Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 18.09.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 1191. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2018 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні. Позивач зазначає, що останніх шість місяців перед зверненням до суду відповідач допомоги на утримання дітей не надає, їх вихованням та утриманням належним чином не цікавиться. Позивач вимушена одноособово проводити оплату необхідних витрат на утримання дітей, сплачувати за надання освітніх послуг, за відвідування курсів з англійської мови та вокалу дітьми, купувати необхідні речі. Також позивачем одноособово несуться витрати по оплаті медичних послуг, які надаються дітям. [PERSON] вказує на те, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, враховуючи рівний обов`язок сторін щодо утримання дітей, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня звернення з даним позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 06.11.2019 відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено учасникам процесу строки для подачі до суду заяв по суті справи. 12.03.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначає, що приймає участь у вихованні, утриманні дітей і ніколи не ухилявся від таких обов`язків. Після розірвання шлюбу він надає [PERSON] грошову допомогу на утримання дітей в готівковій формі, а також перераховує кошти на її банківський рахунок. Так, за період з січня 2019 року по 29.02.2020 [PERSON] на рахунок [PERSON] сплатив на утримання дітей грошові кошти в загальній сумі 19 285 грн. Також зазначає, що додатково купує дітям одяг, іграшки, продукти харчування, книги, інші необхідні їм речі. Купував дітям мобільні телефони та постійно поповнює їм рахунки за користування мобільним зв`язком. [PERSON] зазначає, що проводить з дітьми дозвілля, відвідує дитячі розважальні заклади та оплачує витрати на розваги та харчування дітей. Також відповідач вказує у відзиві, що організовував відпочинок з дітьми на Азовському морі та у Єгипті. Сплачував за курси робототехніки Матвія в STEM SCOOL INVENTOR. Уляна та [PERSON] відвідували заняття в АРТ студії «Світ живопису», де вони навчались масляному живопису, за навчання, як зазначає відповідач, сплачував самостійно. Стоматологічні послуги для спільних дітей сторін надає лікар-стоматолог, яка є колишньою однокласницею позивача та їхньою кумою, тому ці послуги завжди оплачував [PERSON] . Відповідач вказує, що з серпня 2005 року він офіційно не був працевлаштований, а з 24.01.2020 працює вантажником у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 4723,00 грн., інших доходів не має. На утриманні відповідача, окрім дітей, знаходяться батьки похилого віку, які проживають у Російській Федерації та потребують матеріальної допомоги. Відповідач вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є необґрунтованим, завищеним та таким, що не відповідає рівню його доходів. Враховуючи рівень доходів відповідача, рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, [PERSON] не заперечує щодо сплати аліментів на утримання дітей, однак, у меншому розмірі, а саме: на утримання сина - 1109 грн., на доньку - 890,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. 31.03.2020 представником відповідача - [PERSON] подано до суду заяву про долучення доказів. 09.06.2020 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення доказів. 10.07.2020 [PERSON] подано до суду заяву про долучення доказів. Ухвалою від 17.09.2020 заяву [PERSON] задоволено та забезпечено докази шляхом: - витребування у Адміністрації Державної прикордонної служби України інформації про перетинання державного кордону України, громадянином України [PERSON] за період з 01.01.2017 по 05.06.2020, в тому числі, якими транспортними засобами (літак або інший транспортний засіб), яким номером рейсу літака відбувався перетин кордону України вказаною особою; - витребування у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформації про всі відкриті банківські рахунки, рух та залишок на таких рахунках, відкритих у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я [PERSON] ; - витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації про всі відкриті банківські рахунки, рух та залишок на таких рахунках, відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] ; - витребування у Головного управління ДПС у м. Києві відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків за період з 01.01.2017 по 05.06.2020 щодо [PERSON] ; інформації про суми отриманих доходів від здійснення підприємницької діяльності [PERSON] за період з 01.01.2017 по 05.06.2020; інформації про відкриті/закриті банківські рахунки фізичної особи-підприємця [PERSON] , копії документів, які підтверджують фінансовий стан та результати діяльності за 2017-2019 роки фізичної особи-підприємця [PERSON] . Постановою Київського апеляційного суду від 18.02.2021 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області в частині забезпечення доказів шляхом витребування в Адміністрації Державної прикордонної служби України інформації про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні клопотання про забезпечення доказів в цій частині відмовлено. В решті ухвалу суду залишено без змін. 10.11.2020 до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надійшли докази. 