Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернулась з названим позовом в суд і просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач з жовтня 2012 року не проживає і домовленості між ними з приводу порядку користування спільним житлом, тривалості строку зберігання права користування ним не встановлені. Відповідач має іншу родину та місце проживання. В судове засідання позивач не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином про причини своєї неявки суд не повідомила. ЇЇ представник, [PERSON], яка діє за довіреністю від 24.05.2016 року, посвідченої секретарем Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області і зареєстрованої в реєстрі за №27, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, повторно, в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений шляхом поміщення судового виклику в газеті «Час Київщини». Третя особа в особі голови сільської ради Кондратенко К.В., яка діє на підставі посвідчення №1 від 28.10.2015р., позов визнала. В зв'язку з повторною неявкою відповідача, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, згідно ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.08.2016 року, проведено заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, показання свідка [PERSON],дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] на праві власності належить ? частини будинковолодіння, [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER]. Відповідач [PERSON], є внуком позивача, який зареєстрований, за згодою позивача, за адресою зазначеного будинку з 16.10.2012 року, про що свідчить довідка з Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 23.03.2016 року № 191, погосподарська книга №9 Єрковецької сільської ради за 2011-2015 роки , довідка з адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 27.04.2016 року. Відповідач, починаючи з 23.10.2012 року в будинку [ADDRESS] не проживає, його майна, речей, якими він користується, немає, місце проживання позивача невідоме. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, як проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач відсутній за місцем реєстрації близько трьох років, не здійснює плату за користування житловим приміщенням,не несе жодних витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті. Між сторонами склались правовідносини, що регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України,Законом України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Статтею 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканість житла. Правило, що визначає стаття 8 « Право на повагу до приватного і сімейного життя», Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року),згоду на обов'язковість якої надано Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВД покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання « вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав власника житла, як зазначено в рішенні Прокопович проти Росії від 18.11.2004 року. Частина 1 статті 1 Протоколу першого до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежена в його здійсненні лише у випадках і порядку встановлених законом. За змістом ст.383,391 ЦК України власник майна, має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.ю З показань свідка [PERSON] вбачається, що за згодою її свекрухи [PERSON], в жовтні 2012 року, зареєстровано за адресою розташування належного останній будинку, її внука [PERSON], батьки , якого проживають в Грузії. Внук проживав в будинку свекрухи близько двох тижнів. З кінця жовтня 2012 року [PERSON] не проживає в будинку свекрухи, речей його немає в будинку, він оплат за комунальні послуги не проводить. З свекрухою будь-яких договорів про оренду житлового приміщення він не укладав, його місце проживання свекрусі [PERSON] і їй не відоме. Отже судом встановлено, що відповідач не проживає в житловому приміщенні, [ADDRESS] понад рік без поважних причин. Зважаючи на вищедослідженні докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Оскільки позивач є евакуйованою особою, в 1986 році, із зони відчуження (категорія 2) і відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від оплати судового збору на користь держави звільнена, ці витрати, в силу ч. 3 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved