Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

позивач звернулася в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 05.11.2013 року між сторонами розірвано шлюб. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 року рішення залишено без змін. В шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітній син знаходиться на утриманні позивачки, оскільки відповідач матеріального його не забезпечує. На даний час відповідач працює на підприємстві «Байхім-Україна» на посаді менеджера з адміністративної відповідальності, із отриманням заробітної плати в розмірі 5400,00 грн. і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи те, що позивачка не працює, тому що, допомагає по господарству своїй свекрусі, доглядає разом з нею хворого свекра, який після інсульту, купляє продукти, прибирає вдома. Просить позов задоволити. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, подав письмові заперечення щодо позову та додатково пояснив, що з позивачкою проживають в одній квартирі, дітей утримує та не відмовляється від сплати аліментів. Однак не в тому розмірі, в якому просить позивачка, бо утримує всю сім'ю, а сааме: купляє продукти харчування, одяг та взуття для дитини, оплачує витрати на лікування. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.11.1989 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4202./а.с.3/. Як вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.4/. Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 18.02.2014 р., рішення Франківського районного суду м.Львова від 05.11.2013 року щодо розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] залишено без змін./а.с.5/. Як вбачається із довідки виданої [PERSON] від 31.03.2014 р., останній працює в ТзОВ «Байхім-Україна» на посаді менеджера з адміністративної діяльності з 21.05.2007 р., з отриманням заробітної плати за останні шість місяців в сумі 27015,60 грн. /а.с.14/. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані сторонами докази на підтвердження позовних вимог та на їх спростування, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Оскільки, позивачем не спростовано, того факту що сім'я перебуває на утриманні відповідача, який їх матеріально забезпечує, бо проживають в одній квартирі, та лише він офіційно працює, а відтак суд не справі залишити відповідача без належних засобів на приживання.

Outcome: partial