Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом в якому вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка в свою чергу доводиться позивачу матір`ю. Після смерті [PERSON] і відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею. Земельна ділянка належала особисто спадкодавиці [PERSON] , а житловий будинок в свою чергу у вигляді спадщини вона прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який в свою чергу помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач частину спадщини оформлює на своє ім`я, а саме земельну ділянку, шляхом звернення до нотаріуса. Але оформити на своє ім`я спадщину у вигляді житлового будинку позивач не може оскільки їй невідоме місце знаходження правовстановлюючих документів на будинок у зв`язку з чим нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії (до позову додається копія постанови про відмову), свої дії нотаріус мотивував тим. що позивачем не надано правовстановлюючого документу на будинок. Позивач зазначає, що такий правовстановлюючий документ був втрачений, місце знаходження такого документу позивачу невідоме. В зв`язку з викладеним, просить суд визнати за нею право власності на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на будинок [ADDRESS] , який складається з будинку А-1 загальною площею 60,0 кв.метри, житловою площею 50,1 кв.метри, сараю Б-1 площею 28,9 кв.метри, сараю В-1 площею 3,9 кв.метри, гаражу-сараю Г-1 площею 24,0 кв.метри, літньої кухні Д-1 площею 32,0 кв.метри, огорожі № 1, водогону № 2, убиральні № 3. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог заперечень не мав. Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 203 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) та будинок [ADDRESS] , який вона отримала в спадок після смерті свого чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , тобто є спадкоємицею першої черги. Позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на про право на спадщину на будинок, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулися з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка зі Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. За таких обставин заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved