Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 30.06.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області. Ще до офіційної реєстрації шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка з моменту народження проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного. З липня 2017 року проживають окремо. Просить після розірвання шлюбу вирішити питання про проживання дочки [PERSON] з нею, залишити їй прізвище «Касьяненко» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 30.06.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 39. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 33. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на життя, внаслідок чого зникла взаємоповага один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам її дитини, просить суд розірвати шлюб між подружжям. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст. 133, 141, 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, який сплачений при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн 40 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved