Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає в належній їй на праві приватної власності квартирі [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради № 1 від 21.07. 2016 № 2446 в належній їй на праві приватної власності квартирі зареєстровано її колишній чоловік - [PERSON] та її донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач з липня 2010 року виїхав спочатку до своїх родичів, а згодом проживав в іншої жінки. Вказує, що на даний момент їй точно не відомо про дійсне місце перебування її колишнього чоловіка. Відповідач протягом останніх шести років не проживає і на момент подання позовної заяви не має власних речей у її квартирі, ніяких витрат по утриманню квартири не несе та не має наміру сплачувати комунальні послуги, які значно зросли протягом останнього календарного року. Практично всі договори на комунальні послуги підписані на її ім?я Не дивлячись на її прохання знятися з реєстраційного обліку в квартирі, відповідач, починаючи з 2011 року відмовляється добровільно зніматися з реєстраційного обліку з житлового приміщення.. А тому, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. А тому суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09 серпня 1997 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради № 1 від 21 липня 2016 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] в квартирі зареєстровано 3 особи, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], не утримує дане житло, не сплачує комунальні послуги більше п'яти років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Також, судом було встановлено, що позивачем помилково було сплачено судовий збір. Вона є інвалідом другої групи, а тому, від сплати судового збору звільнена. А тому, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернути позивачу помилково сплачений нею судовий збір. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, ЦК України України,

Outcome: approved