overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 31.01.2013 року, та уточнюючи востаннє позовні вимоги 03.03.2014 року, в їх обґрунтування представник позивача - [PERSON] вказує на те, що 12.04.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Хюндай модель Гетс, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER], тип ТЗ - легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER], оформлений письмовою розпискою, в якій зазначалося, що [PERSON] сплатила [PERSON] за автомобіль грошові кошти у розмірі 72 000 грн. Зі свого боку, [PERSON] видала на ім'я [PERSON] довіреність ВРК № 059312 від 12.04.2011 року, якою уповноважила останню користуватися та розпоряджатися вищевказаним автомобілем. На момент купівлі-продажу спірного автомобілю позивачу було відомо, що до 2009 року він перебував у заставі, проте станом на час видачі довіреності Договір застави транспортного засобу - автомобіля Хюндай модель Гетс, реєстраційний номер, [NUMBER], втратив свою дію, у зв'язку з повним виконанням [PERSON] забезпеченого заставою кредитного зобов'язання, про що у наданому останньою Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухового майна зазначено про вилучення запису про обтяження на спірний автомобіль. Будь-яких інших обмежень чи обтяжень на даний автомобіль встановлено не було. В подальшому позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного автомобіля та визнання права власності. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано довіреність ВРК № 059312 від 12.04.2011 року, за якою [PERSON] довірила [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем Хюндай, модель Гетс 2007 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] удаваним правочином. Визнано укладеним між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила автомобіль марки Хюндай модель Гетс 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип ТЗ - легковий комбі-В з реєстраційним номером, [NUMBER]. Визнано за [PERSON] право власності на зазначений автомобіль. Як стало відомо позивачу, 17.08.2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Хоменко О.Ю. було накладено арешт на рухоме майно [PERSON], в тому числі і на спірний автомобіль, тоді як на сьогоднішній день право власності на даний автомобіль на законних підставах визнано за [PERSON] Накладення арешту на спірний автомобіль порушує права [PERSON] вільно володіти, користуватися і розпоряджатися ним, у зв'язку з чим, представник позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що після смерті її сина залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 11,64 га, розташованої на землях КСП ім. Генерала Карбишева. При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, оскільки нею не надано сертифікат на право на земельну частку (пай), так як він не зберігся. Просила визнати за нею право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача на позові наполягає, представник відповідача з позовом згоден. \~Відповідно до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України\~у\~ разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Судом встановлено, що 24.01.2009 року помер [PERSON], син позивача, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 11,64 га, розташованої на землях КСП ім. Генерала Карбишева (а.с. 5, 10). На момент смерті [PERSON] разом з ним за адресою: с. Волинське Каховського району Херсонської області, вул. Гагаріна, буд. № 16 були зареєстровані його мати, позивач по справі та брат (а.с. 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, ч. 3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернулася позивач [PERSON], інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 7). При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, оскільки нею не надано сертифікат на право на земельну частку (пай), так як він не зберігся. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки вона є спадкоємцем за законом, відмову від спадщини не заявляла та іншим чином визнати право на належне їй спадкове майно, яке залишилося після смерті сина та складається з земельної ділянки, не має змоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з будинку з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS] . Діти померлого спадкодавця від спадщини відмовилися, інші спадкоємці відсутні. При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок з надвірними будівлями. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву у відповідності до якої з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача. Наявність родинного зв`язку між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з будинку з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS] . При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок з надвірними будівлями (а.с. 9). Згідно довідки КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» від 21.09.2018 року № 12139 право власності на будинок [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року не зареєстроване (а.с. 8). Спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] є позивач по справі, діти позивача від спадщини відмовилися, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом, відмову від спадщини не заявляла та іншим чином визнати право власності на належне їй спадкове майно, яке складається з будинку з надвірними будівлями не має\~змоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги мотивовано тим, що після смерті її сина, померлого [INFO] року залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки квартири [ADDRESS]. При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, оскільки місце реєстрації сина на момент смерті було вказано м. Київ. Просила встановити, що останнім місцем проживання померлого сина [PERSON] є [ADDRESS]. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач на позові наполягає, представник відповідача з позовом згоден. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який був сином позивача (а.с. 3, 4). Після укладення шлюбу з [PERSON] позивач, яка до укладення шлюбу мала прізвище «[PERSON]», змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6), про що свідчить і паспорт громадянина України (а.с. 6, 12, 13). Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, син позивача [PERSON] змінив своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1994 року, позивачу та її померлому сину на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). При зверненні позивачем до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав їй було відмовлено, оскільки не було надано документів, з якими можна визначити місце відкриття спадщини (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки, наданої ОСББ «Контакт» № 95 від 25.10.2018 року, син позивача [PERSON] у 2002 році був тимчасово виписаний на період навчання у м. Київ, а з 12.11.2003 року і до моменту смерті [INFO] року постійно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення місця відкриття спадщинипісля померлого сина [PERSON] необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири № [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та згідно Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 18.05.2018 року позивач отримав лист про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заповітом від 28.05.2002 року [PERSON] заповіла все майно доньці [PERSON]. Просила суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок та всі надвірні будівлі і споруди, які знаходяться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, у своїй заяві просить справу розглядати за її відсутності та відсутності, позов підтримує. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до листа Басова О. М., приватного нотаріуса Олешківського районного нотаріального округу від 18.05.2018 року позивачу запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті її матері, що підтверджується листом Олешківської державної нотаріальної контори від 04.02.2019 року № 91/01-16. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою, відповідач визнав позов та визнання ним позову не порушує права інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку № 13, що знаходиться за адресою вул.Гвардійська м.Коростишів. Відповідач зареєстрований у житловому будинку за вищевказаною адресою, хоча в ньому тривалий час не проживає, не несе витрати по утриманню будинку, фактично проживає за іншою адресою, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй частиною житлового будинку, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації з належної їй частини будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, суду пояснив, що проживає тривалий час за іншою адресою, просить суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 13.11.2013р. вона є власником 1/2 частини житлового будинку № 13, що знаходиться по вулиці Гвардійській м.Коростишів. Відповідно до копії домової книги відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с.8-9). Із актів депутата № 140 від 23.02.2015р., № 915 від 26.11.2013р., №243 від 28.03.2013р. вбачається, що [PERSON] в зазначеному будинку не проживає. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності власник майна \~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власника, пов'язані з правом розпорядитися ним. \~ Оскільки відповідач вибув з будинку № 13 по вул.Гвардійська м.Коростишів на інше постійне місце проживання, де мешкає до цього часу, добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, договір житлового найму відсутній, то ним порушено право власності і право позивача щодо вимоги захисту порушеного права є законним, у звязку з чим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування 1/2 частиною житлового будинку, що належать на праві власності позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані у житловому будинку за вищевказаною адресою, хоча в ньому тривалий час не проживають, не несуть витрати по утриманню будинку, фактично проживають за іншою адресою, чим створюють позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним їй будинком, оскільки в добровільному порядку відповідачі відмовляються знятися з реєстрації з належного будинку. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідачі позов не визнали, суду пояснили, що проживали за вказаною адресою протягом тривалого часу. Однак через постійні конфлікти з позивачем були змушені залишити будинок та наймати собі інше житло. Також зауважили, що даний спір вже перебував на розгляді Коростишівського суду. Просять суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача, відповідачів, дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності за законом [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Із акту депутата № 271 від 08.04.2015 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в зазначеному будинку не проживають з 12.09.2011р. Рішенням Коростишівського районного суду від 21.03.2012 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням у зв'язку з переїздом на інше місце проживання відмовлено за безпідставністю (а.с.10-11). Як і в попередньому позові позивач безпідставно посилається на ст.107 ЖК України, хоча вказана стаття регулює питання користування жилими приміщеннями в будинках державного та громадського житлового фонду, хоча позивач проживає в будинку, яким володіє на праві приватної власності. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Враховуючи те, що позивач вже зверталася до суду з аналогічним позовом, є рішення суду, яке набрало законної сили, у поданому нині позові позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд приходить до висноку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , 1958 р.н., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народженя серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Після смерті дядька відкрилась спадщина на нерухоме майно, на земельну ділянку площею 4, 3974 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Старосілецької сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НБ № 349525. Проте постановою нотаріуса Коростишівського нотаріального округу Мошковської З.І. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк звернення з поважних причини, у зв`язку з тим, що не знала про існування державного акту на право власності на земельну ділянку, вона є єдиною спадкоємицею, тому просить визначити додатковий для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Старосілецької сільської ради Куцаківський О.Г. в судове засідання не з`явивсь, направив заяву до суду, в якій просять розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачами позову та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved