Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.10.2012 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №46. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з матір`ю. Батько дитини мешкає окремо. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.10.2012 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №46 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.10.2021 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.02.2013) Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю за місцем її проживання, що не заперечувалось відповідачем. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Із зазначеного слідує, що питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей може вирішуватися судами одночасно з вимогою про розірвання шлюбу за відсутності спору між батьками. Відтак участь органу опіки та піклування під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини є обов`язковою лише за умови наявності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні. За таких обставин, суд вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved