Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, вказуючи, що 07.04.2012 р. між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу позивач мешкала з [PERSON] в його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Перед Новим 2016 роком позивач довідалась, що вагітна. [PERSON] цю новину сприйняв позитивно, але у лютому 2017 р. після чергового конфлікту позивач поїхала до своєї матері у м. Бахмут (до перейменування м. Артемівськ) Донецької області. Рідні позивача наполягали на тому, щоб позивач спробувала зберегти сім`ю, бо вагітна, а дитині, що народиться, потрібен батько. Позивач повернулась у м. Харків, але [PERSON] її не прийняв, заявив, що у нього нова жінка і ні позивач, ні її дитина йому не потрібні. Оскільки на той час син ще не народився, то [PERSON] неодноразово весною 2017 р. вимагав від позивача, щоб вони пішли з ним разом у Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції і оформили розірвання шлюбу. Позивач відмовилась і [PERSON] припинив будь-яке спілкування з позивачем. [INFO] позивач в Харкові народила сина [PERSON] . Відповідач не намагався довідатись, коли й кого народила позивач, в яких умовах та де позивач з дитиною мешкають. Матеріальної допомоги відповідач не надавав позивачеві ні під час вагітності, ні після народження сина. 26.12.2017 р. позивач випадково довідалась, що Артемівський міськрайонний суд 01.08.2017 р. ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 219/6276/17, провадження № 2/219/3351/2017, згідно якого позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнив. За заявою позивача Артемівський міськрайонний суд ухвалою від 31.01.2018 р. вищезазначене заочне рішення скасував, а 29.03.2018 р. ухвалив рішення, яким відмовив [PERSON] у розірванні шлюбу з [PERSON] . На дату складання цього позову малолітній [PERSON] не має адреси реєстрації місця проживання, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини разом з матір`ю у місті Бахмут Донецької області з огляду на те, що на його думку, він не є батьком дитини. Квартира, в якій зареєстрована позивачка за адресою: [ADDRESS] , непридатна для проживання, бо потребує капітального ремонту. 23.05.2019 р. позивач уклала Договір зі своїм рідним дядьком - [PERSON] , згідно якого він передав позивачці та її малолітній дитині у безоплатне користування належну йому на праві приватної власності двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач зазначає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. У зв`язку з чим просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] ; зареєструвати місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи Бахмутської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, представник Бахмутської міської ради - Махничева Л.О. надала заяву про розгляд справи у її відсутності та про задоволення позовних вимог. (а.с.137,144-145) Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є сторони, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.10). Мати дитини - позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,7). Батько дитини - відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.36). Як вбачається із заяви органу опіки і піклування Бахмутської міської ради від 24.01.2020 р., місце реєстрації малолітнього [PERSON] , [INFO] , на даний час не визначено, фактично дитина проживає з матір`ю, [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира перебуває у користуванні позивача на підставі договору позички від 23.05.2019 р. та додаткової угоди до договору позички від 14.01.2020 р., укладених між нею та власником житлового приміщення - [PERSON] (а.с.19, 131 ). Матеріали справи не містять даних про те, що [PERSON] зверталась до власника житлового приміщення - [PERSON] та до відповідного органу реєстрації місця проживання із заявою про реєстрацію позивача та її дитини за адресою: [ADDRESS] , та про відмову у проведенні такої реєстрації. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію малолітнього сина. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, враховуючи вік дитини, фактичну відсутність контакту дитини з батьком та природню прихильність дворічної дитини до матері, суд вважає необхідним ухвалити рішення про визначення її місця проживання разом з матір`ю, [PERSON] . Щодо вимог про реєстрацію особисто [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , суд зазначає, що позивач не позбавлена можливості здійснити таку реєстрацію у без судовому порядку, за згодою власника житлового приміщення, який володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.317, 319 ЦК України). За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог про реєстрацію [PERSON] в спірній квартирі - відсутні. Беручи до уваги, що мати дитини - позивач [PERSON] не зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка нею позичена в іншої особи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо реєстрації місця проживання дитини в цій квартирі, незалежно від наявності чи відсутності згоди батька дитини, у зв`язку з порушенням п.18Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207, та вимог ч.4 ст. 29 ЦК України. При цьому суд зазначає, що рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю є підставою для реєстрації місця проживання дитини за зареєстрованим місцем проживання матері, незалежно від стосунків батьків, а отже таке судове рішення буде ефективним способом захисту прав дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 764,80 грн. щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, яка задоволена судом.

Outcome: approved