Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з вищевказаним позовом, в якому просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 15.11.2015 р. сина [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 15.11.2015 року помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, а саме: на ? частину житлового будинку №11 по вул. Маєвського у смт. Новопокровка Чугуївського району Харківської області та житловий будинок №14 А по вул. Постишева у смт. Новопокровка Чугуївського району Харківської області. За життя [PERSON] не склав заповіт, тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] окрім позивача є дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] Безпосередньо пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач обґрунтовувала тим, що вона є людиною похилого віку, юридично не обізнаною, хворіє та потребує стороннього догляду, в звязку з чим не мала можливості у визначений законом строк звернутись з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі до зали судових засідань не зявились подавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову заперечували, з підстав наведений у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. 15.11. 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 559239, виданим повторно 14.09.2016 року Чугуївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 6). Відповідно до повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 20.10.2016 р. №5747/01-16, після смерті [PERSON], в термін передбачений ст. 1270 ЦК України, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] Заведена спадкова справа. 07.09.2016 р. видані свідоцтва про право на спадщину за законом: [PERSON] на житловий будинок №14 А по вул. Постишева у смт. Новопокровка Чугуївського району Харківської області, [PERSON] на ? частину житлового будинку №11 по вул. Маєвського у смт. Новопокровка Чугуївського району Харківської області (а.с. 27). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14.09.2016 р., яка є обовязковою для судів нижчих інстанцій, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~ цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В судовому засіданні 02.12.2016 р. [PERSON], як на підставу пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, посилалась саме на юридичну необізнаність, похилий вік та хворобливий стан, проте, вказані підстави не можуть бути визнані судом поважними, оскільки позивач не довела існування обєктивних, непереборних, істотних труднощів, що стали на заваді звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В своїх поясненнях позивач повідомила, що фактичною причиною її звернення до суду стало оформлення відповідачами своїх спадкових прав, при цьому, позивач, посилаючись на свій похилий вік та хворобливий стан, вважала себе просто ошуканою відповідачами, оскільки вони оформили за собою свої частки у спадщині, а вона ні. Позивач не змогла повідомити період перебігу її хвороби, а також доказів на підтвердження звернення до лікаря за лікуванням. Як вбачається з її пояснень, лікування вона здійснювала самостійно, лікувалась травами та ліками, які купувала без рецепта, іноді до неї приходила медсестра з лікарні та ставила уколи. З дослідженого в судовому засіданні повідомлення КЗОЗ «Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с.85) вбачається, що [PERSON], звернулась на прийом до сімейного лікаря смт.Новопокровка 12 вересня 2016 року із скаргою на стан здоровя, загальний стан відносно задовільний. Будь-яких інших обєктивних даних про звернення до лікаря позивачем не представлено. Разом з тим, позивач повідомила, що просила відповідачів, за можливості, відвозити її до м. Чугуїв для купівлі продуктів та речей, ті в свою чергу не відмовляли та відвозили до міста. В один з таких разів, як повідомила позивач, відповідачі привезли її до нотаріальної контори, однак вона жодних заяв там не писала. Таким чином, належних доказів на підтвердження реальної неможливості для позивача звернутись із заявою до нотаріальної контори протягом визначеного законом шестимісячного терміну суду не представлено. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено наявності непереборних, істотних труднощів звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, її посилання на хворобливий стан не підтверджуються належними доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed