Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Серед причин розірвання шлюбу позивач назвала наступні. Між сторонами втрачене почуття любові, довіри та взаєморозуміння, сторони припинили фактичні шлюбні відносини та з січня 2013 року спільно не проживають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася. На адресу суду надійшла письмова заява позивача, в якій вона вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, справу просить розглянути без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с.18). Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.17). Заперечень проти позову, заяв відповідача про поважні причини неявки чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Вовк) [PERSON], [INFO], укладений 25 жовтня 2002 року та зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3152 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в звязку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Оскільки у позові не заявлено вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved