Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньго сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що 08 серпня 2012 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20.10.2014 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано, відповідач проживає окремо та жодних обов'язків як батько не виконує, життям, розвитком, станом здоров'я дитини не цікавиться, всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, пояснила, що з відповідач через два тижні після народження дитини пішов з родини, з 2013 року жодного разу не бачився с сином, не цікавиться його життям, зі святами та з днями народження не вітає, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та є наркозалежною особою, аліменти сплачував до червня 2017 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] року не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Олександрійської міської ради та Служби у справах дітей Олександрійської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач на засідання комісії не з'явився, за день до розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав надав нотаріально посвідчену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав, веде аморальний спосіб життя, під час бесіди зазначив, що не бажає спілкуватися з дитиною та наслідки позбавлення батьківських прав розуміє. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких вона є сусідкою позивача, знайома з сім'єю позивача з 1987 року?дитина проживає з позивачем та бабусею, знаходиться на повному утриманні позивача, з 2013 року знайома з відповідачем, який одразу після народження дитини покинув сім'ю, після чього жодного разу вона його не бачила, до дитини не приходив, не цікавився, дитина про батька взагалі не згадує. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2014 року (справа №398/5803/14-ц) шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. З акту обстеження умов проживання від 03.11.2017 року, складеного за місцем проживання позивача та дитини працівниками ДНЗ №25, вбачається, що для дитини створені належні умови, в нього є власний куточок для ігор, де розміщено стіл для занять, комп'ютерний стіл, є канцелярські приладдя, альбом для дитячої творчості, у сім'ї панують дружні стосунки. Батько життям та розвитком дитини не цікавиться. Згідно з характеристикою [PERSON], виданої ДНЗ №25, хлопчик відвідує дошкільний заклад з 2014 року. Тарас добре володіє всіма навичками самообслуговування, програму дошкільного навчання закладу засвоїв на задовільному рівні. Має середній рівень розвитку мовлення й орієнтації в навколишньому світі. Тарас добре розуміє та виконує вимоги вихователя. Приймає участь у спільній діяльності групи. Рівень працездатності хлопчика - середній, темп діяльності - середній, поведінка керована, хлопчик ходить охайний, чистий, повністю забезпечений сезонними речами, батька хлопчика за весь період перебування дитини у садочку жодного разу не бачили. 31.10.2017 року Батьківськими зборами І середньої групи «Рушничок» ДНЗ №25 прийнято рішення про порушення клопотання перед адміністрацією навчального закладу про розгляд на педагогічній раді питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO], оформлене протоколом засідання. 31.10.2017 року Педагогічною радою ДНЗ № 25 прийнято рішення про порушення клопотання перед начальником служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, батька [PERSON], [INFO], оформлене протоколом засідання. 06.11.2017 року завідувач ДНЗ № 25 звернувся до Служби у справах дітей з клопотанням про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 23.10.2017 року, адресованої Службі у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої сина [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 29.12.2017 року, враховуючи, що [PERSON] не виконує батьківські обов'язки, а саме: вихованням сина не займається, не утримає матеріально, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, дитина проживає з матір'ю, яка приділяє належну увагу вихованню сина, забезпечує матеріально, за засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не з'явився але надав заяву написану в присутності працівників служби у справах дітей про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, орган опіки та піклування просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує матеріально, не спілкується з дитиною, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, визнання позову відповідачем, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи нотаріально посвідчену заяву відповідача та визнання позову, приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого сина, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо до малолітнього сина [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved