Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування та захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. Їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 387358, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області від 22.01.2013 року, належить автомобіль DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ; на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 387357, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області від 22.01.2013 року, належить н/причеп КОGEL SNCO 24 н.з. АЕ4965ХО. 10.01.2016 року, о 22:00 год., водій [PERSON], керуючи а/м MITSUBISHI LANCER, н.з.ВС1356ЕА, на автодорозі Київ-Чоп 539 км. + 600 м., не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним їй автомобілем DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, у складі з н/причепом КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, під керуванням водія [PERSON]. Після скоєння ДТП, водій [PERSON] на а/м MITSUBISHI LANCER, н.з. ВС1356ЕА, залишив місце ДТП та зник у невідомому напрямку. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, та н/причеп КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, отримали механічні пошкодження, а отже, їх власникам завдані матеріальні збитки, повязані з їх відновлювальним ремонтом. 25.02.2016 року постановою судді Франківського районного суду м.Львова Тулієвою М.І. (справа № 465/669/16-п) було визнано винним [PERSON] у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 02.03.2016 року постановою судді Франківського районного суду м.Львова Масендич В.В. (справа № 465/666/16-п) було визнано винним [PERSON] у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Між [PERSON] та ТДВ „СТ „Домінанта було укладено діючий на час скоєння ДТП договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2981408 від 11.04.2015 року, за яким страховик ТДВ „СТ „Домінанта (далі - відповідач) зобовязався при настанні страхового випадку відшкодувати завдану шкоду третім особам в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених вищезазначеним договором. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, повинні регулюватися спеціальним Законом України „Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - ЗУ „ПОСЦПВВНТЗ), який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6. ЗУ „ПОСЦПВВНТЗ, страховим випадком є дорожньо -транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно п.9.1, п. 9.2 ст. 9 ЗУ „ПОСЦПВВНТЗ, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ „Про ОСЦГІВВНТЗ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.29 ЗУ „Про ОСЦГІВВНТЗ, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З урахуванням положень п.33.3 ст.33, п.34.2, 34.3 ст.34 ЗУ „Про ОСЦПВВНТЗ, вона 18.02.2016 року звернулася до ПП „Хажанець Микола Іванович для визначення суми матеріального збитку, завданого їй пошкодженням а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, та н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 272 від 18.02.2016 року, виконаного ПП „[PERSON]І., вартість відновлювального ремонту а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, склала 39 245, 19 грн. З урахуванням коефіцієнта зносу, сума матеріального збитку, завданого власникові а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, на дату 18.02.2016 року, склала 19 916, 77грн. Згідно квитанції № 272/1 від 18.02.2016 року, нею було сплачено ПП „[PERSON]І. 450 грн. за його послуги з визначення суми матеріального збитку, завданого їй пошкодженням а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 273 від 18.02.2016 року, виконаного ПП „[PERSON]І., вартість відновлювального ремонту н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, склала 68 502, 12 грн. З урахуванням коефіцієнта зносу, сума матеріального збитку, завданого власникові н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з.АЕ4965ХО, на дату 18.02.2016 року, склала 25 218, 32 грн. Згідно квитанції № 273/1 від 18.02.2016 року, нею було сплачено ПП „[PERSON]І. 400, 00 грн. за його послуги з визначення суми матеріального збитку, завданого їй пошкодженням н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО. Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, яку відповідач зобовязаний їй відшкодувати, складає: 19 916, 77 грн. + 450, 00 грн. + 25 218, 32грн. + 400, 00 грн. = 45 985, 09 грн. Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ „Про ОСЦПВВНТЗ, страховик, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Обидві заяви про виплату страхового відшкодування, разом із останніми документами, у тому числі і оригіналами висновків автотоварознавчих досліджень спеціаліста № 272, № 273 від 18.02.2016 року, оригіналами квитанцій про оплату послуг ПП „[PERSON]І. з визначення суми матеріальної шкоди № 272/1, 273/1 від 18.02.2016 року, які вимагались від неї, були нею подані 24.03.2016 року, а тому останнім днем, коли відповідач повинен був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, є дата 22.06.2016 року. Після закінчення терміну, в межах якого відповідач зобов'язаний був здійснити страхове відшкодування, вона неодноразово зверталась до відповідача дізнатись про причину затримки виплати. По телефону напочатку кожного місяця, їй повідомляли, що виплата буде здійснена впродовж двох тижнів. Після двох тижнів її запевняли про те, що виплата буде здійснена до кінця місяця. Так продовжується вже 5 місяців. На сьогоднішній день сума страхового відшкодування відповідачем не виплачена. Відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ „Про ОСЦПВВНТЗ, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Приймаючи до уваги те, що прострочення виплати страхового відшкодування виникло саме з вини відповідача, вважає, що відповідач повинен сплатити їй пеню за період прострочення виконання зобовязання, починаючи з 23.06.2016 року, із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України. Розрахунок пені за період з 23.06.2016 року по 18.11.2016 року за 149 днів: - розрахунок пені за 23.06.2016 року (прострочення виплати страхового відшкодування - 1 день) з урахуванням суми заборгованості, яка складає 45\~985, 09 грн. та подвійної облікової ставки, відповідно до Рішення НБУ від 26.05.2016 року № 25-рш. 36 % : 365 = 0, 098 % - подвійна облікова ставка НБУ в день. 45 985, 09 грн. х 0.098 % х 1 день : 100 = 45,06 грн. - розрахунок пені за період з 24.06.2016 року по 28.07.2016року (прострочення виплати страхового відшкодування - 35 днів) з урахуванням суми заборгованості, яка складає 45 985,09 грн. та подвійної облікової ставки, відповідно до Рішення НБУ від 23.06.2016 року № 88-рш. 33 % : 365 = 0, 090 % - подвійна облікова ставка НБУ в день. 45 985, 09 грн. х 0, 090 % х 35 днів : 100 = 1 448, 53 грн. - розрахунок пені за період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року (прострочення виплати страхового відшкодування - 49 днів) з урахуванням суми заборгованості, яка складає 45 985,09 грн. та подвійної облікової ставки, відповідно до Рішення НБУ від 28.07.2016 року № 172-рш. 31 % : 365 = 0,084 % - подвійна облікова ставка НБУ в день. 45 985, 09 грн. х 0, 084 % х 49 днів : 100 = 1 892,74 грн. - розрахунок пені за період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року (прострочення виплати страхового відшкодування - 42 дні) з урахуванням суми заборгованості, яка складає 45 985, 09 грн. та подвійної облікової ставки, відповідно до Рішення НБУ від 15.09.2016 року № 277-рш. 30 % : 365 = 0, 082 % - подвійна облікова ставка НБУ в день. 45 985, 09 грн. х 0, 082 % х 42 днів : 100 = 1 583,72 грн. - розрахунок пені за період з 28.10.2016 року по 18.11.2016 року (прострочення виплати страхового відшкодування - 22 дні) з урахуванням суми заборгованості, яка складає 45 985,09грн. та подвійної облікової ставки відповідно до Рішення НБУ від 27.10.2016 року № 372-рш. 28 % : 365 = 0, 076 % - подвійна облікова ставка НБУ в день. 45 985, 09грн. * 0,076 % * 22 днів : 100 = 768,87грн. Пеня за період прострочення виплати страхового відшкодування з 23.06.2016 року по 18.11.2016 року (149 днів) складає: 45, 06 грн. + 1 448, 53 грн. + 1 892, 74 грн. + 1 583, 72 грн. + 768, 87 грн. = 4 970,05 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 45 985, 09 грн. + 4 970, 05грн. = 50 955, 14 грн. Відповідно до п.2.1 ст.2 ЗУ „ПОСЦПВВНТЗ, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про страхування, цим та іншими законами України і нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Спір між нею та відповідачем виник з приводу виконання договору про надання страхових послуг, тому правовідносини між ними, крім Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються ще й Законом України „Про захист прав споживачів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, на відносини, що виникають з договорів страхування, поширюються положення Закону України „Про захист прав споживачів. Закон України „Про захист прав споживачів регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах розяснено що, оскільки стаття 5 Закону № 3674-УІ не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду, статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ „Про захист прав споживачів. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Пунктом 5 ст.110 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Оскільки вона мешкає у м.Нікополі Дніпропетровської області, то позов подається до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За таких обставин звернулась до суду і просить стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю Страхове Товариство „Домінанта на її користь грошові кошти у сумі 50 955,14 грн., які складаються з: 45 985, 09 грн. - сума страхового відшкодування та оплата послуг ПП „[PERSON]І. з визначення вартості завданих збитків; 4 970, 05 грн. - пеня за 149 днів прострочення виплати страхового відшкодування. А також всі витрати, повязані з розглядом справи, покласти на відповідача. В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про день слухання справи був неодноразово повідомлений належним чином судовими повістками з поштовими повідомленими, які були отримані уповноваженим представником. Про причини неявки до суду суд не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа слухалась в порядку ст.169 ЦПК України у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно до ст.3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст.6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Відповідно до ст.38.1.1 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Згідно зі ст.1101 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.27 Закону України „Про страхування, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 387358, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області від 22.01.2013 року, належить автомобіль DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ (а.с.8); на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО № 387357, виданого Нікопольським ВРЕР [PERSON] України в Дніпропетровській області від 22.01.2013 року, належить н/причеп КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО (а.с.8). 10.01.2016 року, о 22:00 год., водій [PERSON], керуючи а/м MITSUBISHI LANCER, н.з.ВС1356ЕА, на автодорозі Київ-Чоп 539 км. + 600 м., не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачці автомобілем DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, у складі з н/причепом КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, під керуванням водія [PERSON] (а.с.11-12). Після скоєння ДТП, водій [PERSON] на а/м MITSUBISHI LANCER, н.з. ВС1356ЕА, залишив місце ДТП та зник у невідомому напрямку. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, та н/причеп КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, отримали механічні пошкодження, а отже, їх власникам завдані матеріальні збитки, повязані з їх відновлювальним ремонтом. 25.02.2016 року постановою судді Франківського районного суду м.Львова Тулієвою М.І. (справа № 465/669/16-п) було визнано винним [PERSON] у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП (а.с.40-41). 02.03.2016 року постановою судді Франківського районного суду м.Львова Масендич В.В. (справа № 465/666/16-п) було визнано винним [PERSON] у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.42-43). Між [PERSON] та ТДВ „СТ „Домінанта було укладено діючий на час скоєння ДТП договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2981408 від 11.04.2015 року, за яким страховик ТДВ „СТ „Домінанта зобовязався при настанні страхового випадку відшкодувати завдану шкоду третім особам в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених вищезазначеним договором (а.с.10). Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ „Про ОСЦГІВВНТЗ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі ст.29 ЗУ „Про ОСЦГІВВНТЗ, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як встановлено в судовому засіданні, 18.02.2016 року позивачка звернулась до ПП „Хажанець Микола Іванович для визначення суми матеріального збитку, завданого їй пошкодженням а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, та н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №272 від 18.02.2016 року, виконаного ПП „[PERSON]І., вартість відновлювального ремонту а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, склала 39 245, 19 грн. (а.с.14-22). З урахуванням коефіцієнта зносу, сума матеріального збитку, завданого власникові а/м DAF ХР95.430, н.з. АЕ8814ЕІ, на дату 18.02.2016 року, склала 19 916, 77 грн. (а.с.18). Згідно квитанції № 272/1 від 18.02.2016 року, позивачкою було сплачено ПП „[PERSON]І. 450 грн. за його послуги (а.с.22). Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 273 від 18.02.2016 року, виконаного ПП „[PERSON]І., вартість відновлювального ремонту н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з. АЕ4965ХО, склала 68 502, 12 грн. (а.с.29). З урахуванням коефіцієнта зносу, сума матеріального збитку, завданого власникові н/причепа КОGEL SNCO 24, н.з.АЕ4965ХО, на дату 18.02.2016 року, склала 25 218, 32 грн. (а.с.24-28). Згідно квитанції № 273/1 від 18.02.2016 року, позивачкою було сплачено ПП „[PERSON]І. 400, 00 грн. за його послуги (а.с.32). Таким чином, загальна сума страхового відшкодування, яку відповідач зобовязаний відшкодувати позивачці, складає 45\~985,09 грн. (19 916, 77 грн. + 450, 00 грн. + 25 218, 32грн. + 400, 00 грн.). Відповідно до п.36.2 ст.36 ЗУ „Про ОСЦПВВНТЗ, страховик, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Як встановлено в судовому засіданні, обидві заяви про виплату страхового відшкодування, разом з документами, у тому числі і оригіналами висновків автотоварознавчих досліджень спеціаліста № 272, № 273 від 18.02.2016 року, оригіналами квитанцій про оплату послуг ПП „[PERSON]І. з визначення суми матеріальної шкоди № 272/1, 273/1 від 18.02.2016 року, були подані позивачкою 24.03.2016 року, а тому останнім днем, коли відповідач повинен був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, є 22.06.2016 року. Після закінчення терміну позивачка неодноразово зверталась до відповідача, але на сьогоднішній день сума страхового відшкодування відповідачем не виплачена. Відповідно до п.36.5 ст.36 ЗУ „Про ОСЦПВВНТЗ, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Приймаючи до уваги те, що прострочення виплати страхового відшкодування виникло саме з вини відповідача, суд погоджується з вимогою позивачки про стягнення з відповідача пені за період прострочення виконання зобовязання, починаючи з 23.06.2016 року на суму 50 955, 14 грн., згідно розрахунків, поданих позивачем вище. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача і понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved