Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою до відповідачів, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрованим в [ADDRESS]. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок за вищевказаною адресою, що належав йому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Лучицької сільської ради 21.07.1989р. та оригінал якого було втрачено, у зв'язку із чим 16.06.2014 року виконкомом сільської ради видано його дублікат, земельної ділянки площею 1,2182га, що розташована на території Лучицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №053316 від 27.01.2003року, а також грошових вкладів на рахунках [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] в ТВБВ №10013/0257 АТ «Ощадбанк» м. Сокаль. Заповітом від 22.03.2001 року [PERSON] все належне йому майно заповів своїм дочкам, а саме позивачці [PERSON] та її сестрі - [PERSON]. Сестра позивачки 25.12.2012 року подала у нотаріальну контору заяву в якій відмовилась від належної їй частки за заповітом батька в користь мами - [PERSON] та висловила своє небажання приймати спадщину, однак дана заява в силу приписів ст. 553 ЦК УРСР 1963р. прийнятою при відкритті спадкової справи бути не може, так як подана з пропуском 6-ти місячного строку для подання такої. В свою чергу, [PERSON] 03.07.2013 року подала у нотаріальну контору заяву в якій надала згоду на включення позивачки до кола спадкоємців після смерті [PERSON], в результаті чого у неї з позивачкою мали виникнути рівні частки у спадщині. В квітні 2014 року позивачка із мамою звернулись у нотаріальну контору, де остання висловила своє бажання подати заяву про відмову від частки спадщини в користь позивачки, однак їм роз'яснено, що для подання вказаної заяви законом визначено відповідний строк, який пропущено та який поновленню не підлягає. Разом з тим, позивач вважала, що прийняла спадщину після батька так як проживала з ним та доглядала його, фактично вступила в управління спадковим майном, однак зареєстрованою за місцем його проживання не була. Крім цього, при огляді документів встановлено, що втрачено оригінал заповіту батька та свідоцтва про право власності на спадковий будинок, з приводу чого сільською радою видано дублікати вказаних документів. В даний час мама позивачки [PERSON] проживає із нею, позивач здійснює її догляд, відповідно зрозуміла її відмова від спадщини на користь позивачки, однак відповідач [PERSON] встановивши, що її відмова від спадщини на користь мами не може бути прийнята нотаріусом заперечує щодо спадкування майна батька лише позивачкою. Таким чином, оскільки у сторін виник спір щодо часток у спадковому майні, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку та грошові вклади в порядку спадкування після смерті батька. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, подали заяви, у яких зазначають, що позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення, розгляд справи просять проводити без їх участі. Представник третьої особи Лучицької сільської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення даного позову, справу просить розглядати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено з оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] помер [PERSON]. Із копії дубліката свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 21.07.1989р., виданого 16.06.2014р., встановлено, що [PERSON] належить будинковолодіння в [ADDRESS]. Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії I-ЛВ №053316 від 27.01.2003 року, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,2182га, що розташована на території Лучицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оглянувши довідку №5397 від 11.06.2014р. видану ТВБВ №10013/0257 філія-Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», встановлено, що на ім.»я [PERSON] відкрито рахунки: [NUMBER] на суму 2480,50грн., [NUMBER] на суму 2983,20грн. та [NUMBER] на суму 344,80грн., які знаходяться в ТВБВ №10013/0257 м. Сокаль. Із копії заповіту [PERSON] від 22.03.2001 року, встановлено, що все належне йому майно в рівних частках він заповів своїм дітям - [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки №81 від 11.02.2014р. виданої Лучицькою сільською радою, встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрованим в [ADDRESS]. На день смерті з ним проживала та була зареєстрованою його дружина [PERSON]. Дослідженою копією заяви [PERSON] від 25.12.2012р. поданої у Сокальську державну нотаріальну контору, встановлено, що вона відмовляється від спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в користь її мами [PERSON]. Із копії заяви [PERSON] від 03.07.2014р. встановлено, що вона надає згоду на включення [PERSON] до кола спадкоємців після смерті її батька [PERSON]. В свою чергу, згідно ст. 553 ЦК УРСР 1963р., що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно, в силу приписів ст. 553 ЦК УРСР подана відповідачем [PERSON] 25.12.2012р. у нотаріальну контору заява про відмову від спадщини прийнятою бути не може. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON], як спадкоємець за заповітом та відповідач [PERSON] як спадкоємець за законом [PERSON] не претендують на належні їм частки у спадщині останнього, однак їхні відмови нотаріусом прийняті бути не можуть. Із пояснень позивачки наведених у позовній заяві встановлено, що вона проживала із батьком до дня його смерті та фактично в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину, однак зареєстрованою за місцем проживання батька не була. В свою чергу, відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадкування вказаного майна після смерті батька [PERSON].

Outcome: approved