Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу. В позові вказував, що 07 серпня 2015 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 42. В шлюбі дітей не було. Спільне життя з відповідачкою не склалося оскільки у них різні погляди на життя через, що вони уже не проживають спільно понад 6 місяців, тобто не підтримують жодних стосунків, не ведуть спільного господарства. Таким чином фактичні шлюбні відносини між ними припинено, а шлюб існує лише юридично. Відповідачка не хоче розірвати шлюб в добровільному порядку в органах РАЦС, тому змушений звернутись з даним позовом до суду. За таких умов збереження шлюбу є недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Просив винести рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився. В адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. На примирення з відповідачкою не погоджується. У судове засідання відповідач не з'явилася. Про дату, час, місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Відзив на позов не надала. Клопотань з приводу участі у розгляді справи суду не надходило. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини та на протязі 6 місяців проживають окремо. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved