Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулась із вказаним позовом до відповідача про встановлення факту проживання та поділ майна подружжя, в обґрунтування якого зазначила, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах приблизно з 1991 року, в період їхнього спільного проживання вони мешкали як дружина та чоловік, вели спільне господарство, розподіляли обовязки по хатньому господарству. Під час хвороби чоловіка, вона займалася його лікуванням, купувала ліки. Після погіршення здоровя доглядала за ним до останнього дня, увесь час проживали в одному помешканні за адресою [ADDRESS]. 05.03.2017 року [PERSON] помер. Позивач приймала участь у його похованні та отримала свідоцтво про смерть. За час спільного проживання [PERSON] вніс вклад їхніх спільних грошових коштів в ПАТ «Державний ощадний банк України» 191888 грн. на рахунок №2635980039142221. Згідно договору № 15742321 від 06.07.2016 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок №26356015742321 в ПАТ «Державний ощадний банк України» 209000,00 грн. Вказаний депозитний внесок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки він був внесений під час нашого спільного сумісного проживання та є спільними їхніми коштами, у звязку з чим даний вклад підлягає поділу в рівних частинах. У звязку з викладеним просила встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу з 1970 року по березень 2017 року; поділити спільне набуте майно подружжя, визнавши за [PERSON] право спільної сумісної власності на 1/2 частину депозитного рахунку № 26356015742321 в ПАТ «Державний ощадний банк України» 209000,00 грн. згідно договору № 15742321 від 06.07.2016 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України». В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1991 року по березень 2017 року; поділити спільне набуте майно подружжя, визнавши за [PERSON] право спільної сумісної власності на 1/2 частину депозитного рахунку № 26356015742321 в ПАТ «Державний ощадний банк України» 209000,00 грн. згідно договору № 15742321 від 06.07.2016 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України». Крім того, просив проводити розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно розяснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік, у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Судом встановлено, що позивач проживала з відповідачем [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з вересня 1991 року по 05.03.2017 року. Сторони мали взаємні права та обовязки, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 06.03.2017 року Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер 05.03.2017 року, про що зроблений актовий запис № 149. Згідно довідки від 05.03.2017 року № 17-64, виданої ОСББ «Тарле, 2» разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживав до 05.03.2017 року [PERSON], однак не був зареєстрований, що також підтверджується актом, складеним ОСББ «Тарле, 2» від 26.06.2017 року. У звязку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про поділ майна подружжя, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Частиною 2 ст. 74 СК України передбачено, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до договору № 15742321 на вклад «Пенсійний» на імя фізичної особи від 06.07.2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], вкладник вносить, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № 26356015742321 на умовах цього договору кошти в сумі 209000,00 грн. строком на 18 місяців. Днем повернення депозиту є 09.01.2018 року. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Як вбачається з матеріалів справи кошти, які були зараховані на вкладний (депозитний) рахунок вносилися спільними коштами як [PERSON] та [PERSON], що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині поділу спільного набутого майна подружжя.

Outcome: approved