Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.08.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що був зроблено актовий запис № 186, між ним та [PERSON] .. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надала до канцелярії суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до канцелярії суду заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі та проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, 18.08.2007 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського МУЮ Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб за актовим записом №186, про що видано відповідне свідоцтво про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюб позивача із відповідачем виявився невдалим. 31.05.2019 року сторони припинили сімейні стосунки, у тому числі сумісне проживання та введення спільного господарства. За час сумісного проживання між сторонами не склалися гармонійні сімейні стосунки. На ґрунті відсутності взаєморозуміння між сторонами часто виникали сварки та конфлікти. Після чергового конфлікту відповідач забрала дитину, свої особисті речі, частину сумісного нажитого майна та пішла з сім`ї. Сім`я позивача з відповідачем розпалася. Шлюб носить формальний характер. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом ст. 55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Outcome: approved