Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], на квартиру №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79. Свої вимоги мотивує тим, що 04.01.2014 року помер [PERSON], який на випадок своєї смерті 17.05.2013 року склав заповіт, згідно з яким заповів належну йому на праві власності квартиру №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79 позивачу. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого 02.04.2014 року було здійснено реєстрацію спадкової справи, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачу не вдалося, оскільки нею було втрачено оригінал правовстановлюючого документа на квартиру №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особи в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] помер 04.01.2014 року, про що складено відповідний актовий запис №36. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 1317 (а.с.6), [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився належною йому квартирою №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79 та заповів її [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру №ЛО5906 від 18.09.1996 року (а.с.5), виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 18.09.1996 р. №650, квартира №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79 належить на праві власності [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що оригінал вищевказаного свідоцтва позивачем був втрачений, що стало підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.8) Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.23 Постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищенаведене, те, що позивач як спадкоємець за заповітом має право на спадщину на квартиру №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79, після смерті [PERSON], однак не взмозі належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved