Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду 06.11.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 73. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з нею та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, суперечки роблять їхнє сумісне життя неможливим. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Тряпіцина». Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 73. Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, суперечки роблять їхнє сумісне життя неможливим. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від вказаного шлюбу подружжя має малолітнього сина- Тряпіцина А.В.,[INFO], який проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved