Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб виконкомом Прокуравської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області за актовим записом №5. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дачка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, в результаті чого між ними виникають сварки та різні непорозуміння. Протягом останніх трьох місяців разом не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаємоповаги та любові. А тому, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Діти проживають разом із позивачем та вона просить залишити їх і надалі проживати із нею. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. На адресу суду відповідач надіслав відзив, у якому він фактично стверджує, що сім`я розпалась з вини позивача, поновити шлюбні стосунки наразі не представляється можливим та не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення дітей проживати із [PERSON] , але зобов`язати останню не чинити йому перешкод у спілкуванні із дітьми та у його участі у їх вихованні. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб Прокуравської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області за актовим записом №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сім`я сторін розпалася та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом тривалий час не проживають, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, зійшлися у поглядах щодо втрати між ними взаємоповаги та любові. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. А згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із врахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд вважає, що укладений між сторонами шлюб слід розірвати. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявляла клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища а тому суд вважає за доцільне залишити їй існуюче прізвище « [PERSON] ». Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із матір`ю - [PERSON] , що сторонами погоджено. Враховуючи, що судом не встановлено обставин щодо перешкоджання позивачем відповідачу у спілкуванні із дітьми та/або у його участі у їх вихованні, а відповідачем з даного приводу зустрічний позов не заявлявся - вимогу [PERSON] щодо зобов`язання позивача не чинити йому перешкод у спілкуванні із дітьми та участі у їх вихованні, викладену у його відзиві на позовну заяву про розірвання шлюбу - слід залишити без розгляду. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. У позовній вимозі щодо покладення на відповідача витрат, пов`язаних з реєстрацією розірвання шлюбу, слід відмовити, оскільки відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, а витрати, пов`язані із реєстрацією розірвання шлюбу органом РАЦС, здійсненною на підставі рішення суду, сторони не несуть. За змістом ст.141 ЦПК України: у разі задоволення позову судові витрати (в тому числі - судовий збір) покладається на відповідача. Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок під час звернення із даним позовом до суду підлягає стягненню із відповідача на її користь. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial