Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що 04 вересня 1993 року між ними було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з відсутністю взаємного почуття любові та поваги один до одного, в результаті чого в родині постійно виникали сварки та суперечки. З січня 2014 року вони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання позивач вважає неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на імя голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не зявився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. 04 вересня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Прохорова) [PERSON] сільської радою Приморського району Запорізької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №13. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають розходження характерів і життєвих принципів, в результаті чого в родині постійно виникали сварки та суперечки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з січня 2014 року сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, намірів до відновлення шлюбних відносин не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved