Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим що 05.10.2011 року між нею та відповідачем було укладено два спадкових договори, які були посвідчені приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно умов п.1 даних договорів відповідач отримує у власність після смерті позивача житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.5 договорів на відповідача було покладено обов'язки, зокрема зобов'язувався довічно повністю утримувати та доглядати позивача забезпечувати її одягом, в залежності від сезону, медичним лікуванням і відпочинком, ліками, житлом, доглядом та необхідною допомогою по мірі її необхідності. Відповідно до п.6 договорів, вартість матеріального утримання визначена сторонами у сумі 500,00 грн. за кожним договором, тобто загальна сума становить 1000,00 грн. Однак, після укладення спадкових договорів відповідач не виконує покладені на нього обов'язки, а коли позивач тяжко захворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 01.05.2014 року по 12.05.2014 року відповідач взагалі її не відвідував, ліками та їжею не забезпечував. За таких обставин позивач просить розірвати спадкові договори від 05.10.2011 року укладений між нею та відповідачем, у зв'язку з невиконанням ним умов даного договору. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги уточнили, просили розірвати спадковий договір укладений 05 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованим в реєстрі під № 779 та спадковий договір укладений 05 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованим в реєстрі під № 781. На обґрунтування своїх вимог позивач суду пояснила, що відповідач своїх обов'язків щодо утримання взагалі не виконує: забезпечення одягом, їжею, ліками на суму 1000,00 грн. не надає, інші передбачені договорами обов'язки також не здійснює. Через що позивач, коли проживала в своєму домоволодінні, сама собі купляла їжу, вела домашнє господарство, а частину своєї пенсії віддавала тещі відповідача, яка дані кошти зберігала на власному депозитному рахунку, вказані кошти частково їй були повернуті лише після неодноразових її вимог, після того, як вона почала проживати в своєї невістки [PERSON] Крім того, позивач пояснила, в серпні-вересні 2013 року відповідач [PERSON] забрав її із власного домоволодіння та поселив у своєї доньки [PERSON], яка проживає в домоволодінні відповідача в окремому будинку, в якому вона проживала до травня 2014 року. Позивач вказує, що за час проживання в будинку [PERSON] вона взагалі ніякої допомоги від [PERSON] не отримувала, його донька відносилася до неї зневажливо, належного догляду вона не мала, на всі потрібні їй речі кошти вона надавала особисто, з власної пенсії. В травні 2014 року позивач дуже захворіла, проте [PERSON] навіть не одвіз її до лікарні, а лише його теща пішки її туди відвела. Під час перебування в лікарні з 01.05.2014 року по 12.05.2014 року [PERSON] її не відвідував, коштів на лікування не надавав, а лише його дружина [PERSON] дала їй на лікування 100,00 грн. і відвідала декілька разів. В зв'язку з таким відношенням, позивач була вимушена попроситися проживати до своєї невістки [PERSON] та онуки. Її особисті речі, які знаходилися в відповідача він до даного часу їй не повернув. В судовому засіданні допитана свідок [PERSON], суду пояснила, що вона працює в лікарні в с.Руська Поляна, в травні 2014 року зустріла [PERSON], остання мала дуже поганий вигляд, вона порадила їй звернутися до лікаря. 01.05.2014 року [PERSON] прийшла до лікарні де її положили на денний стаціонар, коштів на ліки у неї не було. Тому свідок в аптечному пункті на своє ім'я брала ліки для позивача, за які позивач в подальшому [PERSON] розрахувалася. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що її донька працює в лікарні в с.Руська Поляна, в травні 2014 року вона їй повідомила, що до лікарні положили [PERSON], це мати її колишнього чоловіка та бабуся її доньки, вона прийшла її відвідати, [PERSON] їй повідомила, що [PERSON] її недоглядає і не допомагає та попросилася жити у неї, на що вона погодилася. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, оскільки вважають, що відповідач виконує всі умови спадкових договорів, а позивач на даний час сама ухиляється від отримання допомоги. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що він здійснював належний догляд за позивачем, на утримання [PERSON] витрачав кошти , що значно перевищують суму визначену в спадкових договорах, проте даних, що документально підтверджують такі витрати надати не може, так як їх не зберігав, а до [PERSON] відносився, як до близької родички. З серпня 2013 року по травень 2014 року позивач проживала в його домоволодінні і за нею доглядали його дружина та донька. Допитані в судовому засіданні свідки , а саме дружина відповідача - [PERSON], донька відповідача - [PERSON], кожна окремо суду пояснили, що вони всією родиною здійснювали належний догляд за [PERSON] багато років і дана її поведінка їм незрозуміла. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач 05.10.2011 року уклали два спадкових договори зареєстрованим в реєстрі під № 781, 779. Згідно з п.1 договорів [PERSON] передає після своєї смерті у власність [PERSON] належні їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до п.5 договорів на відповідача було покладено обов'язки, зокрема зобов'язувався довічно повністю утримувати та доглядати позивача забезпечувати її одягом, в залежності від сезону, медичним лікуванням і відпочинком, ліками, житлом, доглядом та необхідною допомогою по мірі її необхідності. Відповідно до п.6 договорів, вартість матеріального утримання визначена сторонами у сумі 500,00 грн. за кожним договором, тобто загальна сума становить 1000,00 грн. Позиція щодо належного виконання відповідачем своїх договірних обов'язків щодо утримання позивача підтверджується її показами, які відповідач в судовому засіданні не спростував, показами свідків [PERSON], [PERSON] Доводи відповідача про придбання ним ліків, продуктів харчування, одягу для позивача на загальну суму 1000,00 грн. належним чином не підтверджені, він не надав суду будь-яких доказів щодо виконання ним передбачених у п.п. 5,6 договорів обов'язків, а саме: докази щодо забезпечення [PERSON] одягом, в залежності від сезону, медичним лікуванням і відпочинком, ліками, житлом, доглядом на загальну суму 1000,00 грн. щомісячно та необхідною допомогою по мірі її необхідності. Суд приймає до уваги факти про надання [PERSON] та його родиною побутових послуг позивачеві: готування їжі, надання місця для проживання, тощо. З аналізу наявних у справі доказів суд констатує про недоведеність позиції відповідач [PERSON] про надання матеріального забезпечення [PERSON] на загальну суму 1000,00 грн. щомісячно, а саме забезпечення її одягом, в залежності від сезону, медичним лікуванням і відпочинком, ліками, житлом, доглядом та необхідною допомогою по мірі її необхідності. Суд вважає, що крім показів свідків та пояснень [PERSON] вказані витрати мають бути документально підтверджені відповідними договорами, квитанціями про оплату, виписками із рахунків про здійснення грошових переказів, тощо. Таким чином, суд вважає, що відповідач неналежним чином надавала матеріальне забезпечення з утримання позивачу згідно п.5 та п.6 спадкових договорів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з приписами статті 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Як передбачено ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Згідно з ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведено неналежне виконання з боку відповідача умов спадкових договорів, а саме невиконання розпоряджень позивача, щодо належного її утримання та надання їй необхідного матеріального забезпечення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved