Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, за уточненою позовною заявою просила згідно з п.4.1 договору на туристичне обслуговування стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ на користь [PERSON] агентську винагороду в сумі 10930,0 гривень, згідно з п.5.4. договору на туристичне обслуговування стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі Тури» і Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 160\~300,0 гривень, згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі Тури» і Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на користь [PERSON] пеню у сумі 81753,0 гривень; стягнути солідарно з ТОВ „БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі Тури» і Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на користь позивачки моральну шкоду в сумі 5\~000,0 гривень. В обґрунтування позову посилалась на наступне. 17.06.2015 року між позивачкою і ТОВ «Блю Марлін Тревел» укладено договір на туристичне обслуговування. 17.06.2015 року позивачкою оформлено замовлення на бронювання туристичних послуг на здійснення туру у термін з 08.07.2015 року по 15.07.2015 року у п'ятизірковому готелі «Club Calimera Senna Palace». Зазначені туристичні послуги оплачені позивачкою 17.06.2015 року у розмірі 91\~080,0 гривень. Втім, станом на 08.07.2015 року з вини відповідачів позивачка не отримала замовлених та оплачених туристичних послуг, кошти їй повернуті не були, у звязку з чим позивачка звернулась до суду із вказаними позовними вимогами. Ухвалою суду від 10 листопада 2015 року позов в частині усіх позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРЕЖА АГЕНЦІЙ «ГАРЯЧІ ТУРИ» про захист прав споживача залишено без розгляду за заявою представника позивача. В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити В судове засідання зявився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ», позовні вимоги в частині стягнення 10\~930,0 гривень визнав, в іншій частині позовних вимог заперечував щодо їхнього задоволення. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРЕЖА АГЕНЦІЙ «ГАРЯЧІ ТУРИ» в судове засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином. Суд вислухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, за наслідками чого вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом установлені наступні фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами письмових доказів. 17.06.2015 року між позивачкою і ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» укладено договір на туристичне обслуговування. 17.06.2015 року позивачкою оформлено замовлення на бронювання туристичних послуг на здійснення туру до Туреччини в термін з 08.07.2015 року по 15.07.2015 року у п'ятизірковому готелі «Club Calimera Senna Palace». Зазначені туристичні послуги оплачені позивачкою 17.06.2015 року у розмірі 91080,0 гривень згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4 від 17.06.2015 року, копія якої додана до матеріалів справи. 18.06.2015 року відповідач в особі ТОВ «ТТВК» підтвердив отримання заявки на туристичні послуги, які були замовлені позивачкою у ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ», надіславши відповідні письмові підтвердження за №№ 565611\\01, 565608\\01, що надані до суду представником ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ». 30.06.2015 року ТОВ «ТТВК» підтвердив про анулювання заявки на туристичні послуги, які були замовлені позивачкою у ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ», надіславши відповідні письмові підтвердження за №№ 565611/03, 565608\\02, копія яких наявна в матеріалах справи. Станом на 08.07.2015 року [PERSON] замовлених та оплачених туристичних послуг не отримала. Згідно з п.1.1 договору на туристичне обслуговування від 17.06.2015 року турфірма зобовязується забезпечити надання туристу комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобовязується на умовах цього договору прийняти та оплатити ці послуги. При укладанні зазначеного договору на туристичне обслуговування ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» діяло на підставі субагентського договору №000116 від 01 вересня 2013 року, укладеного з іншим відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРЕЖА АГЕНЦІЙ «ГАРЯЧІ ТУРИ». Так, відповідно до п.1 зазначеного договору ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» і ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі Тури» виступають у якості посередників щодо реалізації туристичного продукту туроператора ТОВ «ТТВК». Відповідно до п.4.6 субагентського договору №000116 від 01 вересня 2013 року кошти, що були надані позивачкою ТОВ «Блю Марлін Тревел» і частину з яких були у подальшому перераховано до ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі Тури» у розмірі 80150,0 гривень, згідно з платіжним дорученням № 286 не є власністю ні турагентства, ні субагенга, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з туроператором, яким є ТОВ «ТТВК», за винятком агентської винагороди субагента, які є власністю субагента. Таким чином, з урахуванням п.4.6 субагентського договору, ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» первинно правомірно отримало частину отриманих коштів від позивачки у сумі 10930,0 гривень у якості агентської винагороди за надані послуги, які позивачка в подальшому не отримала і які не були повернуті відповідачем. У звязку з ненаданням туроператором послуг з власної вини відпали правові підстави для набуття цим відповідачем прав на агентську винагороду. Отже, враховуючи наведені обставини, а також, що у відповідній частині позовні вимоги представник ТОВ «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» визнав, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЮ МАРЛІН ТРЕВЕЛ» про стягнення суми у розмірі 10\~930,0 гривень. Щодо вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» судом враховано наступне. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про туризм» суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно з ч.1.ч.2 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. За правилом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із ч. 10 ст. 20 вказаного Закону якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 цього Закону за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРЕЖА АГЕНЦІЙ «ГАРЯЧІ ТУРИ» 15 травня 2013 року укладено агентський договір № 132-13 по реалізації туристичних продуктів, предметом якого є зобовязання турагента за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту туристу. Згідно з п.2.4 цей договір є формою підтвердження повноважень турагента. Таким чином, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб'єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор. За правилом ч.11 ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Отже, згідно із наведеною нормою закону саме туроператор є особою, яка несе відповідальність перед туристом невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо того, що ним не виконано своїх обовязків через відсутність оплати коштів з боку турагента, з огляду на таке. За загальним правилом, встановленим ч.11 ст.20 Закону України «Про туризм» саме туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Наведеною статтею наведені також підстави для звільнення туроператора від відповідальності: 1) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; 2) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; 3) невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Таким чином, враховуючи, що вказана туроператором обставина не підпадає під жодну з підстав, наведену у цитованій статті, суд вважає заперечення необґрунтованими та не приймає їх до уваги. Будь-які правовідносини, що виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРЕЖА АГЕНЦІЙ «ГАРЯЧІ ТУРИ» внаслідок невиконання однією із сторін умов агентського договору не могли вплинути на права позивача, який належним чином виконав умови договору на туристичне обслуговування, та мали вирішуватись в окремому провадженні. При цьому, згідно з п.5.4 договору на туристичне обслуговування, у випадку невиконання належним чином зобов'язань, передбачених цим договором, матеріальна шкода, що спричинена позивачці за цим договором обмежується розміром подвійної оплати вартості туристичного продукту (туристичних послуг), тобто, 80150,0*2 = 160300,0 гривень. Також, відповідно до ч. 5 ст.10 Закону України « Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, згідно з наданим розрахунком, виходячи з розміру вартості послуги і кількості днів прострочення, починаючи з 08.07.2015 року по 10.08.2015 року (34 дні) пеня складає: 81753,0 гривень (80150/100*3*34). Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди судом враховано наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору туроператором встановлені ст.25 Закону України «Про туризм», згідно із якою туристи і екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Встановивши факт неналежного виконання договору відповідачем, беручи до уваги, що такими діями відповідач порушив нормальний уклад життя позивачки, заподіяв моральні й душевні страждання, повязані з неможливістю реалізувати придбані послуги великої вартості, тривалим утриманням та неповерненням коштів, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано неналежним виконанням умов договору. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на це інші обставини або міркування суду, не повязані з обраною позивачем підставою позову, не можуть слугувати для його задоволення. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога про стягнення з ТОВ «ТТВК» на користь [PERSON] на відшкодування сплаченої суми судового збору 243,60 гривні, а також суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ТТВК» в дохід держави суму судового збору в розмірі 2420,53 гривень.

Outcome: partial