Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні лише позивача, відповідач не надає матеріальну допомогу та утримання дитини. Донька є інвалідом, перебуває на обліку в лікарів, потребує постійного лікування. Оскільки у позивача недостатньо коштів на утримання неповнолітньої доньки, просить позов задовольнити. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2018 провадження у даній справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз'яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Отже, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що між сторонами шлюб розірвано 08.08.2011. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Такі обставини знайшли підтвердження в копії рішення суду та копії свідоцтва про народження (а.с.3-4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Дитина є інвалідом, перебуває на обліку в лікарів, потребує постійного лікування. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати дитину, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Також, суд враховує інформацію, яка викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву, але це не звільняє останнього від сплати аліментів на утримання дитини, а доказів щодо утримання непрацездатних батьків відповідачем, суду не надано. Відповідно до правил ст. 181 СК України, при визначенні аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved