Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання розписки про отримання коштів у борг недійсною та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.10.2016 року № 357/8980/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] задоволено в повному обсязі. Суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 02.08.2013 року в розмірі 60 000 грн., та судовий збір у розмірі 600 грн. Підставою для стягнення боргу була розписка від 02.08.2013 року, яку суд визнав як Договір позики. Позивач вважає, що взагалі ніякого Договору позики не було і взагалі оспорює факт написання розписки по позиці коштів, оскільки дана розписка написана без дотримання норм форми, змісту написання розписок щодо позики, відповідно до чинного законодавства України: розписка повинна складатися та містити відповідний зміст і форму написання, а саме : форма розписки, місце складання і дата розписки, адреси сторін розписки, точна сума грошей, дата повернення грошової суми, оформлення передачі грошової суми. Таким чином позивач просить суд визнати розписку недійсною та стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 60 000 гривень. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а саме у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011. Отже, оскільки відповідач повторно не з'явилась в судове засідання, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням такого. Відповідно до статті 16 ЦКУ, встановлює захист цивільних прав та інтересів судом Згідно Постанови ВСУ від 13.05.2015 року, зазначено, що підтвердженням договору позики може бути не будь-яка розписка, а лише та, яка засвідчує факт отримання грошових коштів у борг і містить умови їх повернення. Відповідно до вищевказаної розписки зазначено про надання коштів в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) грн., але не зазначено, що саме ці кошти передано в борг. Правова позиція ВСУ у справі № 6-1967цс15 від 11 листопада 2015 року: Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд вважає, що договору позики не було оскільки боргова розписка повинна складатися та містити відповідний зміст і форму написання, а саме : - форма розписки - розписка в отриманні грошових коштів обов'язково повинна бути написана власноручно складена в рукописної (НЕ машинописної) формі. Боржник (позичальник) повинен заповнити її самостійно своєю рукою в присутності ПОЗИКОДАВЦЯ. Чим більше за обсягом буде складена позичальником розписка, тим менше у нього буде можливість підробити почерк при її написанні. Даний факт позивач не оспорює, розписка написана була нею власноручно, під диктовку позивачки у справі [PERSON], оскільки у неї була вкрай необхідність в позичці грошей, і вона писала все що вимагала позивачка у справі та під тиском позивачки у справі. У розписці повинна бути вказана прописом дата (число, місяць і рік) складання розписки і місце (місто, селище і т.д.) її складання. Зазначені реквізити дозволять, при необхідності, чітко відновити події, при яких відбувалося складання розписки і не дозволять фальсифікувати зазначені записи (якщо вони не були внесені або дата була внесена цифрами). У написаній розписці вимоги даного пункту взагалі не зазначені. Необхідно чітко прописати прізвище, ім'я та по батькові позичальника і кредитора (позикодавця), їх дати народження та паспортні дані. В кінці розписки позичальник повинен поставити свій підпис і його розшифрування, вказавши повністю своє прізвище, ім'я та по батькові. Дана вимога до складання розписки, дотримана частково, а саме в розписці зазначені лише повні прізвища, ім'я та по батькові позичальника і кредитора ( позикодавця). Решта пунктів вимоги до складання розписки не вказані в ній. У розписці про отримання грошових коштів необхідно буде вказати цифрами і прописом (в дужках) точну суму грошей, переданих позичальнику. Дотримання вищевказаного вимоги не дозволить позичальникові або позикодавцеві фальсифікувати була передана (отримана) по розписці грошову суму. Даний пункт вимоги при написанні розписки сторонами частково дотримано. У тексті розписки повинні бути чітко прописані (цифрами і прописом) точна дата повернення і підлягає поверненню грошова сума. Ні в якому разі не повинно бути жодної вказівки на те, що гроші підлягають поверненню через стільки-то місяців (днів, тижнів) і поверненню підлягає якась вищевказана сума. Дата і сума підлягає поверненню грошей повинні бути вказані окремим рядком і визначені настільки чітко, що дозволило б уникнути подвійного трактування цих складових. В зазначеному пункті в розписці вказано лише цифрами дату повернення боргу, решта вимог зазначених у цьому пункті не дотримано при написанні розписки. У тексті розписки про отримання грошей має бути чітко прописано, що дана розписка свідчить про отримання грошових коштів позичальником від позикодавця в момент її підписання позичальником. Тільки в цьому випадку розписка буде відповідати вимогам, що пред'являються до договору позики і прописаним в ст.1046 Цивільного кодексу України. Згідно даного пункту вбачається відсутність факту отримання коштів у борг. Згідно Постанови від 11 листопада 2015 року Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України : письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Підтвердженням укладення договору позики може бути не будь-яка розписка, а лише та, яка засвідчує факт отримання грошових коштів в борг, тобто в розписці повинно бути обов'язково зазначено про те, що сторона отримала саме таку суму коштів, яку зазначено в розписці, про що повинно бути поставлено особистий підпис та розшифровка повного прізвища, ім'я та по батькові. Згідно статті 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що моральна шкода до стягнення підлягає частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial