Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів які стягуються з відповідача на її користь. Позовну заяву мотивує тим, що судовим рішенням Новоселицького районного суду від 26 серпня 2010 стягуються аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на місяць. З часу присудження аліментів витрати на утримання доньки значно зросли. Кріт того вона створила іншу сім`ю та в неї народилося ще двоє дітей. На даний час вони проживають всі разом та в них скрутне матеріальне становище. Просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 грн. (одна тисяча двісті гривень) на місяць до повноліття, але не менш як 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 06 лютого 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач у зазначений в ухвалі термін відзив на позовну заяву не надав. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 березня 2020 року дану справу вирішено розглядати з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов не з`явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] . Відповідно до виконавчого листа № 2-920 від 26 серпня 2010 року виданого на підставі рішення Новоселицького районного судку Чернівецької області за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 350 грн. щомісяця до її повноліття, починаючи з 22 липня 2010 року. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області № 2-639/2011 шлюб зареєстрований 14 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області за актовий запис №103 між [PERSON] і [PERSON] розірваний. З довідки - розрахунку про розмір нарахованих та сплачених аліментів № 2710 від 21 січня 2020 року вбачається, що станом на 20 січня 2020 року за [PERSON] є заборгованість по виплаті аліментів на користь [PERSON] в розмірі 19013 грн. 40 коп.. Неповнолітня [PERSON] на диспансерному обліку в лікарні не перебуває та знаходиться на утриманні позивача. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зі змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-192 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Положеннями ст..181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). Враховуючи дані про особу стягувача, що вона на даний час не працює, дані про особу платника аліментів, що він під час розгляду справи по суті подав заяву про визнання заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Суд визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд приймає до уваги, позиції обох сторін і вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1200 грн. на місяць до повноліття але не менш як 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного і

Outcome: approved