Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього батьком [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона познайомилася та почала зустрічатися у 2012 році, з січня 2013 року вони почали проживати разом в квартирі батьків позивачки. Внаслідок фактичних шлюбних стосунків з відповідачем позивачка завагітніла, але відповідач, який спочатку обіцяв одружитись, згодом повідомив, що його батьки проти його шлюбу з позивачкою та покинув її. Після народження сина позивачка була змушена зареєструвати його на своє прізвище, оскільки подавати спільну заяву про походження дитини відповідач відмовився. Тому позивачка просить визнати, що відповідач є батьком її сина - [PERSON] та внести відповідні відомості до актового запису про народження сина. Також, посилаючись на те що, відповідач батьком дитини себе не визнає і відповідно матеріальної допомоги на утримання не надає, а позивачка не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що в сукупності ставить її у скрутне матеріальне становище, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 25 % доходів відповідача по справі, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, надали заяви, в яких прохали розгляд справи здійснювати без їх участі (а.с. 15, 29). Відповідач в судове засідання не з'явився, також надав заяви, в яких не заперечував, що є батьком [PERSON] та не заперечував проти сплати аліментів на його утримання, та стягнення з нього судових витрат; прохав справу розглянути без його участі (а.с. 14, 28). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено, заяв, клопотань не надходило. Суд, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до наступного. З свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, мати - [PERSON], батько - [PERSON] ( а.с.2) Відповідно до ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Він приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто за прізвищем та громадянством матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері. В силу ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи, що відповідач визнає позов, тобто не заперечує, що він є батьком [PERSON], і зазначене не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить закону, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивачки про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], та внесення відповідних змін до актового запису про батька дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, розмір якої визначається судом (ч.1 ст. 183). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Довідкою, виданою КП «Укржитлкомфорт» 06 грудня 2013 року, підтверджується, що дитина проживає разом з позивачкою. ( а.с.3) Доказів на спростування твердження позивачки, що вона самостійно утримує дитину, відповідач не надав, крім того не заперечував проти стягнення з нього аліментів, тому на користь позивачки на утримання сина підлягають стягненню аліменти у розмірі 25 %, що становить 1/4, від всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу ( а.с. 17-20), на користь держави - 229, 40 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved