Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання договору про виготовлення меблів №598 від 27.03.2014 року, стягнення авансового платежу у сумі 29185 грн. 00 коп., неустойки у сумі 1776 грн. 10 коп. та моральної шкоди у сумі 10000 грн. Обґрунтовуючи позовну заяву [PERSON] посилалась на те, що між нею та ФОП [PERSON] було укладений договір про виготовлення меблів, згідно якого, відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити, доставити та встановити продукцію, а саме: кухонні меблі у строк до 15.05.2014 року, а позивач зобов»язалась прийняти товар належної якості та оплатити його вартість, згідно умов вказаного договору. Позивач належним чином виконала умови договору купівлі-продажу та сплатила 27.03.2014 року авансовий платіж в рахунок поставки комплекту кухонних меблів шляхом внесення в касу відповідача коштів у сумі 24 865 грн. 00 коп., що становить 70% від загальної вартості товару за договором та додатково сплатила за кухонну мийку зі штучного каменю у сумі 4320 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума, що була сплачена позивачем, як попередня оплата становить 29185 грн. 00 коп. Однак, по теперішній час відповідач належним чином не виконав зобов»язання по виготовленню та поставці товару та/або у разі неможливості поставки товару не повернув внесеної позивачем передоплати. На неодноразові звернення позивача, відповідач лише безпідставно та систематично переносить термін виконання укладеного договору. Представник позивача у судове засідання року з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання 26.12.2014 року не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, однак у судовому засіданні 01.12.2014 року позовних вимог не визнала, подала до суду письмові заперечення на позов, в яких просила суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог. Заслухавши, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено обов'язок продавця (виробника, виконавця) передати споживачеві продукцію належної якості. Судом встановлено, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виготовлення меблів, згідно якого, відповідач взяв на себе зобов'язання виготовити та передати комплект кухонних меблів, а позивач прийняти товар належної якості та оплатити його вартість, згідно умов вказаного договору (а.с.6-8). Відповідно до п. 2.3 договору позивач внесла авансовий платіж за товар у розмірі 70% від загальної суми вартості кухонних меблів у сумі 24865 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком №02/27 від 27.03.2014 року (а.с.11). Крім того, позивачем додатково сплачено за кухонну мийку зі штучного каменю у сумі 4320 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком №01/27 від 27.03.2014 року (а.с.12). Згідно з п. 3.1. договору термін виготовлення товару складає 35 робочих дні, який починається обчислюватись з наступного дня після дати технологічного обміру продукції та визначається на 15 травня 2014 року. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачене законодавством. У разі коли вартість роботи (послуг) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє від виконання зобов'язання в натурі». Відповідно до приписів п. 6.2. договору, укладеного між сторонами, виконавець за даним договором за порушення термінів несе наступну відповідальність: 0,05% за кожен день прострочки, але не більше 5% від загальної суми даного договору. Станом на день ухвалення рішення суду умови договору не були виконанні відповідачем, тому за період з 16.05.2014 року по цей час загальна сума пені має становити 5% від загальної суми договору, а саме: 1776 грн. 10 коп. (35522,00 грн. х 5% / 100% = 1776,10 грн.). Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 2 згаданої статті ЦК передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовувала тим, що ситуація, що склалась, завдає позивачу значного емоційного та душевного дискомфорту та страждань, що відображається на її фізичному здоров'ї. Крім того, позивач і надалі несе збитки, оскільки не має можливості проживати в своїй квартирі через відсутність кухонних меблів та мийки, внаслідок чого змушена проживати в орендованій квартирі та нести великі збитки щомісячно сплачуючи орендну плату за квартиру. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задовольнити у сумі 1000 грн. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial