Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, мотивуючи його тим, що 19.12.2015 на перехресті вулиць Братиславської та Крайня в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мікроавтобусом VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить Національному банку України, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2016 [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП позивач поніс матеріальні збитки на відновлювальний ремонт автомобіля у сумі 36 487 грн. 60 коп. Посилаючись на те, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди відповідачем завдано збитки, позивач просив суд стягнути з відповідача розмір матеріального збитку 36 487 грн. 60 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просила задоивльнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, подав письмові заперечення на позов. Предтавник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні, подав письмові заперечення на позов. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 19.12.2015 на перехресті вулиць Братиславської та Крайня в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мікроавтобусом VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить Національному банку України, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2016 [PERSON], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно замовлення - наряду від 30.03.2016, квитанції до прибуткового касового ордеру №19 від 30.03.2016 та акту виконаних робіт №1 від 12.04.2016 внаслідок ДТП позивач поніс матеріальні збитки на відновлювальний ремонт автомобіля у сумі 36 487 грн. 60 коп. У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезепеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою ( п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зазначена норма залишилася поза увагою суду. Оскільки на момент звернення до суду з позовом позивач відремонтував пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, у зв'язку з чим поніс реальні витрати у розмірі 36 487 грн. 60 коп.- саме зазначена сума є реальною вартістю втраченого майна позивача як потерпілого у ДТП на момент розгляду справи. Посилання представника третьої особи стосовно того, що позивач не звертався ні до страхової компанії, цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована, ні до Моторно-транспортного страхового бюро України (МТСБУ), а тому заявлені останнім вимоги є передчасними, не заслуговують на увагу. Що стосується доводів стосовно відсутності акту чи експертного виснову то вони є є необґрунтованими, оскільки стороною відповідача суду не було надано своїх даних на спростування вартості ремонтних робіт в тому числі необхідності заміни тих чи інших запасних частин автомобіля. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження повернення позивачу відшкодування шкоди або доказів правомірності відмови у здійсненні такої виплати позивачеві відповідачем не надано. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачеві не відшкодована заподіяна з вини відповідача шкода, то позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved