Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Угорщини на період з 20 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року, та до Канади на період з 15 грудня 2017 року по 10 січня 2018 року [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 серпня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 754. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 р. шлюб було розірвано.Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач зазначає, що має можливість вивозити сина на оздоровлення до Угорщини в період шкільних та літніх канікул, куди їздить з сином 1-2 рази на рік щороку. У зв'язку з необхідністю оздоровлення і відпочинку дитини, яка хворіє на бронхіт, [PERSON] має намір влітку 2017 року виїхати з сином до Угорщини на оздоровлення на термальний курорт та враховуючи те, що відповідач неодноразово надавав дозволи на виїзд дитини за кордон, вона забронювала місце відпочинку. Крім того позивач вказує, що її рідна сестра, [PERSON], [INFO], більше 20 років проживає з своїм чоловіком та двома дітьми у Канаді (м. Монреаль). [PERSON] багато разів відвідувала її, в тому числі 2 рази з своїм сином. У цьому році (період з 15.12.2017 по 10.01.2018 р.) вона планує навідати їх знову. Позивач вказує, що дитина дуже любить відвідувати свою тітку та його двоюрідних братів у Канаді і дуже засмучений тим, що батько відмовляється надати дозвіл на його подорож до Канади. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти викладених позовних вимог. Стосовно виїзду до Угорщини в категоричній формі не заперечував, а наполягав на тому щоб позивач надала докази на підтвердження того, що дитина їде саме на оздоровлення та куди саме так як надані ваучери викладені на іноземній мові, яку він не розуміє. Щодо виїзду дитини до Канади своє заперечення обґрунтовував тим, що в Канаді проживає рідна сестра позивачки і в нього є побоювання, що дитина не повернеться на територію України. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві ДА направив клопотання про розгляд справи за його відсутністю та винесення рішення в інтересах дитини. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю третьої особи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у м. Києві [INFO] року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) (а.с.8). Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про порядок на виїзд з України і в'їзд в Україну громадян України», перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку в супроводі одного з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку без згоди та супроводу другого з батьків. Позивач у судовому засіданні зазначила, що має намір забезпечити повноцінний відпочинок неповнолітній дитині для покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. На підтвердження зазначених обставин позивач надала суду відомості з бронювання готелю на своє ім'я та на ім'я дитини в Угорщині в період з 21.07.2017 - 30.07.2017 року. (а.с. 12-13). Окрім того, позивач надала суду запрошення своєї рідної сестри [PERSON], яка проживає в Канаді, на її ім'я та на ім'я сина [PERSON]. (Термін перебування в Монреалі, Канада - з 15 грудня 2017 року по 10 січня 2018 року). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон. Відповідно до Конвенції про права дитини (ст. 18) проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Одним із питань, яке має вирішуватися за взаємною згодою батьків дитини, є реалізація права дитини на свободу пересування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Оскільки виїзд дитини за кордон буде здійснюватися у супроводі матері дитини з метою відпочинку та туризму, що відповідатиме інтересам дитини, суд, приходить до висновку про задоволення позову, оскільки надання дозволу сприятиме реалізації прав дитини згідно Конвенції про права дитини. Враховуючи вищенаведені обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на спростування заявлених вимог, а його заперечення стосовно того, що дитина може не повернутися на територію України і залишиться постійно проживати в Канаді ґрунтуються на припущеннях, суд вважає, що виїзд дитини за кордон жодним чином не порушать право відповідача на участь у вихованні дитини, тому, враховуючи періоди канікул дитини та бронювання готелю суд вбачає необхідним задовольнити позовні вимоги та надати позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Угорщини на період з 20 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року, та до Канади на період з 15 грудня 2017 року по 10 січня 2018 року [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON] (ІПН - [NUMBER]) зі зворотнім поверненням на територію України, без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved