Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіцманського районного суду розірваний. Від спільного подружнього життя у них [INFO] року народився син [PERSON], який є інвалідом дитинства та йому встановлена друга група інвалідності. Зазначає, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу дитині на його утримання, хоча має таку можливість, так як інших непрацездатних утриманців в нього немає, а оскільки він має постійне місце роботи, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до встановленого строку інвалідності дитини, тобто до 01 жовтня 2015 року. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю, відповідач згідний сплачувати аліменти, просили справу розглянути у їх відсутність, що вбачається з поданих сторонами письмових заяв. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 29 квітня 1994 року відповідач являється батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ №940829 від 23 квітня 2014 року [PERSON], 1992 року народження є інвалідом з дитинства, якому встановлена друга група інвалідності на строк до 01 жовтня 2015 року. [PERSON] не здатний до трудової діяльності. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Довідкою виданою Лужанською селищною радою №847 від 24 червня 2015 року, передбачено що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON]. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх непрацездатних дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. На підставі викладених обставин та досліджених письмових доказів у справі, суд вважає, що відповідач, як батько сина [PERSON], зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини інваліда, щомісячно до 01 жовтня 2015 року. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки мати не може забезпечити належний матеріальний стан повнолітнього непрацездатного сина. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191, 198, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved