overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22 березня 2016 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Народицького районного управління юстиції у Житомирській області, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, збереження сім`ї вважає неможливим. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народилась дочка [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 червня 2021 року виданим повторно, копіює свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 травня 2016 року. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відносини між сторонами не склалися, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, подружжя шлюбні відносини на протязі тривалого часу не підтримує, а отже подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін та дитини. Питання про поділ майна та визначення місця проживання дитини подружжям не ставиться. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін, дитини, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Позивач сплатила судовий збір в сумі 908 гривень, в порядку статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розсссірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Народицького районного управління юстиції Житомирської області 07 березня 2002 року, однак, відносини в сімї не склались, постійно виникали сварки, спільно сімя не проживає, шлюбні відносини припинились, а отже збереження сімї вважає неможливим. Сторони в судове засідання не зявились; позивач просить справу розглядати без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи; відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ТП №074740 від 07 березня 2002 (а.с. 3) та копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №118675 від 07 червня 2002 року(а.с. 4). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача про те, що взаємини між подружжям припинились й збереження сімї вже не можливе, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити, що буде відповідати інтересам сторін та дитини. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, тому в порядку статті .88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частина його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] до їх повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги у достатньому обсязі на утримання дітей не надає, діти знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак у заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, однак у минуле судове засідання надав заяву про визнання позову (а.с.16). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серія [NUMBER] (а.с.4), серія [NUMBER] (а.с.5) та серія [NUMBER] (а.с.6), відповідно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач належним чином не виконує вказаного обов'язку, оскільки першочергової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Діти знаходяться на утриманні позивача. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, незалежно від працевлаштування , наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Відповідач згодний сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Працює на посаді директора ТОВ «Спарта Групп», що підтверджується наказом (а.с.18). Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частина його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше визначеного законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до їх повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не зявилась однак надала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився однак надав заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач проживають майже 12 років у громадському шлюбі. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження: серія 1-ТП № 100510 (а.с.2), серія І-ТП № 157029 (а.с.3) та серія І-ТП № 194024 (а.с.4), відповідно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач належним чином не виконує вказаного обовязку, оскільки першочергової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Діти знаходяться на утриманні позивача. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, незалежно від працевлаштування , наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобовязані утримувати дітей. Відповідач не надав суду доказів того, що він, являючись працездатним, не працює з поважної причини. Судом встановлено, що відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, крім того, є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на дітей, оскільки працездатний. Враховуючи наведені обставини, визнання позову відповідачем суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття [PERSON] - [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Не погоджується на стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 02.02.2015 року розірвано (а.с.17). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач в повній мірі не виконує вказаного обов'язку, що підтверджується фактом визнання ним позову. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу, щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Сторони в судове засідання не з'явились, але надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебуваю у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 жовтня 2017 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2017 року (а.с. 3,4). З довідок №333/2527 та 334/2526, виданих Народицькою селищною радою 27 липня 2018 року (а.с.5-6), вбачається, що разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS], проживає її малолітній син [PERSON] та перебуває на утриманні останньої. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області №01-51/03/2293 від 03 жовтня 2018 року, вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» з 01 листопада 2017 року по 01 листопада 2020 року призначено допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень на місяць (а.с.33). Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За правилами частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Також з матеріалів цивільної справи вбачається, що на утриманні відповідача [PERSON] перебуває мати [PERSON], яка потребує лікування. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 1992 року (а.с.26), довідкою Мирославської сільської ради Бердичівського району Житомирської області №854 від 24 вересня 2018 року (а.с.25), виписками з медичної картки амбулаторного хворого від 27 червня 2018 року та 23 липня 2018 року.( а.с.19,20). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі викладеного та з урахуванням досліджених обставин, наданих сторонами доказів, при цьому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), до досягнення нею двадцяти трьох років, мотивуючи тим, що вона навчається в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.2). [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання Житомирського державного університету імені Івана Франка, договірного фінансування ННІ педагогіки н. п. Початкова освіта. Закінчує навчання 30 червня 2017 року. Дані факти підтверджуються довідкою № 274 від 13.05.2014 року (а.с.6) та договором (а.с.7). Із договору про навчання № 1817 від 23 серпня 2013 року вбачається, що загальна вартість освітньої послуги становить 30 000 грн. Строк навчання чотири роки за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України). З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання, навчання платне. Зважаючи на викладене, враховуючи позицію відповідача, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Статтею191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, працюючого в Державній прикордонній службі м. Овруч, щомісячно, до досягнення [PERSON], 3-х річного віку. Позивач надала заяву та просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2-4). Згідно довідки даної [PERSON] Комунальним підприємством «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області від 25.04.2014 року №576, видно що вона проживає в [ADDRESS] зі своїми дітьми [PERSON], 1998 р.н., [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2013 р.н.. Частина 2 ст.84 СК України передбачає право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст.84 СК України встановлює, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. У відповідності до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які надані в п.17 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Як вбачається з матеріалів справи на даний час з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 травня 2014 року по справі № 286/379/14-ц за позовом [PERSON] ло [PERSON] про стягнення аліментів. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не зявились, в заявах просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов наступного висновку. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №189053 від 23.05.2013 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитину не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, те що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, й не надав суду доказів про те, що обмежений у можливості надавати сину матеріальну допомогу, має будь-які обмеження по працевлаштуванню, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 ч.1 ст.367 ЦПК визначено, що рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір, а тому за правилами ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави в сумі 243,6 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved