратили почуття взаємної любові, більше року спільно не живуть, у відповідача фактично утворилась нова сім'я, бажання зберегти сім'ю не мають. Відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. За таких обставин суд вважає доведеним, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитини, що мають істотне значення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 29.05.2013р. у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 390. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя не склалось через несхожість характерів та непорозуміння одне до одного а також відношення до сімейного життя. Спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі цього позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Суд ухваливши про заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого. Судом встановлено, що сторони з 2013 року перебувають у шлюбі, однак втратили почуття взаємної любові, взаємоповагу та взаєморозуміння одне до одного. На сьогоднішній день шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та дитині, що мають істотне значення, а також моральним засадам суспільства. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що разом із відповідачем мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відмовляється просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей до досягнення ними повноліття, у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов не визнав, та вказав що він турбується про дітей та надає їм допомогу. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого. Сторони мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно довідки про місце проживання та склад сімї від 21.06.2017року № 3631 спільні діти проживають з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Доказів того, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, останній суду не надав. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 23.10.2000 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття, відповідач надавав матеріальну допомогу за рішенням суду. З 23 жовтня 2012 року [PERSON] навчається на другому курсі денного навчання у Криворізькому технікумі, по спеціальності монтаж і експлуатація електрообладнання підприємств і цивільних споруд. Закінчує навчання у червні 2016 року. У зв'язку з навчанням, син потребує матеріальної допомоги, так як знаходиться на утриманні матері, не має ніякого джерела прибутку. Відповідач, знаходиться у працездатному віці, інших утриманців у нього немає. За таких обставин позивач вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина і просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу/заробітку, щомісячно, на період навчання сина. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати по справі у сумі 100 грн. за складання позовної заяви. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила суд розглядати справу без її участі, з відповідача стягнути лише аліменти. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав у повному обсязі, в частині стягнення витрат по справі заперечував. У судове засідання третя особа не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як убачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], її батьками є сторони по справі. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення, Криворізького тахнікуму НметАУ 1 рівня акредитації, по спеціальності - монтаж і експлуатація електрообладнання підприємств і цивільних споруд, термін навчання по 30 червня 2016 року, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою від 27.06.2014р. №224(а.с.10), у зв'язку з навчанням він не працює, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не працює, є пенсіонером, знаходиться у працездатному стані, інших утриманців у нього немає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Так, згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням матеріального положення сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу/заробітку, щомісячно, на період навчання сина, тобто до 30.06.2016 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 20.04.1990 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей повнолітню [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Оскільки, відповідач зловживав спиртними напоями та виказував неповагу до неї, що призводило до виникнення сварок, сімейні стосунки між сторонами припинились. Позивачка з дітьми вже більше року проживає окремо від відповідача разом зі своєю матірю. З того ж часу відповідач перестав спілкуватись з дітьми та добровільно не надає матеріальну допомогу на їх утримання, у звязку з чим позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Позивач у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 20.04.1990 року, який був зареєстрований у Палаці «Жовтневий» м. Харкова, про що у Книзі реєстрації актів про укладання шлюбів зроблено актовий запис за № 407. (а.с. 7) Батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилась 22.06.2000 року, є [PERSON] та [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.9). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, а відповідач проти цього не заперечує, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме, в розмірі 800,00 гривень щомісяця. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved