Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Кичкирівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на: - земельну ділянку площею 2,8100 га (кадастровий номер 1825084400:06:000:0036) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області; - земельну ділянку площею 0,1001 га (кадастровий номер 1825010100:08:000:0136) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, що належали [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238710, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року. Позивач у судове засідання не зявився, та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2005 року померла мати позивача, [PERSON], у віці 82 років в с. Глиниця, Радомишльського району Житомирської області - даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 009471, видане виконкомом Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області 15.02.2005 року. Спадщину після смерті матері, [PERSON], у відповідності до ч. З ст. 1268 ЦК України, прийняла її дочка [PERSON], шляхом постійного проживання з покійною, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отриманням коштів за землю - даний факт також підтверджує довідка № 487 від 23.05.2016 року, що видана виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] [INFO], уродженка с. Глиниця, Радомишльського району, Житомирської області, уклала шлюб 09.03.1970 з гром. [PERSON] [INFO], після чого остання взяла прізвище чоловіка «Лукянченко», дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 251537. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, серії ЯЦ № 610970 від 21 січня 1952 року, що видане Глиницькою сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, її батьками записані: батько, [PERSON], українець та мати, [PERSON], українка. 22 грудня 1997 року [PERSON], зробила розпорядження у вигляді заповіту, де вказала, що на випадок її смерті, все її майно, де б воно не було і чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїй дочці - [PERSON]. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті матері, входять дві земельні ділянки загальним розміром 2,91 га, а саме: - земельна ділянка площею 2,8100 га (кадастровий номер 1825084400:06:000:0036) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області; - земельна ділянка площею 0,1001 га (кадастровий номер 1825010100:08:000:0136) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, що належали [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238710, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року. Як вбачається з матеріалів справи, інші спадкоємці крім позивача відсутні, спадщину після смерті [PERSON], ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто не звертався, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась - дані факти також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 44321170 від 01.07.2016року. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки позивач, не має можливості через те, що у вищезазначеному державному акті не вказана дата його видачі та взагалі відсутній оригінал даного Державного акту що згідно ЗУ «Про нотаріат», унеможливлює вчинення будь-якої нотаріальної дії, а відтак нотаріус, порекомендував позивачу звернутися до суду. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved