Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, який мотивувала тим, що вона перебувала у з 16 серпня 2017 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано у судовому процесі. Під час перебування у цивільному шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 16.11.2018 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Позивач та відповідач перебували у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 2498 від 05.11.2018 року виданої Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області Відповідач добровільно свого законного обов'язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Ч.1 ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ч.2 ст.181 СК України). Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені ч. 1 ст.182 СК України. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх дитини в запропонованому позивачем розмірі. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, в розмірі: 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved