Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу за договором позики у розмірі 31662,42 грн., з яких сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції - 21780,86 грн., 3% річних - 822,06 грн., та штрафу - 9059,50 грн., та понесені судові витрати. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що 20.10.2015 року між нею за [PERSON] було укладено договір позики. На виконання договору в день його підписання позивач передала відповідачу у позику грошові кошти у сумі 18119 грн. Факт отримання відповідачем суми позики підтверджується його розпискою та підписом в договорі. Згідно п. 4.1. договору позики відповідач зобов'язався повернути позивачу суму позики до 05.02.2016 року. Однак, відповідач не виконав умови договору та не повернув отриманих у позику коштів, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 18119 грн. На підтвердження укладення між сторонами договору позики відповідачем було підписано договір позики про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 18119 грн. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. (ч.1 ст.1047 Цивільного кодексу України) Виходячи з положень ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Нормою ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4.1. договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму позики до 05.02.2016 року. Однак, станом на день подання позовної заяви та розгляду справи, грошові кошти відповідачем не повернуті, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 31662,42 грн., яка складається з суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції - 21780,86 грн., 3% річних - 822,06 грн., та штрафу - 9059,50 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved