Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася в суд із вказаним позовом. Вимоги обґрунтовувала тим, що 12 травня 2012 року вона домовилась з [PERSON], який в подальшому помер, про придбання автомобіля марки ЗАЗ моделі TF699P, 2008 року випуску, колір сірий, кузов Y6DTF699P8W400254, обєм двигуна 1386, реєстраційним номер [NUMBER], зареєстрований Смілянським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 23.09.2008 року, який належить [PERSON] (далі Відповідач 1). З цією метою вона передала [PERSON] кошти в сумі 5\~300 доларів США, на підтвердження чого останнім було надано розписку, що він отримав кошти за продаж автомобіля. У звязку з вказаним 24 липня 2012 Відповідач 1 видав на імя позивача довіреність. Проте перереєструвати автомобіль вона не має можливості, так як постановою б/н від 16.10.2015 року на автомобіль накладено арешт через наявність незавершеного виконавчого провадження щодо боржника Відповідача 1. У звязку з вказаним просила суд визнати право власності на автомобіль та звільнити його з-під арешту. В судовому засіданні сторона позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі до суду не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату та час слухання справи, їх неодноразова неявка без поважним причин не перешкоджала слуханню справи. Представник третьої особи з вимогами не погоджувався. Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої вимоги обґрунтовувала наявністю довіреності на її імя від власника Відповідача 1 щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, що на її думку являється підставою для визначення за нею права власності на це майно. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Так, загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у\~главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК Україниз урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200\~та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями\~глави 17 ЦК України. За частиною третьою\~статті 244 ЦК України\~довіреність\~це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша\~статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу\~це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15, та відповідно до вимог ч.1\~ст. 360-7 ЦПК України\~вона врахована при розгляді даної справи. Оскільки судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, він не знятий з обліку в уповноваженому органі та на момент звернення позивача із даним позовом і є зареєстрованим за Відповідачем 1, то суд приходить висновку, що легковий автомобіль марки ЗАЗ моделі TF699P, 2008 року випуску, колір сірий, кузов Y6DTF699P8W400254, обєм двигуна 1386, реєстраційним номер [NUMBER] являється власністю [PERSON] і довіреність від його імені не передає право власності на цей автомобіль Позивачу, а регулює відносини представництва. У звязку з вказаним, в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed