Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.03.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕД № 047576, виданим Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 3. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що починаючи з 01.03.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони в психологічному плані не сумісні, мають різні погляди на сімейне життя, сумісне проживання стало неможливим, подружні відносини припинені понад два роки, перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Спір про майно подружжя відсутній. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі на підставі наявних в справі доказів та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. \~Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 01.03.2007 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕД № 047576, виданим Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Спір про майно подружжя відсутній. Обґрунтовуючи необхідність задоволення позову, позивач вказувала на те, що вона та відповідач припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу вважає не можливим. Відповідно до ст. ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі «Чаадаєва».

Outcome: approved