25.11.2020 до суду від Головного управління ДПС у м. Києві на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надійшла частина забезпечених доказів із зазначенням про неможливість виконання ухвали у повному обсязі. 04.01.2021 до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надійшли докази. 19.01.2021 представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів та подання доказів. 27.01.2021 до суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надійшли докази. 03.02.2021 до суду від Головного управління ДПС у м. Києві на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надійшла частина забезпечених доказів із зазначенням про неможливість виконання ухвали у повному обсязі. 07.05.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат, у якому остання просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 07.05.2021 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення. Від представника відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання доказів та подання доказів, зі змісту якої слідує, що відповідачеві встановлено діагноз ДАО (деформуючий остеоартроз) лівого кульшового суглоба ІІ-ІІІ ст. та рекомендовано оперативне лікування - тотальний ендопротез кульшового суглоба. Проведення операції по заміні кульшового суглоба наразі для відповідача є нагальною потребою, оскільки подальше руйнування суглобу може призвести до інвалідизації та втрати працездатності. Представник зазначає, що операції по ендопротезуванню кульшового суглоба є дороговартісними та коштують в середньому 60000,00 грн. Крім того, період реабілітації після операції також потребуватиме певних витрат. Ухвалою від 22.06.2021 заяву представника відповідача про відвід судді Ковальчук Л.М. в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини постановлено вважати необґрунтованою. Розгляд справи продовжено у тому ж складі суду. 29.07.2021 до суду від відповідача надійшла заява про приєднання письмових доказів. 29.07.2021 представником позивача в судовому засіданні подано заяву про приєднання доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник зазначили про часткове визнання позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Допитаний в якості свідка у судовому засіданні від 29.07.2021 [PERSON] пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем, від якого вони мають двох спільних дітей. Поступово сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до розірвання шлюбу. [PERSON] вказує на те, що бере участь в утриманні та вихованні дітей, перераховує на картковий рахунок позивача кошти на утримання дітей, сплачував за гуртки дітей, їх відпочинок тощо. Однак, наразі його матеріальне становище погіршилось, він не має роботи та будь-якого доходу, живе за рахунок кредитних коштів та допомоги, яку надають його друзі. Крім того, стан здоров`я [PERSON] також погіршився, він потребує оперативного дороговартісного лікування. Також [PERSON] зазначає, що на його утриманні перебувають батьки, які є особами похилого віку, батько відповідача онкохворий та перебуває у тяжкому стані. Зазначив, що йому належить квартира, на утримання якої він несе витрати у розмірі від 1500,00 грн. до 3500,00 грн., залежно від пори року. На його ім`я зареєстровано транспортний засіб, однак, останній належить його другу, який має автомобільний бізнес та дозволяє йому користуватись вказаним транспортним засобом. До того ж пояснив, що діти більше часу проживають разом із позивачем, однак, часто залишаються й у нього, старша дитина близько двох років хоче проживати разом із батьком. [PERSON] не відмовляється сплачувати аліменти, однак, у меншому розмірі, враховуючи його майновий стан. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2018 у справі № 369/947/18. Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 29.07.2014 серії [NUMBER] та від 12.11.2009 серії [NUMBER] відповідно. Позивачем подано до суду копії рахунків на сплату харчування [PERSON] в дитячому закладі із відмітками про їх оплату. Суд звертає увагу, що вказані документи не мають інформації про особу платника. Позивачем на підтвердження витрат на харчування, освітні послуги, купівлю одягу та взуття надано копії відповідних чеків, витягу із протоколу від 28.08.2020 № 1 батьківських зборів, довідки [PERSON] . Згідно протоколу ультразвукового дослідження нирок та сечового міхура від 01.12.2020, структурних змін у [PERSON] не виявлено. Відповідно ехокардіограми від 01.12.2020, у [PERSON] порушень не виявлено. Актом обстеження умов проживання від 23.07.2021, актом про встановлення фактичного місця проживання від 23.07.2021, встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми - [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновків оцінки потреб сім`ї, актів оцінки потреб дітей, сім`я [PERSON] у складі останньої та [PERSON] , [PERSON] у складних життєвих обставинах не перебуває, стан потреб дітей задовільний, вплив факторів сім`ї позитивний, проблем не існує, З довідок про реєстрацію місця проживання від 21.07.2021 № 2290, 2289 вбачається, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та [PERSON] є: [ADDRESS] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2021 у справі № 369/16613/20 [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2020 [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Копіями дублікатів квитанцій підтверджується сплата у період з травня 2019 року по січень 2020 року відповідачем обов`язкових внесків на утримання будинку на загальну суму 21152,56 грн. З копії договору від 02.12.2019 № К42/191202-2, додатку до нього, копій квитанцій слідує, що [PERSON] був замовником туристичних послуг для себе та [PERSON] , [PERSON] щодо відвідування Єгипту у період з 10.12.2019 по 18.12.2019. Відповідачем надано до суду копії чеків на підтвердження оплати послуг STEM SCHOOL INVENTOR. Суд звертає увагу, що вказані документи не мають інформації про особу платника та отримувача послуг. Згідно копії довідки керівника художньої студії «Світ живопису» вбачається, що [PERSON] , [PERSON] з вересня 2019 року відвідують означену студію, брали участь у виставці робіт учнів школи на Андріївському узвозі, отримали дипломи за участь та зайняли призові місця у молодшій та середній категорії. Приводить до студії дітей батько [PERSON] . З наданих відповідачем копій платіжних документів слідує, що [PERSON] перераховував на користь [PERSON] кошти на утримання дітей. За період з 12.01.2019 по 20.10.2020 відповідачем перераховано на рахунок позивача 34284,00 грн. Відповідно довідки від 29.02.2020 № ЖЖ000000001, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] працює у вказаного ФОП з 24.01.2020, займає посаду вантажника. Дохід за період з 24.01.2020 по 29.02.2020 склав 6072,43 грн. Згідно Витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 08.01.2020 відсутні будь-які відомості щодо [PERSON] за період з серпня 2005 року по червень 2019 року. У липні та серпні 2019 року відображена сума заробітку 3318,43 грн. та 4793,30 грн. відповідно. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, дохід [PERSON] за 2018 рік склав 224600,00 грн. (продаж нерухомого майна), за 2019 рік - 543,73 грн. (додаткове благо), 8111,73 грн. (заробітна плата), за два квартали 2020 року - 448,47 грн. (додаткове благо), 29982,96 грн. (сума страхової виплати), 14512,27 грн. (заробітна плата). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надано докази, відповідно до яких у [PERSON] у вказаному товаристві обліковується один рахунок, по якому станом на 15.11.2020 залишок складає 0,00 грн. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надано докази, відповідно до яких у [PERSON] у вказаному товаристві обліковується два рахунки, один з яких закритий. По діючому банківському рахунку у відповідача станом на 05.11.2020 наявна заборгованість у розмірі 27137,96 грн. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання вимог ухвали від 17.09.2020 надано докази, відповідно до яких у [PERSON] у вказаному товаристві обліковується один рахунок, залишок власних коштів станом на 12.01.2021 становить 0,00 грн. Відповідно до наданої медичної документації, [PERSON] онкохворий, переніс хірургічне лікування, має супутні захворювання. Як слідує з копії консультативного заключення від 16.01.2021 [PERSON] має діагноз ДАО лівого кульшового суглобу ІІ-ІІІ ст. Рекомендовано оперативне лікування - тотальне ендопротезування кульшового суглобу. Вартість операції по ендопротезуванню кульшового суглоба в середньому становить 60000,00 грн., що підтверджується інформацією з мережі Інтернет, висвітленою клініками. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 141, 180 СК України). Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням встановлених обставин, враховуючи стан здоров`я дітей, їх вік, з урахуванням матеріального стану обох батьків, беручи до уваги, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження такого матеріального стану відповідача, який би давав йому можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, а також враховуючи стан здоров`я відповідача, мінімального гарантованого та рекомендованого розмірів аліментів на дитину відповідного віку, а також беручи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги частково, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1109,00 грн на утримання доньки та 890,00 грн на утримання сина щомісячно, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати дітей зможе забезпечити належні умови утримання та проживання дітей та не буде порушувати права відповідача. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Стаття 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Порядок розподілу судових витрат визначено положеннями ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що [PERSON] правнича допомога надавалась Адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс», матеріали справи містять документи на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значення справи для сторони, беручи до уваги, що стороною відповідача не вказувалось на неспівмірність витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати - витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: partial