Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на її утримання, вказала, що з 2010 року проживала разом з відповідачем. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 14 частини його доходу щомісяця, оскільки у даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, вказала, що змінила прізвище на [PERSON], просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 14 частини його доходу щомісяця, оскільки у даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Вона вирішує питання про влаштуванням дитини до дитячого садочка, але це питання ще не вирішено, зараз не працю, мешкає з іншим чоловіком, а відповідач працює, може надавати допомогу. Інших утриманців він немає, питання про утримання сина судом ще не вирішено. Відповідач з позовом не згоден дійсно з позивачем має спільну дитину, зараз вони спільно з позивачем не мешкають. Він працює, його дохід складає 1800 грн, він сплачує кредит, винаймає житло за 1000 грн щомісяця, має утримувати дитину, тому не може надавати допомогу на утримання позивача. Представник відповідача з позовом не згоден, вважає, що немає правових підстав для задоволення позову, оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, крім того, відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити пред'явлені позовні вимоги за наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони проживали разом з 2010 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який зараз проживає з позивачем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Право позивача на утримання передбачено ст.. 91 СК України. За частиною 2 вказаної норми закону жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст.84, 86, 88 СК України. За ч.2 ст.84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, позивач не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто потребує матеріальної допомоги. Судом встанолено, що відповідач працює, має дохід в розмірі не більш 1800-1900 грн, має витрати на оренду житла, враховуючи данні обставини суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/ 6 частини його доходу. Визначаючи строк, з якого і до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ст. 79, ч. 2 ст. 84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: partial