Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 15 липня 2005 року по 05 червня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2006 року та з цього часу сторони проживали окремо, спільного господарства не вели, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини не приділяє їй уваги, не цікавиться її життям. 31 березня 2014 року відповідач надав нотаріальну завірену заяву, відповідно до якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки. Тому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, згідно якої представник просить задовольнити позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.3 ч.4 ст. 155 цього Кодексу відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст.165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено в судовому засіданні, з 15 липня 2005 року по 06 червня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с.9-10/. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 14/. Сторони проживають окремо, батько дитини вихованням доньки не займається, матеріально її не утримує. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 144» батько [PERSON] за час відвідування дитиною закладу не приймав участі у вихованні дитини, не сплачував за харчування, не спілкувався з педагогами, не відвідував батьківські збори /а.с.11/. Відповідно до наданої СЗШ № 35 характеристики [PERSON] належну увагу вихованню дівчинки приділяє мама [PERSON], за весь період навчання [PERSON] в школі батько [PERSON] не приймав ніякої участі у вихованні дівчинки і до школи жодного разу не з'являвся. Окрім того в матеріалах справи знаходиться нотаріально завірена заява [PERSON] про те, що він з 2005 року з дитиною не проживає, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у вихованні не приймає, а тому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] /а.с.13/ Таким чином відповідач не займається вихованням доньки, не приймає участі у її матеріальному утриманні, проживає окремо від дитини. Батько не забезпечуєь доньку необхідним харчуванням, не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по її вихованню, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, здоров'я, підготовку до самостійного життя, не проявляє до доньки щонайменшої , батьківської турботи та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її проживання, школу не відвідує, станом навчання не цікавиться. Суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON] і свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, що відповідає інтересам дитини та захистить її права. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved