Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд: стягнути з ПрАТ «ПЗУ Україна» на свою користь страхове відшкодування (страхову виплату) в розмірі 172307,02 грн., пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (страхової виплати) в розмірі 8231,76 грн., а всього в сумі 180628,78 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2015 р. між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ №099520 та додаткову угоду №1 до даного договору та загальні умови страхування, згідно якого, позивач зобов'язана сплатити на користь відповідача страхову премію у розмірі 31616,00 грн., а відповідач зобов'язаний у разі настання страхового випадку, виплатити грошову суму в порядку та на умовах договору страхування. 05.11.2015 р. сталося ДТП за участі автомобіля позивача «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. 05.11.2015 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про настання страхового випадку та подала відповідні документи. Проте, як зазначає позивач, відповідач здійснив страхову виплату частково та несвоєчасно, сплативши в якості страхового відшкодування суму 141 738,54 грн., при цьому зазначивши у своєму листі про неможливість перерахування страхового відшкодування на рахунок ремонтної організації внаслідок конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу. На замовлення відповідача було проведено два автотоварознавчих дослідження, спираючись на які, відповідачем було прийнято рішення про конструктивну загибель застрахованого транспортного засобу та складено страховий акт, яким визначено рішення про нарахування та виплату страхового відшкодування в розмірі лише 141 738,54 грн. Не погоджуючись із висновками звітів, які були здійсненні на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивачем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було подано скаргу та клопотання. Національна комісія своїм листом повідомила позивача, що було проведено рецензію на звіт про оцінку транспортного засобу автомобіля позивача, висновком якого визначено: зібраних вихідних даних та іншої інформації не достатньо для визначення вартості об'єкту оцінки; під час проведення оцінки, результати якої викладено у звіті що рецензується, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог. Загальним висновком рецензії зазначено, що звіт класифікується за ознакою, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті після виправлення зазначених недоліків. Таким чином, позивач вважає прийняте відповідачем рішення про нарахування та виплату страхового відшкодування в розмірі 141 738,54 грн. неправомірним, а визначення застрахованого автомобіля «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER] конструктивно загиблим - передчасне та безпідставне. Ремонтною організацією - СТО ТОВ «Автолаб Сервіс» виконано ремонт застрахованого автомобіля позивача на частку, що фактично оплачена відповідачем, як страхова виплата. Одночасно, позивачем було замовлено, а ремонтною організацією - СТО ТОВ «Автолаб Сервіс» виконано остаточний ремонт її автомобіля на суму 172 307,02 грн., яку сплатила позивач. Також на замовлення позивача було здійснено звіт про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 25.11.2015 р. №102/11/15, яким встановлено ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження 556 476,44 грн., загальну суму відновлювального ремонту 316 868,65 грн., що відповідно до договору страхування не обумовлює конструктивну загибель автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту складає 56,94 % від ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження, що менше ніж 70%. Також позивач зазначає, що у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування з відповідача підлягає стягненню пеня. В судовому засіданні, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. За згодою сторін у справі, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У своєму відзиві на позовну заяву ПрАТ СК «ПЗУ України» просило відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що на його замовлення було отримано звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №PZU 2447/15 від 05.11.2015 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту склала 385716,31 грн., а ринкова вартість на момент пошкодження становила 495 488,54 грн., також було отримано звіт про оцінку транспортного засобу №5105/12/15 від 31.12.2015 р., згідно якого вартість пошкодженого транспортного засобу позивача склала 327 750,00 грн. Так як вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує 70% його вартості на момент ДТП, було проведено розрахунок страхового відшкодування на підставі чого було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 141 738,54 грн. з урахування франшизи. Зважаючи на вищевикладене ПрАТ СК «ПЗУ України» заперечує проти заявлених позовних вимог та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. 11.06.2015 р. між [PERSON] та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №099520 та додаткову угоду №1 до даного договору та загальні умови страхування (далі - договір страхування), згідно якого, позивач зобов'язана сплатити на користь відповідача страхову премію у розмірі 31 616,00 грн., а відповідач зобов'язаний у разі настання страхового випадку у період дії договору страхування, а саме з 11.06.2015 р. по 10.06.2016 р. включно, виплатити позивачу грошову суму (здійснити страхову виплату) в порядку та на умовах договору страхування. 05.11.2015 р. приблизно о 11 год. 20 хв. по вул. Ватутіна в смт. Ворзель Київської області сталась ДТП за участі застрахованого автомобіля марки «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за кермом якого вона перебувала та внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою від 05.11.2015 р., виданою ВДАІ з обслуговування м. Ірпінь та м. Буча при ЦДАІ ГУ МІС України в Київській області. 05.11.2015 р. [PERSON] звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку та подала відповідні документи, що підтверджується пам'яткою збитку АС (№UA 201515110500013) від 05.11.2015 р. На замовлення відповідача було проведено два товарознавчих дослідження та складено: Звіт ТОВ «ЕАК «Фаворит» від 18.12.2015 р. №PZU 2447/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого, ринкова вартість зазначеного ТЗ на момент пошкодження становила 495 488,54 грн., вартість відновлювального ремонту зазначеного ТЗ становить 385 716,31 грн.; Звіт ТОВ «Сател Груп» від 31.12.2015 р. №5105/12/15 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого, ринкова вартість даного пошкодженого автомобіля складає 327 750,00 грн. Листом №30-31 від 06.01.2016 р. відповідач повідомив позивача, що відповідно до п. 2.1.18 договору страхування, оскільки ремонт перевищує 70% від ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, страхове відшкодування виплачується як різниця ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку та ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим, відповідач не може перерахувати відшкодування на рахунок ремонтної організації і просив іншого рішення щодо форми (напрямку) виплати страхового відшкодування. Не погоджуючись із висновками вищевказаних звітів, позивачем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, 25.12.2015 року було подано скаргу та клопотання до неї від 28.01.2016 р. Відповідно до висновку Рецензії ФДМУ від 12.03.2016 р. зазначено, що зібраних вихідних даних та іншої інформації не достатньо для визначення вартості об'єкту оцінки. Під час проведення оцінки, результати якої викладено у вищезазначеному Звіті (що рецензується), методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України та ФДМУ від 24.11.2003 р. №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 р. за №1074/8395 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та ФДМУ від 24.07.09 №1335/5/1 159). Загальним висновком даної Рецензії зазначено, що звіт класифікується за ознакою абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту №1 «загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 р. №1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у Звіті після виправлення зазначених недоліків. Також, відповідаючи на лист Нацкомфінпослуг від 20.05.2016 р. №3137/13-5, Фонд державного майна України своїм листом від 21.06.2016 р. №0-36-11622 зазначив, що обов'язковою умовою для прийняття звіту про оцінку майна є наявність позитивного загального висновку рецензента, що мітиться в рецензії на відповідний звіт про оцінку майна, складений рецензентом відповідно до вимог законодавства. Не погоджуючись із звітами про оцінку транспортного засобу №PZU 2447/15 від 18.12.2015 р. та №5105/12/15 від 31.12.2015 р., на заломлення позивача було здійснено звіт про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 25.11.2015 р. №102/11/15, яким встановлено ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження 556 476,44 грн., загальну суму відновлювального ремонту 316 868,65 грн., що відповідно до п. 2.1.18 договору страхування не обумовлює консруктивну загибель автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту складає 56,94 % від ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження, що становить менше ніж 70%. Однією з підстав для визначення розміру страхового відшкодування згідно п. 10.3. договору страхування є обсяг коштів, визначений у калькуляції ремонту СТО. Згідно замовлення-наряду від 11.03.2016 р. №СПД0000154 позивачем було замовлено, а ремонтною організацією - СТО ТОВ «Автолаб Сервіс», згідно акту виконаних робіт від 11.03.2016 р. №СПД0000154, виконано ремонт застрахованого автомобіля «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER] на частку, що фактично оплачена відповідачем, як страхова виплата у розмірі 141 738,54 грн. Також, згідно замовлення-наряду від 11.03.2016 р. №Ф000003316, позивачем було замовлено, а ремонтною організацією - СТО ТОВ «Автолаб Сервіс», згідно акту виконаних робіт від 11.03.2016 р. №Ф000003316 остаточно закінчено ремонт застрахованого автомобіля «Хонда Акорд» д.н.з. [NUMBER] на суму 172 307,02 грн., яку сплатила [PERSON] для повного ремонту автомобіля, що підтверджується квитанцією №1292/з22 від 03.03.2016 р. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 10.2. договору страхування, страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для з'ясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку. Датою настання обов'язку відповідача здійснити на користь позивача страхове відшкодування є 11.01.2016 р. Оскільки звіти на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ України», згідно рецензії є такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, суд бере до уваги звіт на замовлення [PERSON], та вважає, оскільки вартість відновлювального ремонту складає 56,94 % від ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження, що становить менше ніж 70%, що відповідно до п. 2.1.18 договору страхування не обумовлює консруктивну загибель автомобіля, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 172 307,02 грн. Крім того, відповідно до п. 9.5.5. договору страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну сплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику/вигодо набувачу/застрахованій особі пені за кожний день прострочення платежу у розмірі 0,01 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБ України, що діяла за період прострочення. Перевіривши розрахунки позивача, розмір пені за прострочення виплати, який підлягає стягненню на користь позивача становить 8321,76 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved