Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах з 03.10.1992 року по 29.06.2017 року, шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є повнолітнім, але продовжує навчання на другому курсі Київського національно торговельно-економічного університету на денній формі навчання. Через брак коштів у родині [PERSON] вимушений працювати у вільний від навчання час і по вечорах та вихідних днях, що негативно позначається на його стані здоров'я та якості навчання. Крім того, він щороку сплачує за навчання суму згідно договору про надання освітніх послуг. Батько дитини [PERSON] з квітня 2017 року мешкає окремо та з липня 2017 року не надає коштів на утримання сина. В свою чергу відповідач по справі є підполковником у відставці СБУ, отримує військову пенсію. На даний час є державним службовцем та працює на посаді головного спеціаліста Держспецзв'язку України. Отже, відповідач має змогу матеріально утримувати спільну дитину. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти щомісячно на утримання [PERSON], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача, починаючи з дати розірвання шлюбу та до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку, в залежності від того, яка з обставин настане першою. Стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який перебуває на денній контрактній формі навчання, у розмірі ? витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг, починаючи з січня 2018 року (з ІІ семестру) та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку, в залежності від того, яка обставина настане раніше. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання сина у зв'язку з його навчанням в розмірі ? частки від його заробітної плати, однак заперечував щодо стягнення аліментів з його пенсії, оскільки це лише його заслуга за виконання служби. Щодо оплати коштів за навчання сина - зазначив, що й так буде вказану суму надавати. Також, просив суд врахувати, що позивач та діти проживають у квартирі де він зареєстрований та користуються пільгами, які надаються йому. В іншій частині позовних вимог просив відмовити за необґрунтованістю. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1992 року по 29.06.2017 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу мають спільний дітей: [PERSON], який народився [INFO], [PERSON], який народився [INFO] та який досяг повноліття. Згідно довідки від 17.10.2017 року за №34/163 [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету обліку, аудиту та інформаційних систем Київського національного торговельно-економічного університету. Початок навчання 01.09.2016 року, закінчує навчання 30.06.2020 року, що також підтверджується договором №1673д/6к-2016 про надання освітньої послуги (навчання) від 18.08.2016 року. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що [PERSON], є студентом 2 курсу денної форми навчання, не працює, потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в Київському національному торговельно-економічному університеті,у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.11.2017 року до досягнення [PERSON], [INFO] двадцяти трьох років або до закінчення навчання, в залежності від того, яка з обставин настане раніше, оскільки позивач не надала доказів звернення до відповідача з вимогою про сплату аліментів з дати розірвання шлюбу. Зокрема, з позовом до суду позивач звернулась 01.11.2017 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, а саме витрат на оплату навчання за 2015-2016 навчальний рік та витрат на оплату проживання у гуртожитку, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, і 194-197 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові справа № 6-1296цс-15 від 24.02.2016 року, яка є обов'язковою для суду в частині застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах. Враховуючи викладене, заявлена вимога щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на сплату навчання у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача задоволенню не підлягає, оскільки, норми ст. 199 СК України не встановлюють окремо від аліментних зобов'язань, обов'язок батьків брати участь к додаткових витратах на сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та той факт, що заявлені вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved