Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що з січня 2011 року шлюбні стосунки припинені, сторони не проживають за однією адресою, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Подружжя стало зовсім чужими людьми, намірів рятувати сім'ю не мають. Від шлюбу сторони мають сина, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 01.06.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №688, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.09.2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харкіського міського управління юстиції. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як неведення спільного господарювання, небажання сторін надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Шлюбне прізвище позивача «[PERSON]» і вона після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved