Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 12.07.2003 року по 30.03.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Використовуючи свій авторитет батька, нав'язуючи синові своє особисте бачення відносин між чоловіком та жінкою, умисно обмовляючи її, відповідач викликав зневажливе ставлення сина до неї як до матері, яке постійно та у будь-який спосіб заохочує. На даний час вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Дитина мешкає з відповідачем, який його самостійно виховує. Проте вважає, що в інтересах сина проживати саме з нею. Вона має постійну роботу. Її робочий день триває 8 годин, тому вона має час займатись із сином вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Крім того, вона має самостійний стабільний дохід, завдяки чому може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, матеріальної та моральної забезпеченості. Вона проживає у приватному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] з нею в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і пояснили, що відповідач перешкоджає зустрічам позивача з сином, чим справляє на неї психологічний тиск. Внаслідок цього син став її уникати, не йде на контакт. Між тим, вона приходила до школи та чекала перерви, щоб поспілкуватися з сином, непомітно для нього відвідувала його занняття з тайського боксу. В день народження сина вона його розшукувала, щоб привітати з днем народження, проте навіть подарунок син брав від неї, озираючись на тата. 01.09.2016 року вона прийшла до сина на лінійку, де також був присутній відповідач із своїми родичами. Син знову почав тікати та ховатися від неї. Тому вона передала йому цукерки через вчительку. 13.10.2016 року вона звернулась до Служби в справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Київської області для встановлення графіку зустрічей з дитиною і такий графік було встановлено. Проте вважає, що в інтересах дитини проживати разом з матір`ю та просить визначити місце проживання сина разом з нею. Відповідач та його представник проти позову заперечують і пояснили, що відповідач ніяким чином не перешкоджає зустрічам позивача з сином та їх спілкуванню, а навпаки протягом 2015 року, коли позивач висловлювала бажання, привозив до неї дитину. Так, Новий 2015 рік син святкував з матір`ю в будинку, де вона проживає разом із сестрою та її сім`єю. Та наступного дня позивач зателефонувала йому і попросила забрати сина, так як він не ладить з дітьми її сестри. Потім телефонував сам [PERSON] і просив, щоб він його забрав, бо дитина тітки ламає його іграшки. Така ж ситуація сталася приблизно через місяць, коли син знаходився у позивача. Дитина сестри порвала його книжку, а [PERSON] його штовхнув. В конфлікт втрутилася сестра позивача, яка почала обзивати [PERSON]. Для хлопця було дуже образливо, що мати не захистила його, а підтримала свою сестру. В березні 2015 року [PERSON] виявив бажання, щоб позивач забрала його від репетитора з англійської мови, але в неї не було часу. Тоді він запропонував заїхати за нею і всім разом поїхати до Білої Церкви, на що позивач погодилась. Вони відпочили у Білій Церкві, а коли привезли позивача додому, [PERSON] кинув пітарди. На це зять позивача відчинив двері в машину і почав його обзивати. Після цього син не захотів бачитися з сім`єю позивача. В квітні 2015 року на прохання [PERSON] вони зустрілися з позивачем на заправці, попили чай, після чого [PERSON] запросив матір до себе. З цієї нагоди син власноручно спік торт. Позивач прийшла та, коли їй зателефонувала сестра, зазбиралася додому. Син благав її не йти, але приїхав зять і забрав її додому. Після цього йому телефонувала вчителька та повідомила, що [PERSON] хотів викинутися з вікна. Протягом всього наступного літа позивач до сина не навідувалась, а з листопада 2015 року [PERSON] сам втратив бажання спілкуватись з матір`ю, пояснював, що вона його не захищає і постійно обманює: обіцяє переночувати у нього та обіцянки не виконує. Він ніколи не налаштовув дитину проти позивача, а навпаки, постійно говорить йому про необхідність спілкування з матір`ю, однак син не бажає з нею зустрічатись. Вони з сином проживають у двохкімнатній квартирі, яка є його особистою власністю. Він має гарний дохід від підприємництва, самостійно здійснює догляд за дитиною: готує, пере, прасує одяг. Син займається англійською мовою, відвідує заняття з тайського боксу, волейболу, разом з ним ходить на рибалку. У них з сином склались довірливі стосунки. Просить визначити місце проживання дитини разом з ним. Малолітній [PERSON], [INFO] в присутності педагога - класного керівника [PERSON] пояснив, що бажає проживати разом з батьком [PERSON], з яким він фактично проживає. Мати не проживає з ними три роки. Останній раз він спілкувався з матірю, коли приїздив на минуле судове засідання. Після цього вони не спілкувались. На маму він ображений за те, що вона не захистила його від двоюрідних брата та сестри, які два роки тому, коли він був у них в гостях, били його та обзивали. Після цього мати двічі хотіла зустрітися з ним у Василькові та призначала час, але він не хотів з нею спілкуватись. З батьком вони все роблять удвох. Він возить його на секції і до школи, готує, прасує, організовує розваги. Вважає, що йому краще жити разом з батьком. Представник органу опіки та піклування вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як комісія з питань захисту прав дітей прийшла до висновку, що в інтересах дитини, проживати разом з відповідачем, враховуючи думку дитини. Суд, заслухавши сторони, їх представників, малолітнього [PERSON], [INFO], представника органу опіки та піклування та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з липня 2003 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач працює на посаді помічника судді управління забезпечення діяльності судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.13). Її заробітна плата в період з січня 2015 року по червень 2015 року склала 57052 грн 08 коп (а.с.14). Наказом керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №755-к від 07.09.2015 року позивачу в період з 14.09.2015 року по 31.12.2015 року було встановлено індивідуальний графік роботи (а.с.60). На день подання позову сторони та їх малолітній син [PERSON], [INFO] зареєстровані в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Фактично відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.172), яка належить йому на праві власності (а.с.198-201); за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.174,175). Як фізична особа - підприємець, відповідач з 29.07.2015 року перебуває на обліку у Васильківській ОДПІ. Сума отриманого ним за 2015 рік доходу становить 84000 грн (а.с.176). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON], [INFO], складеного комісією Служби у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Київської області 11.08.2015 року, за адресою: [ADDRESS] умови проживання задовільні. В квартирі чисто, охайно. Квартира об лаштована всіма необхідними меблями та побутовою технікою. Дитині виділено окрему кімнату, де є всі необхідні речі для її фізичного та розумового розвитку. Стосунки в сім`ї дружні, доброзичливі (а.с.63). З висновку Васильківської районної державної адміністрації Київської області №П 227.25 від 01.04.2016 року вбачається, що в розмові із спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] виявив бажання проживати з батьком, наполягав на визначенні місця його проживання разом з батьком. Про це на засіданні комісії з питань захисту прав дітей повідомила і мати [PERSON](а.с.179). Відповідно до інформації, наданої директором школи, де навчається [PERSON], батько постійно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини, допомагає у підготовці та проведенні позакласних заходів. [PERSON] має своє власне житло, а саме 1/3 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає в орендованій квартирі у м.Києві в зв`язку з її роботою. Про життя дитини вона іноді цікавиться у вчителів школи по телефону. Таким чином проживання сина разом з батьком відповідає його інтересам. Він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого мати забезпечити не взмозі. Таким чином, орган опіки та піклування ввжає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно розпорядження Васильківської районної державної адміністрації №327 від 13.10.2016 року позивачу встановлено порядок побачень з дитиною [PERSON], [INFO] (а.с.151). Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що на день розгляду справи малолітній [PERSON] досяг десяти років, що дає йому право брати участь у визначенні місця свого проживання шляхом надання особистої прихильності одному з батьків, суд при вирішенні спору вважає суттєвим та визначальним бажання дитини проживати разом з відповідачем, в зв`язку з чим в задоволенні вимог позивача про визначення місця проживання дитини з нею відмовляє. Враховуючи наведене, та

Outcome: dismissed