Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 лютого 2004 року Хобултівською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, і на даний час вони проживають окремо один від одного. Відповідач знаходиться у місцях позбавлення волі і не надає матеріальної допомоги для забезпечення належного рівня життя дітей. Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить її задовольнити та слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився оскільки відбуває покарання у Полецькій виправній колонії № 76. На адресу суду направив заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 лютого 2004 року Хобултівською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 03, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕГ № 071632. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, тому кошти на утримання дитини (аліменти) присуджує суд. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який отримує пенсію, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дітей та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved