Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 березня 2014 року, приблизно об 11 годині 55 хв., сталась дорожньо-транспортна пригода за участю та за вини водія тролейбуса «ЮМЗ Е186», н/з 648, [PERSON], у результаті чого її автобус «Рута 20 СПГ» зазнав пошкоджень, і вартість відновлюваного ремонту склала 4115 грн. 03 коп., яку вона і просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Від представника відповідача в судове засідання надійшла письмова заяви про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову частково, а саме в розмірі завданої матеріальної шкоди на суму 3845 грн. 33 коп. згідно висновку експерта-автотоварознавця без урахування вартості відновлюваного ремонту автобусу позивача. Третя особа ухвалою суду була видалена із судового засідання за неповагу до суду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, обставини вчинення третьою особою [PERSON], який знаходився у трудових відносинах з відповідачем, дорожньо-транспортної пригоди 19 березня 2014 року, приблизно об 11 годині 55 хв., у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автобус «Рута 20 СПГ», підтверджені постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.04.2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.4, 5). Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 10.06.2014 року, сума завданої позивачу матеріальної шкоди склала 3845 грн. 33 коп., а вартість відновлюваного ремонту 4115 грн. 03 коп. (а.с.6-11). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто, зазначеною нормою закону встановлено відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його володільця. На володільця не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню такої шкоди, лише якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом установлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася за вини третьої особи [PERSON], який керував належним відповідачеві тролейбусом та на момент її скоєння перебував з відповідачем у трудових відносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що матеріальна шкода виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушеного належного йому майнового права. Отже, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, яка складається з вартості відновлюваного ремонту, суд уважає обґрунтованими. Стосовно невизнання представником відповідача позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості відновлюваного ремонту, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із цієї норми матеріального права випливає, що винуватець ДТП повинен\~сплатити повну суму,\~яку визначив експерт, для відшкодування власнику авто\~витрат товарної вартості автомобіля. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі вартості відновлюваного ремонту її автобуса, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved