Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем в період з 27.04.2001 року до [INFO] , від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який в даний час навчається в Рубіжанському індустріально-педагогічному коледжі, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з тим, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, однак добровільно цього не робить, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 18.03.2022 року та до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, в судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приймає визнання ним позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04.02.2021 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області 04.02.2021 року за № 2930 (а.с.5,13). Відповідно до довідок, виданих фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 10.12.2020 року, від 04.02.2021 року № 1-12/20, № 1-02/21, вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів та в період з червня 2020 року по листопад 2020 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 29 169,00 грн., а в період з серпня 2020 року по січень 2021 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 24 723,00 грн. (а.с.15-16). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04.02.2021 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області 04.02.2021 року за № 2930 та відомостями Рубіжанської міської ради Луганської області від 25.03.2021 року № 023-010/1827 (а.с.5,11-12,20). 27.04.2001 року одружилися [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 27.04.2001 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] року , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 431, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.12.2001 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб, про що 10.03.2021 року складено відповідний актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу року серії [NUMBER] , виданим 10.03.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , навчається в Рубіжанському індустріально-педагогічному коледжі, в вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації, на денному відділенні за освітнім рівнем «Фаховий молодший бакалавр», на денному відділенні за освітнім рівнем «Фаховий молодший бакалавр» в групі Д-20-1 за фахом «Транспорт», зі строком навчання з 09.09.2020 року по 30.06.2022 року, що підтверджується паспортом громадянина України та довідкою, виданою Рубіжанським Індустріально-педагогічним коледжом від 04.02.2021 року № 53 (а.с.9,10). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] навчається в Рубіжанському індустріально-педагогічному коледжі, в вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації, на денному відділенні за освітнім рівнем «Фаховий молодший бакалавр» в групі Д-20-1 за фахом «Транспорт» зі строком навчання 1 рік 10 місяців, з 09.09.2020 року по 30.06.2022 року. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. У зв`язку з тим, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від відповідача, який в свою чергу визнав позов у повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] , стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 18.03.2021 року та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, однак оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави у розмірі 50 %, тобто у розмірі 454 грн.

Outcome: approved