Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення ј частки щомісяця з усіх видів заробітку (доходу) відповідача у зв`язку з тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.03.2012 року було стягнено аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 600 грн., щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилось її матеріальне становище, дитина навчається у третьому класі, з досягненням шкільного віку збільшились матеріальні витрати на сина, він потребує належного харчування, оздоровчий відпочинок, окрім того збільшились комунальні платежі. Станом на сьогодні така сума аліментів є мізерною. Відповідач має рухоме та нерухоме майно, тому цілком обґрунтоване звернення до суду з даними позовними вимогами. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 36). Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, яким відповідач просить відмовити [PERSON] в задоволені її позовних вимог та розглядати справу за його відсутності. На обґрунтування свого відзиву вказує, що сплачує аліменти без затримки щомісячно, в доказ цього додає розрахунок державного виконавця за відкритим виконавчим провадженням (а.с. 33). У 2015 році зареєстрував новий шлюб - свідоцтво про реєстрацію шлюбу Серії [NUMBER] , актовий запис № 352, від даних стосунків має малолітню доньку [INFO] - свідоцтво про народження [NUMBER] , актовий запис № 95, яка знаходиться на його утриманні, на даний час матеріальне становище погіршилось, немає постійного заробітку, дружина вагітна другою дитиною, згідно консультативного висновку лікаря на 11 неділі вагітності. Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 13.05.2019 року за № 24493656 станом на 13.05.2019 року записи щодо [PERSON] відсутні, пенсійні виплати не отримую (а.с. 17-25). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами по справі було розірвано, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01.02.2012 року (а.с.5). Від шлюбу сторони по справі мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 35 (а.с. 6). Заочним Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 березня 2012 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 05.03.2012 року та до [INFO] (а.с. 4). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в частці від частки доходу відповідача. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідача наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів не може брати до уваги відзив відповідача так, як після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений Законом України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум на дитину, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved