Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

позивач звернулася до суду 12 липня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 11 лютого 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей у розмірі ? частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні (а.с.26). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 33% (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2014 року (а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4,5 копії свідоцтв про народження). Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~\~ Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. На підставі постанови Дзержинського відділу державного виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 13.02.2012 р. проводиться стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] 02.05.2009 р. у розмірі 400,00 грн. до повноліття дитини (а.с. 25 копія постанови). Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги матеріальне положення сторін та стягнення з доходів відповідача у примусовому порядку аліментів на утримання сина [PERSON], позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав частково, виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial