Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила визнати за нею право власності на одну другу частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи подали заяви про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на праві спільної часткової власності належала одна друга частина квартири [ADDRESS], загальною площею 26,6 кв.м., житловою площею 15,65 кв.м., що встановлено судом зі змісту свідоцтва № 73 про право приватної власності на квартиру від 14 березня 1997 року, що видано органом приватизації при Кіровській сільській раді Комінтернівського району Одеської області. За життя [PERSON] не встигла зареєструвати своє право власності, що встановлено судом зі змісту довідки КП «Комінтернівське бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2013 року № 1178. За життя [PERSON] 05.02.2002 року склала заповіт, яким усе своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилось, заповіла [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.10.2012 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про смерть № 18. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту довідки Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області від 03.04.2014 року № 554/02-14 єдиним спадкоємцем до майна [PERSON] є [PERSON] Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, в зв'язку із чим позивач тільки в судовому порядку має можливість захисту свого права та законного інтересу. Саме з такої підстави нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину (частину квартири) за заповітом, що встановлено зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2013 року. До правовідносин успадкування спадщини, що залишилось після смерті [PERSON], суд застосовує положення Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку домоволодіння, що за життя належала спадкодавцеві, оскільк за життя спадкодавець своє право не встиг зареєструвати в установленому законом порядку. Зі змісту п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріусами України, затвердженої наказом Мінюсту України № 20/5 від 03.03.2004 року, вбачається, що підтвердженням приналежності будинку на праві власності може бути, серед іншого, свідоцтво про право власності. Аналі змісту положення цього нормативно- правового акту дозволяє суду дійти до висновку, що право власності спадкодавця підтверджено відповідним документом, що визнавався державою, на час виникнення такого права, як документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Суд звертає увагу, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно -це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Суд дійшов до висновку, що за життя у [PERSON] виникло речове право на спірне домоволодіння, і таке право може бути успадковано спадкоємцем. Таким чином, суд знаходить повністю обгрунтованими вимоги позову, в зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved