Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, котрого підтримала у судовому засіданні та пояснила, що вона є власником будинковолодіння за [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 листопада 2012 року . Вказує, що в будинку на даний час зареєстрований відповідач [PERSON], який являється їй племінником. Проте, вже тривалий час, більше року, відповідач в спірному будинку не проживає, а проживає в м.Коломия, особистих речей не тримає, не несе жодних витрат по оплаті за житлово - комунальні послуги чи утримання житла, проведення ремонтних робіт. Зазначила, що відповідач виконував деякі її доручення по господарству, однак це було за окрему плату. також пояснила, що відповідач володів на праві власності спадковим нерухомим майном, котрого продав і на її думку бажає заволодіти її будинковолодінням. Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації із будинку [ADDRESS] , участі у витратах на його утримання не бере, а його, відповідача, реєстрація за вказаною адресою створює їй, позивачу перешкоди, як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, то вважає, що її права порушені і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування вищевказаним жилим приміщенням Відповідач позов не визнав та пояснив, що він періодично , не порушуючи особисте життя його тітки, позивачки по справі , навідується до неї і проводить в будинку і по господарству необхідні роботи. Зокрема, ним було проведено заміну металевої сітки на огорожі, заміна вхідних воріт, проведено очистку і поглиблення криниці . В період збору врожаю, він здавав на прийом і отримував відповідні кошти за фрукти та овочі, які віддавав позивачу. Зазначає, що спірний будинок є власністю його діда та батьків, а тому він також має законне право на частку у цьому майні. Стверджує, що не проживав постійно у спірному будинку, оскільки не міг вжитися з нестерпним характером своєї тітки, позивачки по справі. Просить у позові [PERSON] відмовити за безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], котра ствердила в судовому засіданні , що вона є сусідкою позивачки і що відповідач [PERSON] приходив в гості до тітки, позивачки по справі , однак не проживав в неї, та особистих речей його вона не бачила в хаті, він не допомагав будувати, оскільки допомагали сусіди будувати хату і як їй відомо будинок позивачці залишила її мати; свідка [PERSON], яка пояснила, що є сусідкою позивачки і відповідач [PERSON] не проживав та не проживає в будинку позивачки, але зрідка приходить її навідувати, за будинком догляд не здійснював, речей в будинку його не має, все по господарству допомагають сусіди, як їй відомо він приходить до позивачки тільки з метою стати власником будинку останньої; свідка [PERSON], яка ствердила, що є сусідкою позивачки [PERSON] і бачила, як відповідач [PERSON] відвідував позивачку, однак їй відомо що він в її будинку не проживав, особистих речей його в будинку не має, лиш під час того, коли позивач була хвора в лікарні у жовтня 2012 року [PERSON] в будинку ночував, також ствердила, що позивач сама збирала урожай; з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинковолодіння за [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 листопада 2012 року (а.с.9) Згідно довідки № 115/02-26 від 05 лютого 2014 року, виданої виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] з 14 листопада 2012 року (а.с.8) У довідці № 177/02-26 від 24 лютого 2014 року, виданої виконкомом Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області зазначено, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS], але на даний час не проживає і власного майна не має (а.с.19) Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових і сімейних обставин від 24 лютого 2014 року, складеного представниками Нижньовербізької сільської ради Коломийського району, позивач [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] проживає одна (а.с.20) Актом від 12 березня 2014 року складеного комісією в складі сільського голови та членів комісії обстежено господарство позивача [PERSON] та встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не проживав і не проживає в господарстві за даною адресою (а.с.29) Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наведені позивачем у заяві обставини, відповідачем суду не подано. Що стосується заперечень та пояснень відповідача , то вони судом розцінюються як те, що відповідач створював видимість постійного проживання у будинку позивачки. Отже, враховуючи вищенаведене, та те, що відповідач [PERSON] відсутній у спірному будинку , власником якої є позивач [PERSON] без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов слід задоволити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житлом. На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України, та

Outcome: approved