Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до судуз позовом, яким просить визнати відповідача таким,що втратив користування квартирою № 99 у буд. 126-Б по пр. Тракторобудівників у м. Харкові та зняти з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником вказаної квартири по договору купівлі продажу від 10.12.1996 року. У спірній квартирі також, зареєстрований відповідач [PERSON], який є сином позивача. З травня 2008 року відповідач добровільно зібрав речі та виїхав до Росії, де працює та проживає. За комунальні послуги відповідач не сплачує, наміру повернутися до м. Харкова у відповідача немає, у зв*язку з чим позивач просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надсилав на адресу суду 26.12.2018 року заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 1510.12.1996 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Дані обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою з державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з копії паспорта відповідача останній зареєстрований у [INFO]. Відповідач не проживає за вищевказаною адресою та речі його у квартирі відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб. На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає протягом більш ніж одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позивних вимог в цій частині. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 99 у буд. 126-Б по пр. Тракторобудівників у м. Харкові. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обстави, вимога щодо зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного і

Outcome: partial