Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Територіального товариства ГРОМАДА в особі Кіровської районної у м. Донецьку ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує наступним. [INFO] померла [PERSON] бабуся Позивача. На день смерті [PERSON] бабуся Позивача проживала в квартирі [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку Донецької міської ради народних депутатів від 09.08.1995 року за № 5056 в приватній спільній часткової формі власності та зареєстрованого у БТІ м. Донецька в реєстрову книгу за № 6/23 ДК-122. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, оскільки [PERSON] бабуся Позивача, 07 серпня 1999 року склала заповіт, на ім'я Позивача, яким заповіла Позивачу ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS], що складається з однієї кімнати, загальною площею 29,7 кв. м., загальна площа змінилась згідно інструкції № 127 від 24.05.2001 року, що підтверджується в технічному паспорті від 16.03.2001 року реєстровий номер 6/23 дк - 12 (123), в тому числі жилою 13,70 кв. м., розташованої в будинку за [ADDRESS]. 30 листопада 2000 року державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєковою О. П. була відкрита спадкова справа за № 45, зареєстрована у реєстрі за № 1-2930 та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я Позивача з подальшим правом реєстрації даного свідоцтва у БТІ м. Донецька. 16 березня 2001 року Донецьким бюром технічної інвентаризації був складений технічний паспорт на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] на ім'я Позивача за інвентарним номером 6/20351. Виходячи з цього ? (одна друга) частина квартири за [ADDRESS] належить Позивачу на праві приватної спільної часткової форми власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-2930 від 30.11.2000 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, про що в Книзі реєстрації смертей 10.06.2006 року зроблений відповідний актовий запис за № 1147. Відповідно до пункту 2 статі 1226 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. На день смерті [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру на праві спільної сумісної власності, виданого представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку Донецької міської ради народних депутатів від 09.08.1995 року за № 5056, та зареєстрованого у БТІ м. Донецька в реєстрову книгу за № 6/23 ДК-122. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, оскільки [PERSON], 17 липня 1999 року склав заповіт, на ім'я Позивача, яким заповів Позивачу ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS]. Відповідно до пункту 1 статі 1223 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В 2006 році Позивач, який є спадкоємцем за заповітом вищевказаної квартири у належний строк подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до вищевказаного майна, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] державний нотаріус Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєкова О. П. відмовилась видати Позивачу. Через деякий час Позивач через Представника позивача, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 28.12.2013 року за реєстровим № 950 від імені та в інтересах Позивача, звернувся через заяву від 17.01.2014 року до державного нотаріуса Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєковій О. П. (далі нотаріус) про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус на вищевказану заяву виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2014 року. Відповідно до статі 1233 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV заповітом є особисте розпорядження фізичної особина на випадок своєї смерті. Заповідач [PERSON] при своєму житті розпорядився своїм майном заповідаючи ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] Позивачу. Тому згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за заповітом від 17.07.1999 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-965, а саме на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законному порядку, надала суду заяву з проханням розгляду справи у її відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом були вжиті заходи щодо її повідомлення про час та місце розгляду справи у встановлений законом порядку. Представник відповідача ТТ ГРОМАДА в особі Кіровської районної у м. Донецьку в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими й підлягаючими задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] бабуся Позивача. На день смерті [PERSON] бабуся Позивача проживала в квартирі [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку Донецької міської ради народних депутатів від 09.08.1995 року за № 5056 в приватній спільній часткової формі власності та зареєстрованого у БТІ м. Донецька в реєстрову книгу за № 6/23 ДК-122. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, оскільки [PERSON] бабуся Позивача, 07 серпня 1999 року склала заповіт, на ім'я Позивача, яким заповіла Позивачу ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS], що складається з однієї кімнати, загальною площею 29,7 кв. м., загальна площа змінилась згідно інструкції № 127 від 24.05.2001 року, що підтверджується в технічному паспорті від 16.03.2001 року реєстровий номер 6/23 дк - 12 (123), в тому числі жилою 13,70 кв. м., розташованої в будинку за [ADDRESS]. 30 листопада 2000 року державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєковою О. П. була відкрита спадкова справа за № 45, зареєстрована у реєстрі за № 1-2930 та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я Позивача з подальшим правом реєстрації даного свідоцтва у БТІ м. Донецька. 16 березня 2001 року Донецьким бюром технічної інвентаризації був складений технічний паспорт на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] на ім'я Позивача за інвентарним номером 6/20351. Виходячи з цього ? (одна друга) частина квартири за [ADDRESS] належить Позивачу на праві приватної спільної часткової форми власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-2930 від 30.11.2000 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, про що в Книзі реєстрації смертей 10.06.2006 року зроблений відповідний актовий запис за № 1147. На день смерті [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру на праві спільної сумісної власності, виданого представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку Донецької міської ради народних депутатів від 09.08.1995 року за № 5056, та зареєстрованого у БТІ м. Донецька в реєстрову книгу за № 6/23 ДК-122. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, оскільки [PERSON], 17 липня 1999 року склав заповіт, на ім'я Позивача, яким заповів Позивачу ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS]. В 2006 році Позивач, який є спадкоємцем за заповітом вищевказаної квартири у належний строк подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до вищевказаного майна, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] державний нотаріус Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєкова О. П. відмовилась видати Позивачу. Через деякий час Позивач через Представника позивача, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 28.12.2013 року за реєстровим № 950 від імені та в інтересах Позивача, звернувся через заяву від 17.01.2014 року до державного нотаріуса Четвертої Донецької державної нотаріальної контори Жерносєковій О. П. (далі нотаріус) про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус на вищевказану заяву виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2014 року. Заповідач [PERSON] при своєму житті розпорядився своїм майном заповідаючи ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS] Позивачу. Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів, у даному випадку за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину , може одержати свідоцтво про право на спадщину. В строки, відведені ст. 1270 ЦК УКРАЇНИ позивачка звернулася до четвертої донецької державної нотаріальної контори Жерносекової О.П. з приводу прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак це виявилося неможливим через відсутність необхідних документів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так,згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 454/02.31 від 04.02.2014 року свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно видати не можливо так як надані правовстановлюючі документи не зареєстровані відповідно до законодавства. За таких обставин в теперішній час позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Аналізуючи усі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за заповітом від 17.07.1999 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-965, а саме на ? (одну другу) частину квартири за [ADDRESS]. На підставі ст. ст.. 328, 1217, 1218, 1223, 1296 ЦК України,

Outcome: approved