Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу спадкодавця. Свій позов мотивує тим, що з травня 1999 року вона проживає в Республіці Греція, проте у місті Луцьку у неї склались дружні відносини з [PERSON] та у вересні 2012 року вона по телефону попросила позичити їй 50000 Євро, оскільки остання мала намір придбати нову квартиру. Вона змогла позичити їй лише 43000 євро, при цьому вони обумовили механізм позики та повернення позичених коштів. [PERSON] зазначила, що передача грошей має відбутись в присутності свідків і в якості гарантії повернення їх вона запропонувала оформити заповіт на придбану нею за вказані кошти квартиру. В подальшому, вона 08.10.2012 року передала 43000 євро через знайомого [PERSON], який 14.10.2012 року доставив вказані кошти [PERSON] в присутності [PERSON] і останні поставили свої підписи в договорі позики. Позичені кошти [PERSON] зобов'язувалась повернути до 31.12.2013 року і в якості гарантії зобов'язувалась оформити заповіт на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Проте, [INFO] [PERSON] померла і на даний час позичені кошти не повернуті. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON], а тому у неї, як кредитора спадкодавця, виникло право вимоги до спадкоємців померлої. В зв'язку з чим, просила стягнути з відповідачів в рівних частинах, як спадкоємців після смерті [PERSON], борг спадкодавця в розмірі 43000 євро, що в національній валюті становило 680690 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідачів 43000 євро еквівалентно гривні згідно офіційного курсу НБУ на день розгляду справи. В решті позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив його задовольнити. Представники відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 14.10.2012 року [PERSON] отримав у борг у [PERSON] кошти в сумі 43000 євро для придбання квартири за адресою: [ADDRESS], які зобов'язалася повернути до 31.12.2013 року. Даний факт стверджується відповідним договором позики ( а.с. ). Крім того, факт передачі грошей [PERSON] ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON],який показав, що неодноразово привозив [PERSON] передачі з Греції від [PERSON], в тому числі вказану суму позики, яку передав позичальнику в присутності [PERSON] Аналогічні показання й надала в судовому засіданні й свідок [PERSON], які повінстю узгоджуються і співпадаються із показаннями попереднього свідка. А тому їх покази в частині підписання договору і передачі коштів повністю спростовують доводи представників відповідача [PERSON] та [PERSON] стосовно не підписання померлою оспорюваного договору і факту не передачі коштів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2013 року (а.с ). З дослідженої в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №09/2013, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] являються відповідачі [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом подання відповідних заяв протягом шести місяців з дні відкриття спадщини, які даних заяв не відкликали і від прийняття спадщини не відмовились, а тому саме вони повинні відповідати за боргами спадкодавця (а.с. ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON], відповідачам було надіслано повідомлення про отримання вимоги кредитора, однак до дня звернення позивача в суд відповідачі не повернули позивачу суму боргу (а.с. 42-43 спадкової справи). Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення і з відповідачів слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості в розмірі 43000,00 євро, що згідно офіційного курсу долару США на день розгляду справи становить 843732,06 грн., тобто з кожного по 421866,03 грн. При цьому, посилання представника відповідача стосовно пропуску строку позовної давності, визначеного ч. 2 ст.1281 ЦК України терміном у шість місяців, протягом якого кредитор спадкодавця міг пред'явити свої вимоги до спадкоємців, не заслуговують на увагу, оскільки суд вважає, що позивачем він не пропущений, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивачем вчинялися дії стосовно визначення кола спадкоємців, про що свідчать матеріали спадкової справи та неодноразові судові справи з приводу спадкування і протягом одного року з дня настання строку вимоги така вимога позивачем пред'явлена до спадкоємців, що відповідає вимогам ч.3 ст.1281 ЦК України, тобто в межах визначеного строку. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути 3654 грн. сплаченого судового збору, тобто по 1827 грн. з кожного.

Outcome: approved