Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач\~\~звернулась з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11715 від 12.11.2001 року, виданого Лисичанським міськвиконкомом. В цій квартирі крім неї зареєстрований її син [PERSON] з 21.04.2004 року. В сіні 2008 року відповідач виїхав з квартири, забрав всі свої речі і з того часу в квартирі не мешкає. Вона оплачує комунальні послуги за себе та сина та не має змоги оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Як член сім»ї він втратив право на користування житлом, бо більше року не проживає в квартирі. Перешкод у користуванні квартирою вона їй не чиніть, замки на вхідних дверях не міняла. Тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. У судовому засідання позивач позов підтримала. Просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Тому зі згоди позивачка суд Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка та відповідач по справі є її сусідами по будинку. Відповідач до призову в армію до після повернення з армії проживав разом з матір»ю. У 2009 році він виїхав з міста Лисичанська і з того часу в квартирі не проживає. Позивачка платить комунальні послуги за себе та за сина, не має змоги оформити субсидію на комунальні послуги та не чинить сину ніяких перешкод у користуванні квартирою. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка та її син мешкають з нею в одному будинку, на одній площадці. У 1994 році відповідача призвали до армії, потім він повернувся , женився і вже п»ять років не проживає в квартирі разом з матір»ю. Вона іноді заходить до позивачка в квартиру, його речі в квартирі відсутні. Де він знаходиться мати не знає, бо він не підтримує з нею родинні зв»язки. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що копії паспорта позивачки вбачається, що вона зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS] з 27.11.1990 року ( а.с4-4зв). Батькам [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] , РФ є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5). Із довідки № 69 від 04.06.2015року ЛПК «Паспортна служба» вбачається, що [ADDRESS] зареєстровані та мешкають разом [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6) . Із довідки КП «ЛЖЕК №8» від 05.06.2015 року № 343 вбачається, що син [PERSON] прописаний за адресою [ADDRESS]. З січня 2008 року по теперішній час в квартирі не проживає, мешкає в Росії ( а.с.7). Із копії свідоцтва № 11715 про право власності на житло від 12.11.2001 року Лисичанського виконкому , вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] ( а.с.8). Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] , без поважних причин більше одного року, суд вважає, що він втратив право користування квартирою, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved