overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який доводився позивачеві [PERSON] чоловіком, а позивачам [PERSON] і [PERSON] - батьком. Після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Позивачі зазначили, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтв про право на спадщину, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому позивачі змушені звертатись за судовим захистом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с. 19). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] (а.с. 20-24). Позивачі є спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 27). Тому, право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] та ј частку земельної ділянки [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 3,69 га, розташованої на території Первомайської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що як єдиний спадкоємець за законом першої черги, після смерті батька, вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила через відсутність правовстановлюючих документів. \~ \~ \~ \~ \~ \~Позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с.11). \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] та ј частку земельної ділянки [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 3,69 га, розташованої на території Первомайської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 13,16).\~ \~ \~ \~ \~Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та земельну ділянку \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~(а.с. 14).\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Позивач зазначила, що як єдиний спадкоємець першої черги за законом, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову через відсутність правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок, тому змушена звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с. 19). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] (а.с. 9-16). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця в установленому порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 21). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,6503 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата. Позивач вказала, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер громадянин [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,6503 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується документами Державного кадастрового реєстратора (а.с. 11-13). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку (а.с. 10). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] Позивач зазначила, що як єдиний спадкоємець за законом першої черги, після смерті чоловіка, вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила через те, що право власності на спадковий житловий будинок не зареєстрований у відповідних органах, тому змушена звертатись до суду за захистом свого порушеного права. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] (а.с. 21-25). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність права власності на спадковий житловий будинок, який не зареєстрований у відповідних органах (а.с. 30). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,26 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Позивач зазначила, що за життя батько на випадок смерті заповіту не складав. Позивач вказала, що після смерті батька вона хворіла і не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 9,26 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до довідки Маловисківської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не зареєстрована. Записами у паспорті та медичною довідкою підтверджується, що заявник [PERSON] має пенсійний вік, проживає за межами Маловисківського району на значній відстані, страждає на тяжкі хронічні захворювання. Наведені обставини вказують на те, що позивач [PERSON] пропустила строк для подання заяв про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки за віком і станом здоров'я має об'єктивні непереборні істотні труднощі на вчинення дій, пов'язаних з прийняттям спадщини. Позивач не відмовилась від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому порушене право підлягає захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітніх дітей. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Тому, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей. Відповідач надіслав до суду заяву про часткове визнання позову, в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячного. Розмір аліментів, який визначено відповідачем, відповідає обставинам, які викладені в статті 182 СК України, тому є підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню дитину. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, тому, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на неповнолітню дитину. Розмір аліментів узгоджено між сторонами до ухвалення судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 12 листопада 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 5). Відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що підтверджується не оспорює відповідач. Таким чином, відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначено позивачем з дотриманням положень статті 182 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 6). Позивач [PERSON] здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, що не заперечує відповідач. Розмір аліментів узгоджено позивачем відповідно до положень в статті 182 СК України. Тому, є законні підстави для часткового задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що в період з 25 травня 2012 року і до 27 липня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 57). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою (а.с. 9). Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів слід визначити відповідно до положень статей 182, 184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки № 738 площею 3,65 га, яка розташована на території Злинської сільської ради. У липні 2015 року їй стало відомо, що від її імені з відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, який вона не підписувала, а тому вважає даний договір недійсним. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] є власником земельної ділянки № 738 площею 3,65 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:1365, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 10 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 436 від 27.10.2015 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки, даний договір не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,0008 га, яка розташована на території Злинської сільської ради. Позивач зазначила, що вона не підписувала договір оренди земельної ділянки з орендарем ТОВ «СТОВ «Авангард», а тому вважає його недійсним. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,0008 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0822, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22 липня 2015 року від імені позивача [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору та витягом про державну реєстрацію. Відповідно до висновку експерта № 48 від 16.11.2015 року підпис у договорі і акті приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що позивач [PERSON] власноручно не підписувала спірний договір оренди земельної ділянки, даний договір не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved