Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25100,50 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги вмотивувала тим, що відповідач, будучи зобов`язаний за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2017 року сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, аліменти не сплачує, у зв`язку із чим, по їх сплаті виникла заборгованість, що становить за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року 25100,50 грн., а тому неустойка (пеня) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 30742,87 грн. Однак, враховуючи обмеження встановлені ст. 196 СК України щодо стягнення пені, а саме, що її розмір не може перевищувати 100% заборгованості, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 25100,50 грн., а також судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн. Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається зі змісту позову та матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі №214/236/17 від 10.03.2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 28.12.2016 року (а.с.1, 10). Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого державним виконавцем Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, загальний розмір заборгованості відповідача по аліментам за виконавчим листом про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року складає 25100,50 грн. (а.с.10). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~ст. 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється починаючи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів прострочення. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, з урахуванням правової позиції, викладеної в судовому рішенні Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц, сума неустойки (пені) у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року складає 30742,87 грн., виходячи з наступного розрахунку: Період заборгованості по аліментахНарахована сума аліментівПеня 1%Кількість днів простроченняСума пені від суми не сплачених аліментів червень 2018 року3497,5034,9752157519,63 липень 2018 року3600,5036,0051846624,92 серпень 2018 року3600,5036,0051535508,77 вересень 2018 року3600,5036,0051234428,62 жовтень 2018 року3600,5036,005923312,46 листопад 2018 року3600,5036,005622232,31 грудень 2018 року3600,5036,005316624,92 Разом з тим, враховуючи обмеження встановлені положеннями ст. 196 СК України щодо стягнення неустойки (пені), а саме, що її розмір не може перевищувати 100% заборгованості, суд зазначає, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить: за період з 01.06.2018 року по 31.12.2018 року за прострочення виплат по аліментам на утримання дітей відповідача 25100,50 грн. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, судом установлено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла за вини відповідача, позаяк він знав про свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дітей з часу ухвалення відповідного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Як слідує з ч.ч.2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача у справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Сагайдак Д.С. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги та довіреності. Позивач під час розгляду справи понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн. Розмір витрат підтверджується квитанцією б/н від 18.02.2019 року. Враховуючи обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, наданих послуг, витрачений на це час, явку до суду, дотримуючись принципів розумності та справедливості суд вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та підлягає відшкодуванню лише в розмірі 4000 грн. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial