Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 01 квітня 1994 року Ковельським міським відділом записів актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №128. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 1994 року і є батьками двох дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не проживають разом. Шлюб розпався з причини наявності в сторін різних поглядів на шлюб, сімю, сімейні цінності та взаємовідносини у сімї. Сторонами неодноразово робились спроби відновити подружні відносини, однак позитивних наслідків такі заходи не дали. Позивач переконалась у неможливості відновлення подружніх стосунків з відповідачем, що спонукало її звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомоленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 01 квітня 1994 року Ковельським міським відділом записів актів громадянського стану Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №250438 від 01 квітня 1994 року. Даними свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 095037 від 27 червня 2002 року доводиться, що сторони є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Сторони не підтримують подружні стосунки і відновлювати подружні стосунки не бажають. . Враховуючи, що сторони не проживають разом і спору, щодо участі відповідача у вихованні дитини в сторін немає, рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі ст.ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218,224 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved