Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньго сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], після того як відповідач залишив її разом з новонародженим сином у 2009 році тільки вона займається його вихованням та утриманням, спору щодо місця проживання дитини між ними не було, весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у вихованні, матеріально не утримує, аліменти не сплачує. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, пояснила, що відповідач пішов з сім'ї, коли сину було два місяці, з того часу та по теперішній час жодного разу сина не провідував, не надавав матеріальної допомоги, не вітав зі святами та днями народження, аліменти не сплачує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст.. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву та будь-яких клопотань не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що дослідженими в судовому засіданні докази повністю підтверджується факт невиконання відповідачем батьківських обов'язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є хрещеної матірю [PERSON], відповідач покинув позивача з сином через два місяця після народження дитини, з того часу жодним чином не цікавиться життям сина, матеріальну допомогу не надає, до сина не приходить, не спілкується, дитина знаходиться на повному утримані позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона працює разом з позивачем, з кінця 2009 року відповідач на території Долинської сільської ради не проживає, у вихованні сина участі не приймає, аліменти не сплачує, в зв'язку з чим позивач отримувала в Управлінні соцзахисту тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Допитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] надав показання, відповідно до яких він проживає з матір'ю та бабусею, батька взагалі не пам'ятає, жодного разу не приходив, не телефонував, не відвідував його, до садочка та школи не приходив, зі святами та днем народження не вітав. Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки №17 від 04.10.2017 року, виданої Долинською філією Червонокам'янського навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад - Позашкільний центр» Олександрійської районної ради Кіровоградської області [PERSON] з 01.09.2015 року навчається Долинській філії Червонокам'янського НВО, впродовж цього періоду його батько [PERSON] жодного разу не з'являвся в школі, не брав участі в ремонті класної кімнати, не відвідував батьківських зборів та загальношкільних заходів, шкільними справами та вихованням сина не цікавиться. Відповідно до повідомлення на виконанні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції ГТУЮ В Кіровоградській області знаходиться виконавчий лист №398/610/14-ц від 22.05.2014 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника на утримання сина [PERSON], [INFO], [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, яка офіційно не працює, згідно довідки - розрахунку загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 28.02.2017 року складає 35759,73 грн. Згідно з довідкою №93 від 05.10.2017 року, виданої Долинською сільською радою [PERSON] має такий склад сім'ї: син [PERSON], [INFO], та мати [PERSON], [INFO]. З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 04.10.2017 року, складеного комісією за місцем проживання позивача та дитини, вбачається, що будинок знаходиться в задовільному стані, в будинку пічне опалення, двері, вікна, підлога пофарбовані, в будинку чисто, охайно, є всі необхідні меблі, в родині дружні стосунки та є порозуміння між рідними. Відповідно до висновку Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування від 24.10.2017 року, враховуючи, що [PERSON], [INFO] майже 8 років проживає окремо від сина, жодним чином не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком, матеріально не утримує, самоусунувся від його забезпечення, не надає батьківської любові, не створює умови для повноцінного розвитку дитини та вважаючи підтвердженим факти ухилення [PERSON] від виконання покладених на нього батьківських обов'язків відносно дитини, тому орган опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує матеріально, не спілкується з дитиною, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого сина, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо до малолітнього сина [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved