Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, що належить [PERSON], який було накладено на підставі: -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41127808, виданий 06.12.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 8878802 від 10.12.2013р., 15:45:55, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 39063111, виданий 23.09.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 6135037 від 23.09.2013р., 16:35:21, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; -іпотечного договору , РМТ -702/911/200/,08.05.2008р., приватний нотаріус ХМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1352, по реєстру заборон № 104, заявник ЗАТ « ОТП БАНК»; -договір про відступлення права вимоги,8893,12.11.2010, приватний нотаріус ДМНО [PERSON] іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна», код 36789421, 04210,м. Київ, вул. Жилянська,б.48-50А ; -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 30921521, виданий 27.01.2012р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, вик. [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул.Велика Жихорська, 2-а, на підставі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.03.2011 року. В той же час, при зверненні у 2017 році до нотаріуса позивач зясувала, що на вказане нерухоме майно було накладено арешт на підставі того, що попередній власник квартири у 2010 році отримав кредит у 67300 доларів США у звязку з чим на вказане нерухоме майно було накладено обтяження в рамках виконавчого провадження, тобто після того, як позивача було визнано власником вказаного нерухомого майна, що на її думку, є таким що порушує її право на можливість розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не зявились. Третя особа в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності житловий будинку № 2-а, що розташований по вул.Желєзнякова у м.Харкові (а.с.8). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 96470921 від 06.09.2017 року вбачається, що на належний [PERSON] житловий будинок було накладено наступні обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 41127808, виданий 06.12.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 8878802 від 10.12.2013р., 15:45:55, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 39063111, виданий 23.09.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 6135037 від 23.09.2013р., 16:35:21, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; іпотечний договір, РМТ -702/911/200/,08.05.2008р., приватний нотаріус ХМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1352, по реєстру заборон № 104, заявник ЗАТ « ОТП БАНК»; договір про відступлення права вимоги,8893,12.11.2010, приватний нотаріус ДМНО [PERSON] іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна», код 36789421, 04210,м. Київ, вул. Жилянська,б.48-50А ; постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 30921521, виданий 27.01.2012р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ. В довідці зазначено, що обтяжується майно боржника [PERSON]. В той же час, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.03.2011 року у справі № 2-883/11 було визнано недійсним договір дарування житлового будинку № 2-а по вул.Железнякова у м.Харкові та визнано за [PERSON] право власності на нього. Таким чином, постанови про арешт майна були накладені на майно [PERSON] у 2012 та 2013 роках, тобто тоді коли боржник по вищевказаних виконавчих провадженнях є [PERSON]. За приписами абзацу 4 частини 1\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952- IV\~обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно з частиною 1\~статті 32 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що була чинна на момент виникнення спірних відносин, заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Відповідно до\~статті 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (описі), вилученні та примусовій реалізації. Отже, арешт (опис) майна є однією із стадій звернення стягнення на майно боржника. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також проведенням опису майна боржника і накладення на нього арешту. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що державним виконавцем при винесення постанов про накладання арешту та заборони відчуження, незаконно було накладено арешт на майно [PERSON], яка не є боржником у вказаному виконавчому провадженні. Крім того, у довідці з реєстру зазначено, що особа, майно якої обтяжується є [PERSON], однак на момент винесення оскаржуваних постанов вона не була власником вищевказаного нерухомого майна. Таким чином, арешти на житловий будинок № 2-а по вул.Желєзнякова у м.Харкові, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 41127808, виданий 06.12.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 8878802 від 10.12.2013р., 15:45:55, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 39063111, виданий 23.09.2013р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, підстава внесення запису : рішення про державну реєстрацію права та обтяжень, індексний номер: 6135037 від 23.09.2013р., 16:35:21, [PERSON], Харківське міське управління юстиції, Харківська обл.; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : 30921521, виданий 27.01.2012р., видавник Червонозаводський ВДВС ХМУЮ, вик. [PERSON] підлягають скасуванню. В той же час, що стосується вимоги позивача про зняття арешту, накладеного на підставі іпотечного договору РМТ -702/911/200 від 08.05.2008 року та договору про відступлення права вимоги, то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, у звязку з наступним. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV). Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. З наданої суду інформаційної довідки вбачається, що відомості про іпотеку були внесені у 2008 році, а про відступлення права вимоги у 2010 році, тобто до визнання за [PERSON] права власності на вищевказане нерухоме майно. Відомостей про визнання вказаних договір недійними матеріали справи не містять, таких вимог позивач не заявляє, у звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Враховуючи викладене,

Outcome: partial