Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду було уточнено, просить суд визнати житловий будинок [ADDRESS] в м. Харкові з надвірними будівлями : сарай літ «Б», погріб літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2 спільною сумісною власністю подружжя. Визнати власником [PERSON] ? частини житлового будинку [ADDRESS] в м. Харкові з надвірними будівлями : сарай літ «Б», погріб літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона перебувала з відповідачем в шлюбу з 22.09.2007 р. Спільне життя не склалось, внаслідок чого їх шлюб було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 р. Проживаючи однією сім'єю позивач та відповідач мали спільний бюджет, вели спільне господарства і на спільні кошти придбали у 2011 р. житловий будинок [ADDRESS] в м. Харкові з надвірними будівлями : сарай літ «Б», погріб літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2 за 50 000 грн. Після купівлі зазначеного будинку, вона за спільні кошти, проводили ремонтно-відновлювальні роботи, чим самим покращили благоустрій земельної ділянки та ринкову вартість будинку. На теперішній час відповідач ставить нездоланні перешкоди у користуванні спільним майном, будинком, перешкоджає позивачу проживати за адресою, за якою вони мешкали та за якою мешкає відповідач і на сьогоднішній день. Мирно розподілити спільне сумісне майно, відповідач відмовляється, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечували проти позову, пояснивши, що гроші на придбання будинку були надані виключно відповідачу його батьком. Позивач не витрачала свої кошти на ремонт будинку. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 22.09.2007 р. перебували у шлюбі. Відповідно до копії рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2013 р. шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 22 вересня 2007 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по мсту Ізюму Ізюмською міського управління юстиції Харківської області (а/з 327) розірвано (а.с. 8). Відповідно до копії паспорта, серії [NUMBER], позивач 17.07.2014 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 45-47). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 12.05.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1627, продавець [PERSON] передав у власність покупцю [PERSON] належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а покупець прийняв у власність цей житловий будинок з надвірними будівлями. На земельній ділянці площею 305 кв.м розташовані : житловий будинок з прибудовами літ «А-1»-дерево, обкл. цеглою, житловою площею - 16,7 кв.м, загальною площею - 46,7 кв.м та надвірні будівлі: сарай літ. «Б»; погріб літ. «Г»; душ літ «Д»; вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2 (а.с. 12, 13). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що він був власником спірного будинку та продав його відповідачу. При продажу будинку у нотаріуса, гроші свідку передавали батьки відповідача. За чиї кошти відбувався ремонт у будинку, свідку не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що спочатку була укладена угода про продаж будинку, а потім батьком відповідача були передані гроші за покупку будинку. Кому належали сплачені гроші, свідку не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що свої особисті гроші сплатив за покупку спірного будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона з чоловіком передали гроші [PERSON] на придбання будинку сину та дали ще 8 000 доларів на ремонт будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Оскільки, житловий будинок [ADDRESS] в м. Харкові з надвірними будівлями : сарай літ «Б», погріб літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2 набутий в період шлюбу позивача та відповідача, то цей будинок відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та встановлювати даний факт в судовому порядку не потрібно, у зв'язку з чим, вимоги позивача про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Проте, позивач не просить в своїх позовних вимогах поділити будинок [ADDRESS] в м. Харкові з надвірними будівлями : сарай літ «Б», погріб літ. «Г», душ літ. «Д», вбиральня літ. «Е», огорожа № 1,2, що належить на праві спільної сумісної власності. Звернувшись до суду з вимогами про визнання права власності на будинок № 57 за відсутністю вимог про поділ майна подружжя, позивач обрала не належний спосіб судового захисту, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed