Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від даних стосунків сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утримані позивача. На даний час дитина є повнолітньою та навчається на денній формі навчання, тому не має можливості влаштуватись на роботу. Тому позивач звертається до суду з відповідною заявою. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того відповідачу було надано строк 15 днів з моменту отримання позову для подання відзиву або заперечення на позовну заяву. Неподання відзиву або заперечення у вищевказаний строк, дозволяє суду розглянути справу у порядку скороченого позовного провадження на підставі наявних матеріалів. Відповідач в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про, що свідчить почтове повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою «повернення за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 16). Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає заочному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 332698, актовий запис № 126 (а.с. 5). Відповідно до довідки ДНЗ «Одеського професійного ліцею будівництва та архітектури» від 13.12.2018 року № 942-у, виданої [PERSON] [INFO], про те, що він дійсно навчається в ДНЗ «Одеський професійний ліцей будівництва та архітектури» з 01.09.2016 року і в теперішній час навчається на 3-му курсі. Денна форма навчання. Строк закінчення ліцею 27.05.2019 року (а.с. 6). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення сином навчання, тобто до 27.05.2019 року. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. З урахуванням ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як розяснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач, як батько повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень, щомісячно, до закінчення сином навчання. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved