Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 01.06.2002 року по 27.07.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27.07.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано та визначено місце проживання дітей разом з нею. Після розірвння шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, а її заробітку недостатньо для того, щоб самостійно їх забезпечувати всім необхідним. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно і отримує досить високий дохід. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з травня 2012 року, так як до цього часу діти проживали з відповідачем, і до повноліття дітей. Пояснила, що починаючи з травня 2012 року вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надавати кошти на утримання дітей, і він обіцяв допомагати, як тільки влаштується на роботу, але допомоги не надає по сьогоднішній день. Лише перед Новим 2014 роком він дав 200 грн на ремонт школи і 200 грн - в 2013 році. Також в травні 2013 року відповідач дав їй 1600 грн на відпочинок дітей на морі. Інколи в період канікул або у вихідні дні відповідач забирає дітей до себе, і тоді діти харчуються за його рахунок. Так, діти проживали у відповідача: у вересні 2013 року - 5 днів, у листопаді 2013 року - 2 тижні, у грудні 2013 року - 3 дні , в січні 2014 - 5 днів. Вона з дітьми знімає житло, сплачує за заняття меншого сина в садочку, пов'язані з підготовкою до школи, за заняття старшого сина в спортивних секціях та наймає для нього репетитора з математики. Все це потребує значних коштів. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1000 грн на кожну дитину і просить задовільнити її вимоги саме в цій сумі. Відповідач в судовому засіданні 22.01.2014 року позовні вимоги не визнав і пояснив, що в січні 2011 року позивач залишила сім`ю, і діти з цього часу та до травня 2012 року (поки тривали суди) проживали з ним і знаходились повністю на його утриманні. В травні 2012 року він провів дітей на море і купив їм все необхідне для відпочинку. Восени 2012 року він купив для школи канцтовари і портфель, в грудні 2012 року купував сорочки. В 2013 році для літнього відпочинку він знову купував речі, а також декілька тисяч грн дав на відпочинок. Наприкінці літа він знову купив дітям одяг та взуття. Два тижні на місяць діти бувають у нього. Вважає, що він періодично надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів є безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з з 01.06.2002 року по 27.07.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27.07.2011 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дітей разом з позивачем. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 07.12.2011 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.07.2011 року в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей скасовано та постановлено в цій частині нове рішення, яким визначено місце проживання дітей з відповідачем. В решті рішення суду залишене без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.03.2012 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.07.2011 року залишене без змін. Як видно з копії договору оренди від 18.08.2011 року, позивач в період з 18.08.2011 року до 12.03.2014 року орендувала житло за адресою: [ADDRESS] , за яке сплачувала 6000 грн в місяць, а в період з 12.03.2014 року орендує житло за адресою: [ADDRESS], за яке сплачує 5500 грн в місяць. За харчування дитини в дитячому садочку позивач сплачує щомісячно 141 грн 68 коп , що підтверджується копіями рахунків дитячого закладу. Позивачем також надано копії фіскальних чеків на придбання товарів, продуктів харчування та медикаментів за період з 2012 року по 2014 рік, що свідчать про те, що вона з травня 2014 постійно несе витрати по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є сусідами відповідача і їм відомо, що приблизно три роки тому позивач пішла з сім`ї, а діти залишились проживати з відповідачем. Син [PERSON] займався хокеєм. Відповідач доглядав за дітьми, купував їм речі та одяг, придбав велосипед, займався їх лікуванням, коли вони хворіли. Після розлучення сторін діти стали проживати з позивачем. Навесні 2013 року вони ще бачили дітей у дворі будинку, а з осені 2013 року не бачать їх взагалі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду жодних відомостей про розмір його доходів, хоча відомо, що він працює і має нерегулярний заробіток, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно на кожну дитину. Враховуючи участь відповідача у забезпеченні дітей в період з моменту розірвання шлюбу по дату визначення місця проживання дітей з позивачем, а саме з липня 2011 року по квітень 2012 року, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час, а саме з травня 2012 року, і стягує з відповідача аліменти з дня пред'явлення позову, як передбачено ст. 191 ч.1 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 121 грн 80 коп. З огляду на викладене, та,

Outcome: approved