Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 грн. та [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з лютого 2005 року вона проживала з відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося. Починаючи з 05 лютого 2015 року ведення між сторонами спільного господарства припинено, відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не бере участі у вихованні спільних дітей, постійно ухиляється від утримання синів, жодної матеріальної допомоги не надає. Враховуючи що [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання дітей, інших осіб на утриманні не має, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач просить про задоволення позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково пояснила, що відповідач працевлаштований, має постійний і достатній заробіток для можливості сплачувати 3000,00 грн. щомісячно на утримання спільних дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали спільною сім'єю як чоловік та дружина з 2005 року. Від даних відносин позивач і відповідач мають спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3, 4). Як убачається із довідок про місце проживання особи від 13.10.2017 року спільні діти сторін проживають разом із матір'ю - позивачем [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Крім того, спільно із позивачем проживає дитина від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с. 13-16). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд виходить з того, що діти у зазначеному віці потребують значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, відповідач не надав доказів того, що за станом свого здоров'я та матеріальним становищем він не може утримувати дітей, інших осіб, які перебувають на утриманні [PERSON] судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня подання позову до суду, тобто з 25 жовтня 2017 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved