Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилось двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Відповідач, хоч і проживає разом з ними, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться ними, діти повністю знаходяться на її утриманні. В даний час вона знаходиться у відпустці для догляду за дитиною без збереження заробітної плати, у зв'язку з хворобою сина, тому потребує матеріальних витрат. Відповідач працює, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому просить стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх заробітків, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та на своє утримання в розмірі 1/5 частини всіх заробітків на період перебування її у безоплатній відпустці по догляду за дитиною. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задоволити його в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, висловив думку, що проти стягнення аліментів на утримання дітей не заперечив, а щодо стягнення аліментів на утримання стягувачки, на період перебування її у безоплатній відпустці по догляду за дитиною, то покладається на розгляд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони з 18.10.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.Від шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Батьком дітей є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджено довідкою голови вуличного комітету за №4870 від 08.12.2014 р. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча офіційно працює, і має можливість сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення аліментів у частковому відношенні до заробітку і вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.84 Сімейного кодексу України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. В даний час позивач не працює, оскільки з 28.08.2014 року по 19.05.2014 року знаходилась у відпустці для догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, а з 20.05.2014 року по 19.05.2015 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягненню нею чотирьохрічного віку, що підтверджується наказом №10-в від 19.05.2014 року та довідкою №3564 від 02.12.2014 р. виданих Управлінням Держземагенства у Фастівському району Київської області (а.с.7,8). Відповідно до довідки №38 виданої КЗ «Фастівським центром первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON], [INFO] має захворювання та потребує домашнього догляду (а.с.6). Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів того, що у позивачки виникло право на утримання від чоловіка, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, а тому суд приходить до висновку, що позовна заява в частині стягнення із відповідача коштів на утримання позивачки, з якою проживає дитина, на період перебування її у безоплатній відпустці по догляду за дитиною, задоволенню не підлягає, оскільки не передбачено чинним законодавством. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: partial