Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до Білокуракинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем, [PERSON], вона перебуває у шлюбних відносинах з 19 вересня 1999 року, шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, актовий запис № 679. 08.12.2003 року у сторін народилася донька [PERSON], 07.09.2011 року народилася друга донька [PERSON]. Сімейне життя з червня 2014 року між сторонами припинилося, на теперішній час сторони проживають окремо. Між ними зникло почуття любові та поваги, різні погляди на життя. Спору щодо поділу майна немає. Відповідач проживає окремо та не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної підтримки та допомоги не надає. У зв'язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради, актовий запис № 679 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 9), які проживають з матір'ю. Сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року, вони не погоджуються на збереження шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, який має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки визнав позовні вимоги,\~\~а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З відповідача також підлягає стягненню судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України: судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved