Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2016 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання дружини не надає. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини визнав в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З серпня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, що сторони не оспорюють. Відповідач працює в ВАТ «Запоріжжяобленерго» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, що сторони не оспорюють. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає розмір аліментів таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є людиною працездатного віку, працює, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, в той же час, свій обовязок щодо участі в матеріальному утриманні дитини не виконує, і те, що відповідач визнав позов. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дитини такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За положеннями ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу дружині з якою проживає їхня дитина, а також враховує той факт, що відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то позивач, [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, а тому з відповідача повинен бути стягнутий в дохід держави судовий збір. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що заявлено дві вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved