overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2008 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, впливає на можливість отримання субсидій, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надали. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.2014 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ №055736, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї № 305 від 12.02.2015 року, довідки №306 від 12.02.2015 року, виданих Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області та інформації Білозерського РС УДСМ України в Херсонській області №14/35 від 19.02.2015 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], Херсонської області. За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 1998 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.02.1996 року, угоди про поділ спадкового майна від 27.02.1996 року, позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], Херсонської області. Згідно довідки про склад сім'ї №4974 від 02.12.2014 року та акту обстеження житлово-побутових умов заявника №5383 від 30.12.2014 року виданих виконавчим комітетом Білозерської селищної ради Херсонської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою фактично не проживав та не проживає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0, 2500 га., розташовані за адресою: [ADDRESS]. У будинку, крім позивача, зареєстровані члени її родини: донька - [PERSON], брат - [PERSON] та двоюрідна сестра - [PERSON] З моменту реєстрації відповідача [PERSON], яка була зареєстрована за згодою колишнього власника будинку, лише незначний час проживала в будинку, але фактично з 01.01.2009 року в будинку позивача не проживає, теперішнє її місцеперебування не відоме. Позивач вказала, що реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їй, як власниці, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв'язку з чим просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена в установленому законодавством порядку, що підтверджується оголошенням у засобах масової інформації, заяв та клопотань суду не надала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяв та клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 24.07.2014 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕА №227776, [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно довідки №392 від 07.08.2014 року, виданої Широкобалківською сільською радою Білозерського району Херсонської області, відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS], фактично не проживає з 01.01.2009 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше, як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбаченого ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована, але не проживає з 2009 року відповідач. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача в житловому будинку позбавляє позивача можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] просила суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законодавством порядку, заяв та клопотань суду не надала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації серії ССО №662953, позивач є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] Згідно довідки №388, виданої Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 24.02.2015 року та акту обстеження помешкання від 23.02.2015 року, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але за вказаною адресою фактично не проживає на протязі останніх п'яти років. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за нею житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що нею 16.01.2014 року було придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Крім неї, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які є родичами колишнього власника. Позивач вказала, що відповідачі у вказаній квартирі не проживають, їхня реєстрація у квартирі перешкоджає їй, як власниці володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, у зв'язку з чим просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач надала суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій змінені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлений в установленому законодавством порядку, заяв та клопотань не надавали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяв та клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно договору купівлі-продажу від 16.01.2014 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження по факту проживання від 27.08.2014 року, виданого Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS], не проживають з 2001 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідачі більше як шість місяців не проживають за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідачів за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 08.07.2014 року відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Зважаючи на те, що дитина часто хворіє, постійно знаходиться під наглядом, на його лікування було витрачено 3229,55 грн., позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] Представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 1615,00 грн. та покласти на відповідача оплату судового збору. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення судом змінених позовних вимог, в частині стягнення з відповідача судового збору заперечував. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], рішення Білозерського районного суду №648/3359/14-ц від 08.07.2014 року, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та зобов'язаний сплачувати аліменти на його утримання на користь позивача. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №203 від 25.09.2014 року та виписки Білозерської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з історії розвитку дитини, [PERSON], [INFO] проживає з позивачем, перебуває під наглядом у медичній консультації та приймає медичні препарати на суму 3229,55 грн. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв'язку з тим, що неповнолітній [PERSON] часто хворіє, постійно знаходиться під медичним наглядом та потребує додаткових витрат на лікування. При цьому, суд приймає надані суду докази необхідних додаткових витрат на утримання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що у липні місяці 2006 року у належному їй будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], був зареєстрований відповідач по справі, який з 15.08.2009 року фактично не проживає в ньому. Кількість зареєстрованих осіб суттєво впливає на можливість отримання субсидій, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання будинку та сплаченню комунальних платежів не надає, а всі обов'язки по утриманню будинку лежать повністю на позивачеві, у зв'язку з чим, позивач просила суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений в установленому законодавством порядку, шляхом розміщення оголошення в друкованих ЗМІ, заяв та клопотань не надавав. Відповідно ст. 224 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.08.1993 року та свідоцтва про право власності від 10.08.1993 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно довідки виданої Музиківською сільською радою Білозерського району Херсонської області [PERSON] зареєстрований на території Музиківської сільської ради по [ADDRESS] з 14.11.2006 року. Відповідно до акту обстеження по встановленню факту проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 15.08.2009 року. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач більше як шість місяців не проживає за місцем реєстрації, підстав для збереження за ним житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, немає, реєстрація відповідача за даною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Зуєвською сільською радою Солнцевського району Курської області, актовий запис № 22, та судові витрати покласти на відповідача. Вказувала, що на теперішній час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через сварки та відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення з 2014 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує, на примирення не згодна. Зазначила, що спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подав. Ухвалою суду від 11.05.2017 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 17.09.1983 року Зуєвською сільською радою Солнцевського району Курської області /в оригіналі свідоцтва на російській: Зуевский сельский Совет Солнцевского района Курской области/, актовий запис № 22. Дошлюбне прізвище позивача - Абакумова. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.8/. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 2014 року і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились через постійні сварки, небажання розуміти один одного, та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. У звязку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сімї. Сторони спільне господарство не ведуть. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Журенкова». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому на підставі ст.ст. 60, 70 СК України просила визнатиза нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS], придбаного в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем. Витрати по справі просила стягнути з відповідача. Також подала письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її присутності у судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Про правові наслідки визнання позову обізнаний, що видно з його письмової заяви. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи те, що з 08 червня 1996 року до 23 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого відповідач набув у власність житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по вул. Партизанській, 9 у м. Путивль, на підставі нотаріально посвідченого договору-купівлі продажу будинку від 18 липня 2006 року, про що маються відповідні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що таке визнання позову відповідачем відповідає положення ст.ст. 60,70 СК України щодо презумпції виникнення права спільної сумісної власності подружжя на придбане ними за час шлюбу майно і рівності часток у ньому дружини та чоловіка, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вказує на наявність законних підстав для задоволення позову. В зв'язку з повним задоволенням позову в силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved