Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з уточненими позовними вимогами в редакції від 11.01.2019 року, змістом котрих просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі одного прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тією обставиною, що [PERSON] остання є матірю дітей сторін справи. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року у справі №607/3115/17 задоволено вимогу позивача та стягнено з відповідача кошти на утримання їх дітей дитини в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На даний час істотно змінилося матеріальне становище одержувача аліментів - остання очікує на третю дитину, втратила джерела до фінансування, й змінилися потреби самих дітей, витрати значно зросли, оскільки старший син з вересня 2017 року почав навчатися у ТВПУ в м. Тернополі, за станом здоровя потребує режиму харчування з раціональним підбором продуктів харчування, розширеної аеробної фізичної активності, фізіотерапії, фітотерапії; донька навчається у Мишковицькій ЗОШ 1-3 ступенів, та є ученицею острівської музичної школи. В судовому засіданні представник позивач позов підтримав, просить вимогу задовольнити. Відвідач позов визнав частково зазначив, що не заперечує щодо зміни стягуваних аліментів у сторону збільшення до 1400 гривень щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що останній не може сплачувати аліменти у іншому розмірі, оскільки перебуває у непевному матеріальному становищі, облаштовує нове житло, оскільки в попередньому залишилася проживати позивачка з дітьми, а також існує обовязок повернення боргів. Вислухавши пояснення учасників процесу, Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони\~ з 18 травня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2016 року. Від даного шлюбу в подружжя є неповнолітній син\~ [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №101174 від 12 липня 2002 року, видане Відділом державної реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, та малолітня дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №092401 від 13 березня 2009 року. Діти сторін проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою №138 від 07 березня 2017 року, виданою Мишковицькою сількьою радою Тернопільського району. Ці обставини встановленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року у справі №607/3115/17, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1000 гривень на кожну дитину, починаючи стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На обґрунтування обставин, викладених в позові, [PERSON] зазначає, що очікує на третю дитину, втратила джерела до фінансування, й змінилися потреби самих дітей, витрати значно зросли, оскільки старший син з вересня 2017 року почав навчатися у ТВПУ в м. Тернополі, за станом здоровя потребує режиму харчування з раціональним підбором продуктів харчування, розширеної аеробної фізичної активності, фізіотерапії, фітотерапії; донька навчається у Мишковицькій ЗОШ 1-3 ступенів, та є ученицею острівської музичної школи. На підтвердження надала наступні докази: рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року у справі №607/3115/17; копії свідоцтв про народження дітей сторін справи; довідку Мишковицької сільської ради за №1077 від 05.09.2018 року про склад сімї позивачки котру складають сама [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]; довідку Тернопільського вищого професійного училища ресторанного сервісу і торгівлі від 05.09.2018 року за №189 змістом котрої стверджується, що син сторін навчається на денній формі з 01.09.2017 року до 01.07.2020 року за спеціальністю електрозварювальник, монтажник сантехсистем і устаткування; довідку Навчально виховного комплексу «Мишковицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Тернопільської районної ради Тернопільської області від 05.09.2018 року №185 змістом котрої стверджується, що донька сторін справи навчається у зазначеному закладі освіти; виписку з історії розвитку сина сторін справи; довідку Острівської музичної школи від 21.09.2018 року №30 про відвідування донькою сторін справи фортепіанного відділу з розміром плати за навчання 110 гривень на місяць. Окрім цього, на підтвердження майнового становища відповідача, представник позивача надав довідку сервісного центру МВС про реєстрацію за [PERSON] наступних транспортних засобів причіпа ТА-ХО , моделі VO 2014 року випуску, [PERSON] 711 D 1995 р.в., Фольксваген LT 46 2005 р.в. та ВАЩ 2124 2005 р.в. придбаного в жовні 2018 року. Відповідач позов визнав частково - зазначив, що не заперечує щодо зміни стягуваних аліментів у сторону збільшення до 1400 гривень щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що діти й так продивають недалеко від нього, пероідично за бажаннням відвідують його помешкання,харчуються у нього, періодично за потребою отримують від нього гроші на кишенькові потреби. Відповідач не може сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки перебуває у непевному матеріальному становищі, облаштовує нове житло, оскільки в попередньому залишилася проживати позивачка з дітьми, а також існує обовязок повернення боргів. Пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачкою, реконструйований будинок по вул. Крушельницкої, 19 в с. Мишковичі Тернопільського району залишився у володінні на користуванні [PERSON], також відповідачем колишній дружині було передано 321\~200 гривень в рахунок вартості спільно нажитого майна подружжя, котре за договором від 10.06.2016 року в порядку поділу перейшло до відповідача. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. (!) Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд вважає доведеним істостну зміну майнового та сімейного стану позивача у порівнянні із становищем на 2016 рік, оскільки позивач не перебуваючи у шлюбі очікує на третю дитину. Поряд з тим збільшилися витрати на спільних дітей сторін справи діти ростуть та потребують підвищених витрат: син з 01.09.2017 року навчається у Державному ТВПУ в м. Тернополі, за станом здоровя потребує режиму харчування з раціональним підбором продуктів харчування, розширеної аеробної фізичної активності, фізіотерапії, фітотерапії; донька навчається у Мишковицькій ЗОШ 1-3 ступенів, та є ученицею острівської музичної школи. Окрім цього встановлено, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, в 2017 року продав один з належних йому після розподілу спільного майна подружжя, транспортний засіб [PERSON] Спрінтер, 2005 р.в. за 6000 доларів США. Не може Суд також оминути увагою, що у період з 2016 по 2018 роки зріс рівень споживчих цін та життя в Україні, оскільки ця обставина є заглаьновідомою, й не потребує доказування за правилами ст. 82 ч.3 ЦПК України. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.180,\~182, 184. 192 СК України, приймаючи до уваги збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, матеріальне становище сторін справи, погіршення матеріального становища позивача зумовлене зростом витрат на утримання спільних дітей, часткове визнання позову відповідачем - Суд вважає, що відповідач має достатні можливості виконувати батьківські обовязки по утриманню дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно в сумі 1500 гривень на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно суд відзначає, що не потребує окремо рішенням суду зобовязання сплачувати відповідача аліментів з урахуванням індексу інфляції, оскільки цей обовязок уже покладений законом, зокрема ч.2 ст. 184 СК України. \~\~

Outcome: partial