Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що домоволодіння №16 по вул.Луговій в м. Мерефа Харківського району Харківської області в рівних частках належало її діду [PERSON] та бабусі [PERSON] 04 березня 1965 року [PERSON] помер . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки вище зазначеного домоволодіння, яку успадкували в рівних частинах його дружина [PERSON] та діти, а саме: батько позивача [PERSON] та тітка [PERSON] Таким чином, право власності на домоволодіння №16 по вул. Луговій у м. Мерефа Харківського району Харківської області було набуто наступним чином: [PERSON] стала власницею 2/3 частин домоволодіння, діти [PERSON] та [PERSON] по 1/6 відповідно. 10 серпня 1993 року [PERSON] померла. 2/3 частки домоволодіння за вищевказаною адресою, що належали останній успадкував її онук [PERSON], так як звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 02 липня 1995 року [PERSON], який є двоюрідним братом позивача, помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно мешкала разом з сином в домоволодінні № 16 по вул. Луговій в м. Мерефа Харківського району Харківської області. 01 лютого 2006 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини домоволодіння №16 по вул. Луговій в м. Мерефа Харківського району Харківської області. З заявою про прийняття спадщини після його смерті позивач до нотаріальної контори не зверталася, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкала з із батьком за однією адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька стан здоровя тітки позивача [PERSON] значно погіршилося та позивач стала мешкати з нею, здійснювати догляд за домоволодінням, сплачувати комунальні послуги, піклуватись станом здоровя тітки. 22 січня 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на її частку в домоволодінні. З заявою про прийняття спадщини після смерті тітки позивач не зверталася, так як фактично прийняла спадщину. Посилаючись на вказані обставини позивач просила встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], яка померла 22 січня 2008 року, є рідною тіткою [PERSON], а [PERSON], який помер 02 липня 1995 року, двоюрідним братом відповідно; визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова,16. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач представник Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява за підписом Мереф′янського міського голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показанні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 741 від 12 грудня 2016 року житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова,16 (колишня адреса: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова,18 ), зареєстровано: в 2/3 частинах за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, посвідченого 24 січня 1967 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за р. № 174, та свідоцтва про право спадщину,посвідченого 24 січня 1967 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за р. № 1746; в 1/6 частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщину,посвідченого 24 січня 1967 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за р. № 1746; 1/6 частині [PERSON] на підставі свідоцтва про право спадщину,посвідченого 24 січня 1967 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району за р. № 1746. 03 березня 1992 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі те, на що вона буде мати право по закону на день її смерті заповідала в рівних частинах кожному онукам [PERSON] та [PERSON], що підтверджується інформацією Харківського обласного державного нотаріального архіву № 890/01-21 від 03 квітня 2017 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) № 47276025 від 30 березня 2017 року. 10 серпня 1993 року [PERSON] померла, що підтверджується довідкою №319/59, виданою 11 листопада 2005 року начальником Харківського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Луговій, 16. Згідно ч.1, ч.2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За положеннями ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майн або його частину одній або кільком особам як тим, що входять , та і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців. Як вбачається з інформаційної довідки Харківського обласного державного нотаріального архіву №2426/01-20 від 07 вересня 2016 року, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ з 1993-2000 роки та книгах обліку та реєстрації спадкових справ 1993-1994 роки Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, після померлої 10 серпня 1993 року [PERSON], яка на час смерті мешкала в м. Мерефа, вул. Лугова,16 Харківського району Харківської області 17 серпня 1993 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Його заяву було прийнято, зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ 17 серпня 1993 року за порядковим №1200 та заведено спадкову справу №650/1993. Відмітки про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлої 10 серпня 1993 року [PERSON] в зазначеній книзі обліку спадкових справ відсутні. Спадкова справа №650/1993 вважається відкритою. [PERSON] спадщину після смерті бабусі [PERSON] у встановленому законом порядку не прийняла. За ч.1,ч.2 ст. 554 ЦК Української РСР , в разі неприйняття спадщини спадкодавцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкоємець заповів усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка б належала спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Таким чином, [PERSON] успадкував 2/3 частини спірного житлового будинку. 02 липня 1995 року [PERSON] помер, що підтверджується довідкою №3237/16, виданою 15 листопада 2005 року начальником відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Луговій, 16. Як вбачається з інформаційної довідки Харківського обласного державного нотаріального архіву №2427/01-20 від 07 вересня 2016 року, за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітній книзі обліку спадкових справ Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 1995-2000 роки заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого 02 липня 1995 року [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Разом з тим, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом з сином в житловому будинку за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова,16, та продовжила проживати в ньому після його смерті, що підтверджується показаннями свідка [PERSON], будинковою книгою прописки громадян у зазначеному житловому будинку. 01 лютого 2006 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №054885 виданого 06 лютого 2006 року Мереф»янською міською радою Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Луговій, 16. Відповідно до ч.1, ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~\~ Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла донька [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася, що підтверджується інформацією Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3968/02.14 від 09 грудня 2016 року, згідно якої після померлого 01 лютого 2006 року [PERSON], який проживав на час смерті в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Лугова, 16 з заявами про прийняття, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. Свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала. 22 січня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №080361, виданого 23 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 5/6 частин житлового будинку в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Луговій, 16. Як вбачається з відомостей Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3968/02.14 від 09 грудня 2016 року, після померлої 22 січня 2008 року [PERSON], яка проживала на день смерті в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Лугова, 16 з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці звернулася племінниця померлої [PERSON]. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Згідно інформації, наданої 28 вересня 2016 року Державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори [PERSON] за №3048/02.14 , вбачається, що [PERSON] з питань оформлення спадщини після смерті тітки [PERSON] та батька [PERSON] запропоновано звернутися до суду, так як відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що знаходиться за адреслю: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова, 18, який підтверджує право власності за вищевказаною спадкодавицею. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯХ№913571 та запису акту про народження №296 [PERSON], батьками останніх записані [PERSON] та [PERSON]. В подальшому [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію шлюбу 1-ВЛ № 315152 від 09 червня 1973 року, виданого Відділом ЗАГС м. Мерефа) змінила прізвище на [PERSON], що також підтверджується записом в будинковій книзі прописки громадян за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Лугова, 16. Від шлюбу із [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується записом акту про народження №95 від 16 березня 1974 року, виданого виконавчим комітетом Мереф»янської міської ради. Як вбачається із будинкової книги прописки громадян за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Лугова, 16, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Із свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ВЛ №460655 вбачається, що батьком останньої значиться [PERSON]. /а.с.18/ З огляду на наведене, суд вважає встановленим, що [PERSON], яка померла 22 січня 2008 року, є тіткою [PERSON], а [PERSON], який помер 02 липня 1995 року, є її двоюрідним братом. Таким чином, враховуючи, що позивач\~спадщину\~\~після смерті батька та тітки у встановленому законом порядку прийняла, інші спадкоємці відсутні, суд вважає за можливе визнати за позивачем \~права власності в порядку спадкування законом на житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Лугова,16. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved