Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, який в подальшому уточнив та в останній його редакції від 06 липня 2015 року просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні його власністю, а саме домоволодінням розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, 25, шляхом виселення і зняття [PERSON], [INFO], з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на праві приватної власності йому належить домоволодіння розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, 25, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23784648 від 08.09.2009 року. Крім нього, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується актом з місця проживання, виданим 20.04.2015 року, дільничним комітетом №16, а також випискою з домової книги. В 2011 році, відповідач просив його надати можливість зареєструватися в його будинку, він погодився, однак відповідач жодного дня не проживав у зазначеному домоволодінні, як і не проживає на даний момент. Крім того, відповідач не сплачує комунальні послуги, які він сплачує за нього, а тому він змушений звернутися до суду зазначеними вище позовними вимогами. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити, при цьому не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В подальшому позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, разом з тим встановлено, що причиною неявки відповідача в судове засідання є його виїзд 23.09.2012 року з території України, на теперішній час інформація про повернення його до України відсутня. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знайомий з позивачем з 2009 року, постійно з ним спілкується, буває у нього вдома. Він ніколи не бачив, щоб в домоволодінні позивача проживав відповідач. Раніше разом з позивачем проживала його дружина. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснила, що вона знає позивача з 2005 року, є його сусідкою. Позивача вона знає з дитинства, він має двох синів, допомагає їй. Вона приходить до позивача один раз у неділю, а літом частіше, оскільки їх онуки спілкуються. Щоб у домоволодінні позивача проживав відповідач, вона ніколи не бачила. Дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.09.2009 року №23784648, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, б. 25 (а.с.4-6). Факт реєстрації та не проживання [PERSON], [INFO], за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, б. 25, підтверджується копією домової книги (а.с.7-8) та довідкою від 20.04.2015 року, відповідно до змісту якої відповідач за місце його реєстрації не проживає (а.с. 9). Вислухавши позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково за наступних підстав. Згідно частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення інших дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач в домоволодінні не мешкає понад один рік, проте залишається там зареєстрованим, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим позивач змушений оплачувати за відповідача комунальні послуги. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має бути в судовому порядку визнаним таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин, понад строку визначеному ст. 71 ЖК України. В свою чергу, враховуючи, що власником домоволодіння є [PERSON], суд приходить до висновку про порушення права позивача володіння, користування та розпорядження житловим будинком з господарськими побудовами, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, б. 25, яке підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном шляхом виселення відповідача, оскільки останній втратив право користування цим домоволодінням. Відповідно до вимог ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Отже, позовна вимога, щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку, є передчасною, а тому не підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду справи, рішення суду не набрало законної сили. Разом з тим, це не перешкоджає позивачу, після набрання судовим рішенням законної сили про виселення відповідача, вирішити питання про зняття [PERSON], [INFO], з реєстрації за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чехословацька, б. 25. Окрім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial