overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання дитини в розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вони мають спільну дитину. З відповідачем вони проживають окремо. Син проживає разом із нею. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину. [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 09 квітня 2020 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача. В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають дітей. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припиненні та вони проживають окремо. Діти проживають разом із нею. [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 28.07.2017 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітей повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача. В позовній заяві позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають дітей. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припиненні та вони проживають окремо. Діти проживають разом із нею. [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач та відповідач мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 04.05.2018 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 24.03.2015 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітей повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. не сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ваелевни, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником будинку №16, який розташований за адресою: смт. Коцюбинське, вул. 8го Березня, Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.01.1992року. Відповідачі по справі, а саме: [PERSON] є рідним братом позивача, [PERSON] невісткою, [PERSON] племінником, [PERSON] донькою, а [PERSON] Ваелевна та [PERSON] онуками. Починаючи з 2006 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають. [PERSON] та [PERSON] Ваелевна не проживають з 1996 року. [PERSON] з 2014 року. Факт не проживання вказаних осіб в будинку № 16 по вул. 8го Березня в смт. Коцюбинське підтверджується актом депутата Коцюбинської селищної ради від 02.06.2015року. Позивач несе сама всі витрати по утриманню житла і по оплаті комунальних послуг. Виходячи з того, що відповідачі більш року в будинку не проживають без поважних причин, не сплачують оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, позивач вимушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідачі в судові засідання не зявлялися, про час та місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачами судових повісток,тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на сімю з чотирьох чоловік було надано відповідно до ордеру від 05.08.1994р. № 57, квартиру №44, яка розташована за адресою: м. Ірпінь, вул. Котляревського, 65. З відповідачем позивач перебувала у шлюбі, після розірвання якого, відповідач продовжував мешкати в зазначеній квартирі. 22.06.2014року, відповідач виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, але не знявся з реєстрації. Відповідно до акту депутата Ірпінської міської ради Київської області, відповідач за вказаною адресою не мешкає з червня 2014року. Позивач несе сама всі витрати по утриманню житла і по оплаті комунальних послуг, у звязку з цим, позивач вимушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток,тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником житлового приміщення квартири № 6, що знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. Дзержинського, 16, що підтверджується договором купівлі продажу № 2-3660 від 22.10.2001р., св|ідоцтвом про право на спадщину №1-509 від 04.03.2008р. та договором купівлі продажу № 1-1997 від 30.09.2009р. 22 жовтня 2010 року позивач дозволила відповідачу зареєструватися за її адресою, однак [PERSON], [INFO], жодного разу не користувався даним житловим приміщенням і не користується ним по сьогоднішній день, що підтверджується актом депутата Ірпінської міської ради від 02.10.2014р. Особистих речей відповідача за місцем реєстрації не має. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти та розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ст.71 Житлового Кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове прйміщення протягом шести місяців. Згідно із ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду та просила позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням-квартири № 6, що знаходиться за адресою м. Ірпінь, вул. Дзержинського, 16. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток,тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторонни по справі являються наймачами [ADDRESS]. [PERSON] не проживає за вищезазначеною адресою протягом багатьох років, участі в утриманні житла не бере, особистих речей його в квартирі немає. Йому ніхто не чинив перепон у користування цим житлом. Однак, він разом зі своєю сімєю, обрали інше місце проживання. Позивачка зазначила, що у період з 2003 по 2008 рік відповідач зі своєю дружиною [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] мешкали у гуртожитку ТОВ «Агропроміндустрія» за адресою: Київська область, Києво-Святошиііський р-н, с. Горенка, вул. Садова, 20/2, кімната №4. З кінця 2008 року та до цього часу, відповідач зі своєю сімєю мешкає за адресою: [ADDRESS], де сплачує всі комунальні послуги. Ця квартира була куплена сімєю відповідача у період шлюбу з [PERSON] та належить їм на праві власності, згідно свідоцтву про право власності на нерухоме майно №207 від 03.12.2010 року Враховуючи вищевикладене, позивач звернулася до суду та просила позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням [ADDRESS]. В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток, тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири №10, яка розташована за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 11а, Київської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09.12.2005 року, витягом з Державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 173 від 12.05.2015 року вбачається, що окрім позивача за адресою: м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 11а/10, також зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка [PERSON] 29.01.2015року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивач зауважила на тому, що відповідач по справі хоча і зареєстрований за вказаною адресою, але майже два роки не проживає, за комунальні послуги не сплачує, у звязку з чим позивач змушена нести додаткові витрати по утриманню квартири, будинку та прибудинкової території, а також за сплату комунальних послуг. Виходячи з того, що відповідач більш року в квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участі у спільному побуті, позивач вимушена була звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток,тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Відділ реєстрації місця проживання Бучанської міської радипро позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 1/6 частина квартири №1 в будинку №9-Б по вул. ос Ястремській (Радгоспній) в м. Буча згідно свідоцтва про право власності на житло №114 , від 22.03.1996р., виданого органом приватизації радгоспу Київський відповідно до розпо рядження №114 від 22.03.1996 р. та 1/6 частина названої квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.07.2009 р., виданого державним нотаріусом Ірпінської міської держнотконтори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за№1-1664. Право власності за позивачкою зареєстровано Ірпінським МБТІ 27-03.1-996 р. №310 в книзі 17145 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме: майно за №15947578 31.07.1999-р., що підтверджується свідоцтвами про право власності на житло, про права власної за заповітом, рішенням Ірпінського міського суду від 18.06.2007 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, техпаспортом. Третім особам по справі [PERSON] сину позивача, [PERSON] - батьку, [PERSON] сестрі ползивачки та [PERSON] - моєму племіннику належить по 1/6 частині вказаної вище квартири згідно свідоцтва про право власності на житло № 114 від 22.03.1996 р., виданого органом приватизації радгоспу Київський відповідно до розпорядження №114 від 22.03.1996 р. Відповідач [PERSON] є племінником [PERSON] і з 12.01.2015 р. зареєстрований у вказаній вище квартирі. Однак за адресою м. Буча вул. Ястремська (Радгоспна) №9-Б кв.1 з моменту реєстрації тобто з 12.01.2015 р. він не проживає без поважних причин більше шести місяців, речей його в помешканні немає, запірні пристрої із квартирі не змінювалися. Він фактично проживає за адресою м. Буча [ADDRESS] разом із своєю матірю [PERSON] та братами [PERSON];, [PERSON], [PERSON] і батьком [PERSON], тому я вважаю, що відповідно до чинного законодавства він має бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування жилим приміщенням та знятий з реєстрації. В добровільному порядку [PERSON] зніматися з реєстрації не бажає. Наведене підтверджується довідкою ф.З, актами депутата, копії яких додаються та можуть підтвердити свідки, список яких я надам окремо. В судове засідання не зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просили слухати в їх відсутність. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток, тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що позивачка є власником 30/100 будинку по [ADDRESS] Ці обставини підтверджуються договором дарування свідоцтвом про шлюб, будинковою книгою. Вулицю Чапаева 18.02.2016р. перейменовано на вул. Багірова. Інша частина будинку належить - [PERSON]. Будинок має два окремі виходи. Фактично маємо чітко визначені приміщення. Ці обставини- підтверджуються ісхні іним паспоріом, договором дарчвання. В будинку була прописна моя тітка - [PERSON], що померла [INFO] та її чоловік [PERSON]. На сьогодні в моїй частині будинку прописаний тільки [PERSON]. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, будинковою книгою. Після того як тітка позивачки подарувала свою частину будинку, за нашою домовленістю, вона й надалі продовжувала в ньому жити разом зі своїм чоловіком. Тобто фактично з власника будинка [PERSON]. стала наймачем, а її чоловік тимчасовим мешканцем, Після смерті [PERSON] , її чоловік [PERSON] і надалі залишився проживати в частині будинку по згоді позивача. Отже , хоча [PERSON] і був прописаним проте він був тимчасовим мешканцем в розумінні сі.98 ЖК України. [PERSON] не був власником вказаної частини будинку, а мав право на проживання як член родини Власника будинку, тітки позивача . [PERSON] користувався частиною будинку, оплачував комунальні послуги. Так як [PERSON], [INFO] потребував постійного догляду, то його дочки - [PERSON] та [PERSON] забрали жити до себе. [PERSON] та [PERSON] тривалий час живуть Італії. При виїзді з даного будинку він забрав всі свої особисті речі. Факт того, що [PERSON] не проживає по місцю реєстрації та переїхав жити до своєї І дочки в інше місце проживання (в Італію), можуть підтвердити свідки, підтверджується актом д депутата. В серпні 2016р. [PERSON] виїхав в інше місце проживання, забравши свої особисті речі але не знявся з реєстрації, В судове засідання не з'явився позивача, надав заяву про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання відповідачем судових повісток, тому суд, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved