Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і у встановленому порядку прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву, проте нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими в [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на вказану нерухомість був виданий після смерті [PERSON] Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить задовольнити її вимоги; відповідач проти задоволення позову заперечень не має. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] (а.с.5,23). Згідно з довідкою №336 від 29.08.2016 року, виданою виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, на день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою разом з померлою ніхто не проживав (а.с.23). Згідно з рішенням № 65 від 10.04.1990 року Бахмацькою районною радою було вирішено визнати право особистої власності за власниками житлових будинків, в тому числі і за [PERSON], жителькою [ADDRESS] (а.с.26-41). Згідно з повідомленням КП «Прилуцьке МБТІ» від 21.06.2016 року станом на 31.12.2012 року право власності на об»єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.07.1999 року (а.с.11). Згідно із свідоцтвом [NUMBER] від 12.07.1999 року на право власності на житловий будинок від 12.07.1999 року [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з заповітом від 19.08.1996 року, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 25.08.2016 року № 208/01-16 та державного нотаріального архіву від 12.09.2016 року № 3504/01-17, спадкова справа після померлої [PERSON] була відкрита за заявою [PERSON], якій було видано свідоцтво про право на частину спадщини (а.с.24,25,47-62). Отже позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і отримала у нотаріуса свідоцтво про право на частину спадщини. Проте, у зв»язку з тим, що свідоцтво на право власності на житловий будинок не було одержане [PERSON] за життя, то нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на дану спадщину, посилаючись на те, що вищевказана нерухомість не входить до складу спадщини. Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими в [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст. ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved