Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку у процесі розгляду справи уточнила (т. 2 а.с. 9-14). Зазначила, що 11 серпня 2000 року між [PERSON], в інтересах якого діяв відповідач [PERSON], та нею укладено договори купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки, відповідно до яких вона придбала жилий будинок № 13, що розташований в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області по вул. Островського, а також земельну ділянку площею 0,4017 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області. 29 листопада 2005 року [PERSON] помер, після чого 29 травня 2008 року [PERSON], син померлого, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складалось із земельної ділянки площею 0,1400 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області. [PERSON], замовивши технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, не погодив суміжну межу з позивачем й не узгодив питання, чи дійсно і яким чином межі спірних земельних дялянок перетинаються. Вказала, що оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] виданий з порушенням закону, а тому права позивача підлягають відновленню шляхом визнання такого державного акту недійсним. Крім того, під час судового засідання, позивачу стало відомо про те, що [PERSON] відчужив земельну ділянку [PERSON], який в свою чергу продав земельну ділянку іншій особі - [PERSON], яка наразі є власником ділянки. У звязку з наведеним просить: визнати недійсним та скасувати запис та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 21249775 від 13.05.2015 року на право власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 1822083000:02:001:0674, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Іванівка, розміром 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); скасувати запис та рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо реєстрації за [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1822083000:02:001:0674, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Іванівка, вул. Садова, 9-а, розміром 0,14 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Відповідач [PERSON] подав заперечення на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з безпідставністю (т. 1 а.с. 41-42). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області було подано заперечення на позовну заяву, яким останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає вимоги позивача безпідставними (т. 1 а.с. 242-243). Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Житомирській області подав заперечення на позовну заяву, яки просив відмовити у задоволенні позову до управління за безпідставністю (т. 2 а.с. 78). Третя особа [PERSON] також у процесі розгляду справи подав заперечення на позов, яким просив відмовити в його задоволенні у звязку з безпідставністю (т. 1 а.с. 128-131). У судове засідання зявилися позивач [PERSON], яка підтримала свої вимоги, представник відповідача та третьої особи [PERSON], який просив відмовити у задоволенні позову, оскільки державні акти на право власності позивача скасовані, та представник відповідача [PERSON], який також просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що орган, представником якого він є, взагалі не приймав ніяких рішень стосовно спірних земельних дялянок. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 76). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з державним актом серії ЖТ 08-18 № 002374 від 11 лютого 1998 року [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 грудня 1997 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5417 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області (т. 1 а.с. 161). Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 липня 2000 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,4017 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (т. 1 а.с. 7). 07 квітня 2009 року на підставі зазначеного договору купівлі-продажу позивач отримала державний акт на право власності серії ЯД 557806 на земельну ділянку площею 0,2281 га, яка розташована за адресою: вул. Островського, 13, с. Іванівка, [PERSON] сільська рада, Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер 1822083000:02:001:0633 (т. 1 а.с. 11) та державний акт на право власності серії ЯД 557804 на земельну ділянку площею 0,1736 га, яка розташована за адресою: с. Іванівка, [PERSON] сільська рада, Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер 1822083000:02:001:0634 (т. 1 а.с. 14). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 листопада 2015 року, яке було залишено без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 листопада 2016 року, видані на імя [PERSON] державі акти серії ЯД № 557804 та № 557806 були визнані недійсними (т. 1 а.с. 43-47, 49-51). Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину від 23 травня 2008 року (т. 1 а.с. 17) на земельну ділянку площею 0,14 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області від 21 травня 2015 року зазначеній земельній ділянці площею 0,14 га було вирішено присвоїти юридичну адресу: вул. Садова, 9-а, с. Іванівка, Житомирський район. Житомирська область (т. 1 а.с. 97). 20 червня 2017 року відповідач [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 0,14 га, що розташована за адресою: вул. Садова, 9-а, с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 1822083000:02:001:0674, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу (т. 1 а.с. 52). Згідно з договором купівлі-продажу від 06 листопада 2017 року [PERSON] продав земельну ділянку площею 0,14 га, що розташована за адресою: вул. Садова, 9-а, с. Іванівка Житомирського району Житомирської області, для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер - 1822083000:02:001:0674, [PERSON] (т. 1 а.с. 216-217). Право власності [PERSON] на спірну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис № 23212946), що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 29 січня 2018 року від 112016138 (т. 2 а.с. 32). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). З огляду на наведене, зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 14 га недійсним не визнавалося, а тому він як належний володілець майна мав право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, зважаючи на те, що державні акти, які посвідчували право власності позивача на суміжні з належною наразі [PERSON] земельною ділянкою визнані недійсними, суд, не вбачаючи факту порушення прав позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] - Л. Л.

Outcome: dismissed