Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 27 грудня 2016 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. [INFO] у них народився син [PERSON]. З [PERSON] з 21 травня 2018 року вона не проживає у зв'язку із тим, що останній зловживав алкоголем та застосовував до неї фізичну силу. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. За відсутності доходів, просить суд стягнути із відповідача на її користь судовий збір та витрати на надання їй правової допомоги у сумі 200 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень щодо позовних вимог немає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 27 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №384, позивач змінила своє дівоче прізвище на прізвище [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7)). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в місті Олександрія, Кіровоградської області народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с.6). Із витягу з Договору про надання юридичної допомоги від 14 серпня 2018 року та акту виконаних робіт від 18 вересня 2018 року встановлено, що позивач понесла витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень (а.с.8-9). Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». Позивач заявляла вимогу про залишення їй прізвища [PERSON], тому суд має підстав для залишення їй прізвища [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнала повністю, а також оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім цього, позивач понесла витрати на правову допомогу у зв'язку з розглядом справи в сумі 200 гривень. На підставі ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача 200 гривень на правову допомогу.

Outcome: approved