Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, просила розірвати шлюб, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності, надав заяву, де не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 05 березня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області сторони вступили в шлюб 05 березня 2011 року, актовий запис 34. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім'ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сім'ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв'язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. Позивачка надала до суду заяву, де просила позовні вимоги щодо визначення місця мешкання дитини разом з матір'ю залишити без розгляду. Суд вважає за можливе задовольнити вказану заяву, та залишити вказані позовні вимоги без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд вважає, що вказана заява подана в належний спосіб, не зачіпає інтересів інших учасників справи. Позивач на власний розсуд скористався процесуальними правами, не зловживаючи ними. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved