Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд із даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі який між ними розірвано 12.06.2014 року на підставі рішення Сокальського районного суду. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначає, що рішенням Сокальського районного суду від 21.10.2014р. вирішено стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із подальшою індексацією, починаючи з 12.06.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, що сплачує відповідач і той, що був визначений за рішенням суду, значно менший 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти, що сплачує відповідач в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивач зазначає, що на даний час їх неповнолітня дочка [PERSON] навчається в Ліцеї №227 імені М.М. Громова міста Києва, в Київській дитячій музичній школі №38 по класу скрипки та класу сольного співу, відвідує заняття спортивно-бального танцю у ГОСТ «Данс Майстер», їздить на турніри, займається вивченням китайської та японської мов у приватній багатомовній школі «Nice School», відвідує приватного репетитора з англійської мови. Відтак, зазначає, що їх із відповідачем дитина є обдарованою та має талант, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів для розвитку її здібностей, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини. Вказує, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, не стоїть на обліку біржі праці та офіційно не працює. Але як позивачці відомо з неофіційних джерел, він займається підробітками в м. Київ, за, що отримує дохід. З покликанням на інформацію сайту Міністерства фінансів зазначає, що середня зарплата по м. Києву за липень становить 16249грн. Відповідач проживає в гуртожитку ПАТ «Київметробуд» в м. Київ, в шлюбі не знаходиться, інших дітей немає, крім їх спільної дочки. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. В даний час позивач працює, отримує невелику заробітну плату, у зв`язку з чим їй приходиться брати додаткову оплачувану роботу. Позивач орендує житло, на оренду якого йдуть майже всі її доходи. На неодноразові прохання до відповідача стосовно допомоги у матеріальному забезпеченні, результатів немає. Зазначає, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, беручи до уваги розмір сьогоднішнього прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та дохід відповідача вважає, що може подати до суду даний позов про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Сокальського районного суду від 24.10.2014р. на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з розміру 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 2500грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Змінити розмір додаткових витрат, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Сокальського районного суду від 24.10.2014р. на користь [PERSON] зумовлених на розвиток здібностей неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з розміру 135грн. щомісячно на 2320грн. Відшкодувати частину розміру понесених витрат зумовлених додатковими здібностями їх дочки в сумі 21151,85грн. за період з 01.06.2014р. по 28.09.2019р. Погасити борг, що виник з 01.06.2014р. по 28.09.2019р. по аліментах та витратах зумовлених розвитком здібностей дитини згідно рішення суду від 24.10.2014р. в сумі 5536,24грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, на обґрунтування вимог зіслалася на доводи, як і ті, що викладені нею у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Повідомив, що проживає в м. Сокаль та рідко їздить на заробітки в м. Київ. Зазначив, що дочка кожного літа приїздить до нього і він купує їй речі, надає кошти, щомісячно поповнює рахунок телефону. Чеки на придбання речей він не зберігав, так як не думав, що позивачка звернеться до нього із даним позовом. Ним постійно підтримується зв`язок із дочкою. Аліменти він сплачує вправно, однак останні місяці не платив, так як лежав у лікарні після операції. Перед навчальним роком він купував дочці речі та шкільне приладдя. Зазначив, що пропонував позивачці забрати дочку до себе, так як в м. Київ дороге проживання. Коли він перебував в м. києві то брав дочку до себе та давав їй гроші в сумі 200-300грн. Крім цього зазначив, що переніс важку аварію, в результаті якої відбувся перелом таза. В даний час переніс операцію по видаленню грижі, в зв`язку з чим не може важко працювати. Вимоги позивачки щодо збільшення розміру аліментів визнає частково у сумі 1500грн., щодо стягнення додаткових щомісячних витрат на дитину в сумі 2320грн. та витрат за минулий час в сумі 21151,85грн. заперечує та вважає дані вимоги безпідставними. Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02.09.2014р. стягуються аліменти із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку із подальшою індексацією щомісячно до досягнення дитиною повноліття. А також вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] додаткові витрати зумовлені розвитком здібностей їх дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 135грн. щомісячно в період навчання дочки у мистецькому навчальному закладі «Дебют» при Київській дитячій школі мистецтв №3. Згідно довідки від 11.09.2019р., що видана Ліцеєм №227 імені М.М.Громова м. Києва, встановлено, що [PERSON] навчається у 7-в класі ліцею. Із довідки від 27.08.2019р., виданої Київською дитячою музичною школою №38, встановлено, що [PERSON] з 01.09.2018р. навчається у даній школі в 4 класі скрипки. Плата за навчання становить 200грн.. Згідно довідки від 05.09.2019р. виданої Київською дитячою музичною школою №38, встановлено, що [PERSON] зарахована на відділення початкового естетичного виховання по класу сольного співу на 2019-2020 навчальний рік. Плата за навчання становить 740грн.. Відповідно до довідки Громадської організації спортивного танцю «Данс Майстер» від 11.09.2019р., встановлено, що [PERSON] займається в школі бального танцю з вересня 2018р. по теперішній час та її матір`ю щомісячно сплачуються добровільні благодійні внески в розмірі 700грн.. Із довідки Приватної багатомовної школи «Nice School» від 26.09.2019р., [PERSON] займається японською мовою з вересня 2019 року. Вартість місячного абонементу складає 1200грн.. Згідно довідки Приватної багатомовної школи «Nice School» від 28.09.2019р., [PERSON] займається китайською мовою, ціна курсу складає 1800грн.. Із долученого позивачкою [PERSON] договору оренди квартири від 16.06.2018р., встановлено, що нею орендується квартира в м. Києві та вартість оренди становить 9500грн. у місяць. Також позивачкою долучено довідки, що складені учителями школи, гуртків про те, що участь у навчальному процесі [PERSON] приймає її матір [PERSON] . Згідно долучених дипломів та відзнак, встановлено, що дочка сторін приймала участь у фестивалях із спортивних танців. Із копії квитанції від 27.08.2015р., встановлено, що позивачкою придбано балетки та одяг вартістю 691грн. Згідно товарного чеку від 28.08.2018р., придбано бально-спортивний одяг на загальну суму 964,25грн. Згідно чеку від 28.08.2019р., придбано шкільні приналежності на загальну суму 1871,19 грн. Відповідно до чеку від 03.09.2019р. придбано папку, блок для нотаток та калькулятор за 158,98грн. Із чеку від 01.09.2019р. придбано рюкзак та маркери на суму 457,38грн. Згідно акту надання послуг та чеку від 20.10.2018р., за проведення УЗД [PERSON] сплачено 460грн. Відповідно до товарного чеку від 19.07.2019р. придбано скрипку та струни на суму 10942грн. Згідно товарного чеку від 31.08.2019р. придбано смичок, футляр, фурнітуру, проведено заміну струн та ремонт кілків, зо що сплачено 5850грн. Всього згідно наданих чеків та платіжних документів - 21394,8грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану, погіршення матеріального становища одержувача аліментів може бути підставою для його вимоги про зміну розміру аліментів. Разом з тим, згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує також положення ч.1 ст. 182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що в даному випадку відповідач офіційно не працює, отримує мінливий дохід, переніс операцію по видаленню грижі, у зв`язку з чим не взмозі виконувати важку роботу, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, прожитковий мінімум для дитини встановлений законом, відтак, позовну вимогу щодо зміни розміру аліментів із 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача на 2500грн., суд задовольняє частково, а саме на суму 1500грн. щомісячно до досягнення дочкою сторін повноліття. Також суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання щодо зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду, змінений розмір аліментів стягується від дня набрання відповідним судовим рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги про стягнення фактично понесених додаткових витрат на дочку, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Разом з тим, згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження понесених додаткових витрат за минулий час позивач зокрема надала суду довідки про вартість навчання з класу скрипки, вокалу, танців, китайської та японської мови, участь у турнірах, однак не надала суду жодного підтверджуючого документа (чеків, платіжних доручень тощо) щодо сплати вказаних сум. Відтак, у зв`язку із недоведеністю позивачкою понесення вищевказаних витрат, у задоволенні таких суд відмовляє. Також позивачкою ставилася вимога щодо стягнення із відповідача понесених нею витрат на термінове оформлення дочці біометричного паспорта, екскурсій, виставок, благодійні внески, вивчення китайської та японської мов, такі витрати не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони не викликані особливими обставинами, а є основними витратами, які батьки несуть на утримання дітей виходячи із своїх матеріальних можливостей. Щодо відшкодування витрат на придбання шкільного приладдя, такі також віднесені до основних витрат та в даному випадку мають покриватися аліментами, що стягуються із відповідача. Разом з тим, судом встановлено, що дочка сторін навчається у класі скрипки, вокалу, танців та із досліджених в судовому засіданні чеків, встановлено, що позивачкою затрачено кошти в сумі: 691грн. на придбання одягу для спортивних танців та аксесуарів, 964,25грн. на придбання одягу для спортивних танців, 10942грн. на придбання скрипки, струн, 5850грн. на придбання смичка, футляру, фурнітури, заміни струн. Крім цього, позивачкою надано суду чек та акт наданих послуг, щодо проведення медичного огляду дочки на суму 460грн. Вищевказані витрати в розумінні ст. 185 СК України відносяться до додаткових витрат та підлягають до стягнення із відповідача в розмірі 1/2 їх частки, тобто у сумі 9453,62грн. Відтак, вимогу щодо відшкодування відповідачем частини розміру понесених додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 21151,85грн., суд задовольняє частково, на суму 9453,62грн. Вирішуючи вимогу позивачки [PERSON] щодо зміни розміру додаткових витрат, що стягуються із відповідача [PERSON] у її користь на утримання дочки [PERSON] , 2007р.н. з 135грн. щомісячно на 2320грн., судом встановлено наступне. Згідно змісту позовної заяви та зокрема долученого до неї розрахунку щомісячних витрат зумовлених додатковими здібностями дочки сторін, такі зокрема складаються із навчання у класі скрипки, вокалу, танців, вивчення мов та становлять в загальному 4640грн. у місяць. Судом встановлено, що таке навчання має мати певний період та зумовлюватися конкретними витратами. Згідно природи додаткових витрат, що зумовлені особливими обставинами, такі можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Позивачкою не надано суду підтвердження (угоди, довідки про термін навчання) щодо конкретного періоду навчання їх із відповідачем дочки у класі скрипки, вокалу, танців. Крім цього, такі витрати повинні стягуватися лише у випадку навчання дитини, можуть припинитися у випадку припинення навчання, а тому в даному випадку можуть бути відшкодованими лише у випадку їх фактичного понесення. Відповідно, у задоволенні вимоги щодо зміни розміру додаткових витрат суд відмовляє. Вирішуючи вимогу про стягнення із відповідача в користь позивачки боргу із сплати аліментів, що визначені рішенням Сокальського районного суду від 24.10.2014р. в сумі 5536,24грн. у задоволенні такої суд відмовляє, оскільки питання щодо стягнення аліментів є вирішеним рішенням суду, що набрало законної сили та додатковому вирішенню не підлягає, а належить до компетенції її стягнення виконавчою службою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial