overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.12.2004 року, видане Хмельницьким міським управлінням юстиції, актовий запис №2901. Позивач перебуває на утриманні бабусі - [PERSON] , а також зареєстрована та фактично проживає із бабусею у [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №В-03-45691, виданою Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 03.11.2020 року. [PERSON] навчається у Хмельницькому торгівельно-економічному коледжі КНТЕУ на денній формі навчання, що підтверджується довідкою, виданою Хмельницьким торговельно-економічним коледжем КНТЕУ від 22.10.2020 року. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів доході (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є [PERSON] [INFO] , яка навчається в Хмельницькому торгівельно-економічному коледжі КНТЕУ на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 що підтверджується довідкою, виданою Хмельницьким торговельно-економічним коледжем КНТЕУ від 22.10.2020 року. [PERSON] в даний час знаходиться на утриманні бабусі - [PERSON] з якою проживає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 47\~162 грн. 00 коп. Позивач посилається на те, що рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Після досягнення дитиною повноліття виконавче провадження було закінчене, залишилася невиплаченою заборгованість у сумі 47 162 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] викликався у судове засідання шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, відзиву на позов не надійшло. Тому суд проводить заочний розгляд\~справи відповідно до положень статті 280 ЦПК України. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що за виконавчим листом 2/3510 від 13 травня 2005 року, виданим Павлоградським міськрайонний судом Дніпропетровської області, стягувалися аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, до повноліття дитини. (а.с.13). Начальником Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надано розрахунок заборгованості за виконавчим листом 2/3510 від 13 травня 2005 року, згідно якої заборгованість станом на момент повноліття дитини [INFO] 47 162 грн. 00 коп (а.с.11-12). Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, що стягувалися з відповідача на сина [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час є повнолітньою особою. До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості, з якого видно, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 04 квітня 2015 року складає 47 162 грн. 00 коп, Аліменти з відповідача на користь позивача стягувалися до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Таким чином заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача (стягувача аліментів) підлягає стягненню за період до 04 квітня 2015 року у розмірі 47 162 грн. 00 коп. Позивача звільнено від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі спадкового договору від 30.09.2009 року належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Каштанова буд. 13а в м. Нікополь Дніпропетровської області. В належному їй житловому будинку з 01.12.1988 року був зареєстрований [PERSON], з яким позивач перебувала у шлюбі з 1989 року по 2009 рік. В 2005 році відповідач зібрав речі та виїхав у невідомому напрямку. \~\~\~\~\~\~\~\~Просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 13а по вул. Каштанова в м. Нікополь Дніпропетровської області.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі спадкового договору від 30.09.2009 року належить на праві приватної власності житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Каштанова буд. 13а в м. Нікополь Дніпропетровської області (а.с.5), що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 9-10) та свідоцтвом про смерть (а.с.28). В належному позивачу житловому будинку з 01.12.1988 року був зареєстрований [PERSON] (а.с. 15, 25), з яким позивач перебувала у шлюбі з 1989 року по 2009 рік (а.с.4). В 2005 році відповідач зібрав речі та виїхав у невідомому напрямку, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 16). Враховуючи той факт, що відповідач з 2005 року не проживає в будинку позивача, а його реєстрація в будинку приносить для позивача лише значні витрати по сплаті за комунальні послуги, беручи до уваги той факт, що відповідач порушує право власності позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить стягнути аліменти в розмірі 14 частина від заробітку на її користь на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач проти позову заперечував та подав зустрічний позов про оспорювання батьківства в якому просить виключити відомості про нього як батька [PERSON], з актового запису про народження № 1057 від 18 жовтня 2012 року. В судовому засіданні [PERSON] та його представник просять суд задовольнити його зустрічний позов, а у стягненні з нього аліментів відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та її представник проти зустрічного позову заперечували та просили відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому зсіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23.03.2012 року зареєстрували шлюб ( а.с.4) У шлюбі [PERSON] народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.2012 року, де батьками записані позивач та відповідач. ( а.с.5) Проведеною судово-генетичною експертизою підтверджено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.( а.с. 53) Таким чином, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, у суду не викликає сумніву, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON]. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що у позові [PERSON] про оспорювання батьківства слід відмовити, а первісний позов [PERSON] про стягнення аліментів слід задовольнити. Донька проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні . Оскільки [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], працездатний, до 10.01.2014 року працював та отримував заробітну плату, а зараз перебуває на обліку у центрі зайнятості, інших аліментних зобов'язань не має і повинен надавати допомогу на її утримання, то суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ? частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.09.2013 року. Відповідно до статті 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно по 1286,00 грн., починаючи з дня подання цього позову до суду і до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 15.07.2005 р., зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 346. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2010 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно, вимушена звернутись до суду. В судове зявилась позивач [PERSON], позов підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. В судове засідання зявився відповідач [PERSON], позов визнав частково, погодився сплачувати 500,00 грн. щомісячно. Заслухавши учасників судового розгляду, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 006262 позивач і відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2005 р., актовий запис № 346. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2010 р. шлюб розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 026579 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що на утримання дитини [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття, що буде відповідати можливостям відповідача і критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить нормам законодавства України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить стягнути на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 14 частина від заробітку та доходів щомісяця до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем сумісне життя не склалось і з квітня 2014 року вони проживають окремо, син проживає разом з нею, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, хоча офіційно працює, отримує заробітну плату. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач проти позов заперечував частково, просив стягнути аліменти у меншому розмірі, оскільки сплачує аліменти на іншу дитину у розмірі 14 частина від заробітку. Третя особа [PERSON], проти позову не заперечувала, хоча зазначила, що позивач та відповідач проживають разом та разом виховують сина [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З квітня 2014 року позивач [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON]. Відповідач працює і отримує заробітну плату в середньому 1300 грн. на місяць. Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі 14 частина з усіх видів заробітку (доходів). З урахуванням уже стягнути аліментів на користь [PERSON], суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, оскільки відносини з відповідачем не склались, що призвело до повного відчуження одне від одного. На даний час кожен з них живе своїм життям. Шлюбні відносини та ведення спільного сумісного господарства вони припинили в серпні 2016 року. Діти проживають з нею, між ними наявний спір про поділ майна. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. В судовому засіданні позивач на розірванні шлюбу наполягала та просила задовольнити, миритись з відповідачем не бажає. Відповідач проти позову не заперечував, зазначив, що миритись з позивачем не бажає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 15.11.1997 року ( а.с. 7). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]( а.с. 6, 10). З серпня 2016 року сторони припинили спільне проживання , ведення спільного господарства та кожен з подружжя живе своїм життям. Діти проживають разом з матірю. На неодноразову пропозицію суду надати час подружжю на примирення і позивач, і відповідач суду категорично заявили про свою незгоду миритись, бо остаточно втратили почуття поваги та кохання один до одного. Між сторонами існує невирішений спір щодо поділу спільного майна подружжя. Суд розглянувши матеріали справи вважає, що зберегти шлюб сторін неможливо. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, оскільки відповідач постійно зраджує її, через що в сімї постійні сварки, що призвело до повного відчуження одне від одного. На даний час кожен з них живе своїм життям. Шлюбні відносини та ведення спільного сумісного господарства вони припинили в січні 2014 року, відповідач фактично створив нову сімю. Від шлюбу вони дітей не мають. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечує, його влаштовує бути одруженим і жити в іншій сімї. В судовому засіданні позивач на розірвання шлюбу наполягала та просила задовольнити, миритись з відповідачем не бажає. Відповідач проти позову заперечував, оскільки між ними існують невирішені питання щодо поділу спільного майна подружжя, вважає, що тільки після поділу майна можливо розірвати шлюб. Також зазначив, що миритись з позивачем не бажає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18.12.2009 року ( а.с. 3,7). Дітей від шлюбу сторони не мають. З січня 2014 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. До жовтня 2014 року відповідач [PERSON] навідувався до позивача забрати свої особисті речі, однак шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони не поновлювали. З січня 2014 року кожен з подружжя живе своїм життям. На неодноразову пропозицію суду надати час подружжю на примирення і позивач, і відповідач суду категорично заявили про свою незгоду миритись, бо остаточно втратили почуття поваги та кохання один до одного. Між сторонами існує невирішений спір щодо поділу спільного майна подружжя. Суд розглянувши матеріали справи вважає, що зберегти шлюб сторін неможливо. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, оскільки з 2015 року вони припинили шлюбні відносини і на даний час кожен з них живе своїм життям. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вона наразі вступила у фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Майнового спору між ними не існує, прізвище змінювати не бажає. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що миритись з позивачем не бажає, між ними припинені шлюбні відносини у 2015 році, в судовому засіданні заявив, що визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.01.2009 року ( а.с. 4). В шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] Згідно пояснень відповідача, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо місця проживання доньки. З 2015 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, кожен з подружжя живе своїм життям. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що миритись з позивачем не бажає та заявив про визнання позовних вимог позивача про розірвання шлюбу. Статтею 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України Статтею 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд розглянувши матеріали справи вважає, що зберегти шлюб сторін неможливо, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з неї кошти , які вона отримала як аванс внаслідок неукладеного договору купівлі-продажу квартири в розмірі 25918 грн. та за розпискою від 06.03.2015 року в розмірі 45794 грн. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивача позовні вимоги позивача підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити, оскільки позивач сама відмовилась укладати договір купівлі-продажу квартири, а тому кошти поверненню не підлягають. Заслухавши сторони, та представників, свідка, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач 13.02.2015 року отримала 500 доларів США в рахунок наступного продажу квартири по [ADDRESS], та 24.02.2015 року додатково отримала 500 доларів США ( а.с. 16), що всього на дату передання коштів в гривнях складає 25918 грн. Згодом згідно розписки від 06.03.2015 року відповідач [PERSON] для оформлення документів на квартиру [ADDRESS] в рахунок наступного продажу квартири отримала від [PERSON] ще 2000 доларів США, що на дату передання коштів в національній грошовій одиниці складає 45794 грн. ( а.с. 17) Обставини отримання відповідачем [PERSON] зазначених коштів в рахунок наступного продажу квартири [ADDRESS] в судовому засіданні підтверджено письмовими доказами та свідченнями свідка [PERSON] Також отримання [PERSON] коштів від [PERSON] в рахунок наступного продажу квартири представником відповідача не оспорювалось та було визнано. Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України передбачено, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов до висновку, що суми сплачені відповідачу за договором та розпискою в розмірі всього 3000 доларів США є авансом, а оскільки договір не укладено, то аванс підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Посилання представника відповідача, що кошти не підлягають поверненню, оскільки договір купівлі-продажу не укладено у зв'язку з відмовою позивача, суд не взяв до уваги, оскільки аванс не є завдатком, а тому не укладення договору купівлі-продажу не є порушенням зобов'язання в розумінні статті 571 ЦК України. Таким чином, так як аванс передавався відповідачу в доларах США, то сума, що підлягає стягненню, визначається в гривнях і становить - 25918 грн. на момент передання авансових коштів в лютому 2015 року, та 45794 грн. , які були передані згідно розписки від 06.03.2015 року. Відповідно до статті 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 1827 грн. ( а.с. 1)

Outcome: approved