Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2010 року, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.10.2017 року розірвано. За час спільного подружнього життя у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і на даний час вони проживають окремо один від одного. Син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Її дохід не дозволяє самостійно утримувати дитину. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 09.10.2010 року, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 06.10.2017 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, тому кошти на утримання дитини (аліменти) присуджує суд. Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність інших неповнолітніх дітей чи утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує обов'язок матері надавати утримання дитині. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: approved