Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про зняття арешту, на обґрунтування якої зазначила, що є власником ? частини квартири в [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності, та квартри в [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 24.07.2002. В січні 2018 позивач вирішила продати дану квартиру, проте при оформленні договору купівлі-продажу, позивачу стало відомо про накладення відповідачем арешту та заборона відчуження на вказану квартиру 23.05.2011, на підставі виконавчого листа від 10.12.2009 в звязку з боргом у розмірі 989,89 грн. Як вказує позивач борг нею сплачено повністю, а виконавче провадження закінчено, проте відповідач не може зняти арешт, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено, тому просить рішенням суду зняти вказаний арешт. 12.04.2018 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, та додатково просить скасувати арешт накладений на все майно божника, винесений відповідачем 24.07.2010 на підставі виконавчого листа від 10.12.2009 в звязку з боргом у розмірі 989,89 грн., тобто який був накладений по тому самому виконавчому документі. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги збільшенні підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, при винесенні рішення, покладається на розсуд суду. Третя особа судове засідання не зявилась, подано до суду заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, при винесенні рішення, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази приохоть до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право та їх обтяжень та свідоцтва про право власності на майно, [PERSON] є власником ? частини квартири в [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності, та квартри в [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 24.07.2002 Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, 27.04.2010 за № 9438063 було накладено арешт на все нерухоме майно, зокрема квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], [PERSON], на підставі постанови №17553234 виданий 27.04.2010 ВДВС Обухівського РУЮ, та 23.05.3011 за №11199043 на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], [PERSON], на підставі постанови №17553234 виданий 27.04.2010 ВДВС Обухівського РУЮ. Відповідно до витягу з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження №17553234 на підставі виконавчого листа від 10.12.2009 №2а-8772/09/1070, стягувач Управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області, закінчено в звязку з фактично повним виконанням рішення, сума звернення 1138,87 грн. Відповідно до листа Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на імя [PERSON] від 19.01.2018 №675, останню повідомлено, що арешт на майно не може бути знятий, оскільки відомості про накладення арешту відсутні в звязку з знищенням архівних справ. Таким чином, в судовому зсіданні встановлено, що на все майно позивача, та зокрема на ? частину квартири накладено двічі арешт по виконавчому провадженні, яке на даний час закінчено шляхом виконання. Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, саме при закінченні виконавчого провадження 07.06.2011, відповідно до чинного на той момент законодавства, державний виконавець зобовязаний був винести постанову про зняття арешту з майна позивача. Крім того, норми чинного законодавства (ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження), також передбачають, що у разі у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016, У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до повного задоволення, оскільки виконавче провадження на підставі якого було накладено арешти на все майно боржника, закінчено, що є підставою для зняття арешту з майна. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача, сплачені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved