Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 29.09.2012 року. В обґрунтування позову послалась на те, що з чоловіком проживає окремо з червня 2016 року, між ними немає поваги та довіри, відповідач живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого з подружжя. В шлюбі у них народилася донька [INFO], яка проживає з нею. Наполягає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував та наполягав, що бажає зберегти сім'ю. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб між сторонами виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.09.2012 року між\~ [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 170.( а.с. 3) У шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 4) У відповідності до положень ст. 110 ч. 1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 5 ст. 191 Цивільного процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. З приводу цього, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2016 року, подружжю було надано строк для примирення тривалістю у три місяці (а. с. 20). Однак, в судовому засіданні встановлено, що примирення сторін не відбулось. Судом встановлено, що сторони припинили сімейне життя в червні 2016 року, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. [PERSON] , [INFO], проживає з матір'ю. Майнового спору між сторонами немає. Враховуючи пояснення сторін та вище викладені обставини, суд вважає , що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved