Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою, де просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 18 липня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 481. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з грудня 2013 року подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо. При цьому, причинами зазначеного вважає складний характер відповідача, який часто влаштовував безпідставні сварки, застосовуючи до неї фізичну силу і висловлюючи погрози у її бік. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від сторін, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідність розірвання шлюбу зареєстрованого між ним та [PERSON]. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 18 липня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 481, що підтверджується копіями паспорта позивача та свідоцтва про шлюб (а.с. 5, 8). Від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження останньої (а.с. 7). З грудня 2013 року подружні стосунки між сторонами припинені і проживають вони окремо. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, часто виникаючі у родині сварки. За таких обставин, між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги. Позивач, як і відповідач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. До того ж, позивач після реєстрації шлюбу змінювала прізвище. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача

Outcome: approved