Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 16 липня 1994 року укладено шлюб. Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають дитину, [PERSON], [INFO]. 25 вересня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач зазначає, що відповідач сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення нею повноліття. Однак на час звернення до суду із цим позовом, доньці позивача вже виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання в Київському національному економічного університету ім. Вадима Гетьмана, кредитно-економічного факультету, навчання в якому закінчиться 30 червня 2017 року. Відтак просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і до 30 червня 2017 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, позивач зазначила, що вона підтримує свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, а відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст. 221-227 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що з 16.07.1994 року сторони перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який було зареєстровано Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, з актовим записом № 1269. 25.09.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено запис № 767, видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. На даний час дочка проживає з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину, матеріальну допомогу надає не регулярно та в обсязі недостатньому для забезпечення їх потреб. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається з довідки № 1537 від 04.09.2014 року, виданої Київським національним економічним університетом імені В.Гетьмана, [PERSON] навчається в ньому на другому курсі денної форми навчання, на кредитно-економічному факультеті до 30 червня 2017 року. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчання, проживає разом з матір`ю, і потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи, що на утриманні відповідача немає непрацездатних батьків, інших дітей, відсутні дані про незадовільний стан його здоров`я, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісяця. Також суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення мінімального розміру аліментів на повнолітню доньку в обсязі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно ч. 2 ст. 182 СК України, яка встановлює такий розмір, не підлягає застосуванню в разі стягнення аліментів на повнолітню дитину. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 243 гривень 60 копійок. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved