Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебуває з 23.08.2014року в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] 28.03.1987р.н. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною. Тривалий час сторони не можуть знайти спільної мови, між ними відсутнє взаєморозуміння, припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона не має наміру проживати спільно однією сім'єю з відповідачем, за таких обставин позивач вважає сумісне життя та збереження шлюбу неможливим, а тому просила суд шлюб між ними розірвати. Одночасно, просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, та кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягненням дитини трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи без її участі. Відповідно до положення ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, клопотань про розгляд спарви за відсутності відповідача не надходило та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2014року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 70. Від шлюбу мають сина [PERSON] 04.08.2015року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.08.2015року Серія І-КИ № 561619. Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу є безпричинні сварки, скандали між подружжям, які інколи переростають в бійку. Спроби примирення між сторонами не дали позитивного результату. Позивач зареєстрована та проживає разом з дитиною за адресою [ADDRESS]. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, не надає, хоч має постійний заробіток, працює в ТОВ «БМЗ Ферум» Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує сина одноособово, відповідач є працездатним, заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. А відповідно до ч.4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює, доглядає за дитиною, а відповідач є працездатним, заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини суду не надав. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судових витрат по справі в розмірі 640 грн. На підставівикладеного,

Outcome: approved