Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення трьох процентів річних та інфляційних посилаючись на те, що відповідач тривалий час не повертає стягнуту за рішенням суду заборгованість, тому вирішила в судовому порядку стягнути з останнього платежі, передбачені\~ст.625 ЦК України та сплачений нею судовий збір. У судове засідання позивач не зявилась, представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявився,заперечення на позовну заяву не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належний чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 3 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~визначено, що однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Частиною 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року рішенням Ленінського районного суду, яке набрало законної сили, встановлено наявність боргу [PERSON] та стягнуто на користь позивача . Суд вважає, що дане зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов'язанням. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд вважає, що представлений позивачем розрахунок нарахованих на суму боргу 3% річних та інфляційних, який перевірений судом, є правильним та обґрунтованим. Зважаючи на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню 3% річних\~717,06 грн., нарахованих на суму боргу та інфляційні\~7656,31 грн. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved