Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогою визначити за [PERSON] та за [PERSON], право власності по ? частині земельної ділянки площею по 3,805 га згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10.08.2000 року, розташовану на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області, в межах встановленого плану зовнішніх меж земельної ділянки та визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ? частину земельної ділянки площею 3,805 га згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10.08.2000 року, розташовану на території Новгородківської селищної ради Новгородківського району Кіровоградської області, в межах встановленого плану зовнішніх меж земельної ділянки. Свої вимоги мотивувала тим, що її брату [PERSON] та їй згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10 серпня 2000 року на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка (пай) площею 7,61 га, яка розташована на території Новгородківської селищної ради смт.Новгородка Кіровоградської області. Ця земельна ділянка (пай) була надана їхній матері [PERSON], що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 10 вересня 1997 року. 13.06.2000 року мати подарувала цю земельну ділянку їй та брату [PERSON], що підтверджується змінами до сертифікату. 21.06.2011 року брат [PERSON] заповів їй належну йому земельну частку пая КСП «Україна» в смт.Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області розміром 7,75 га в умовних кадастрових гектарах. [INFO] року брат [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на частку (пай). Тому 27 травня 2014 року вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], а 25 жовтня 2014 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 25 жовтня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на тих підставах, що ні сертифікатом ні державним актом не визначена частка і її розмір в праві спільної сумісної власності на земельну частку [PERSON] та її, а також тому що право власності посвідчується державним актом, а не сертифікатом. Спільна власності двох осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Вважає, що вона та її брат мали рівні частки в праві спільної сумісної власності на земельну частку (пай) розміром 7,61 га, тобто кожний із них має право на ? частину земельної ділянки розміром по 3,805 га. Будь яких домовленостей про зміну їхніх часток в праві на земельну ділянку не було. Рівність права власності кожного із них по ? частині земельної ділянки (паю) підтверджується також договором дарування від 13.06.2000 року. Тобто згідно державного акта на право приватної власності на землю їй належить право власності на половину земельної ділянки розміром 3,805 га як співвласнику. Як спадкоємець вона має право на спадкування за заповітом брата на другу половину земельної ділянки розміром 3,805 га. Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадщину у вигляді ? частини земельної ділянки не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася до суду звернулася з телефонограмою відповідно до якої позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просила справу розглянути у її відсутність. Представник третьої особи, селищний голова Сириця О.А. в судове засідання не з'явився до суду звернувся з заявою відповідно до якої просив справу розглянути без представника селищної ради, не заперечує щодо задоволення позову. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: [INFO] року помер [PERSON] ( а.с.8 копія свідоцтва про смерть від [INFO] року серія [NUMBER]). 21.06.2011 року за життя [PERSON], було складено заповіт, яким належну йому земельну частку (пай) КСП ім..України, смт.Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, розміром 7,75 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0117634, виданий 10 вересня 1997 року Новгородківською районною державною адміністрацією на підставі рішення № 86, на підставі Договору дарування, посвідченого 13.06.2000 року, зміни які внесені до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) Новгородківською районною державною адміністрацією, заповідав [PERSON], [INFO] (а.с.7 - копія заповіту). [PERSON] та [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10 серпня 2000 року, було передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,61 гектарів в межах згідно з планом на праві спільної сумісної власності, земельна ділянка розташована на території Новгородківської селищної ради (а.с.10 - копія державного акту). [INFO] року брат позивача, [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на частку (пай). Тому 27 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], а 25 жовтня 2014 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 25 жовтня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на тих підставах, що ні сертифікатом ні державним актом не визначена частка і її розмір в праві спільної сумісної власності на земельну частку [PERSON], а також тому що право власності посвідчується державним актом, а не сертифікатом (а.с.12 - копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Будь яких домовленостей між [PERSON] та [PERSON] (за його життя) про зміну часток в праві на земельну ділянку розміром 7, 61 га не було, тобто згідно ст.370 ЦК України, будучи співвласниками у праві спільної сумісної власності мали рівні частки, тобто кожен із них, мав право на ? частку земельної ділянки розміром по 3,805 га. Таким чином, [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю від 10 серпня 2000 року належить право власності на ? частину земельної ділянки розміром 7,61 га, що становить 3,805 га. Позивач, [PERSON] як спадкоємець за заповітом від 21.06.2011 року має право на спадкування ? частини земельної ділянки загальною площею 7,61 га, що становить 3,805 га, після смерті свого брата, [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі викладеного

Outcome: approved