overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду 15.07.2016 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення детиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно до повноліття дитини. Відповідач, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 700 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1, 180,182,184 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін: 06.12.2010 року, народився син [PERSON] батьком якого є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та повязані з особливостями розвитку дитини, її стану здоровя, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня постановлення рішення суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 вересня 2014 року з позовом, вказавши, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання на бюджетній основі в ДВНЗ «Криворізький національний університет». Термін навчання до 30.06.2017 року. Позивач працює, має можливість сплачувати аліменти, син у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання у розмірі ? части всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подачі позову. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/10 частки доходу (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/10 частки доходу (а.с. 26-27). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3 - копія свідоцтва про народження). [PERSON] навчається на 2-му курсі факультету рудопідготовки та обробки металів, денної форми навчання за державним замовленням в ДВНЗ «Криворізький національний університет».Термін навчання до 30.06.2017 року. (а.с. 10 - копія довідки). [PERSON] працює підземним електрослюсарем ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», за період з липня 2014 р. по вересень 2014 р. розмір його зарплати складає 33348,77 грн. (а.с. 37 - довідка), має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с. 29,30 - копії свідоцтв про народження). Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги свого батька на навчання, тому з урахуванням обставин справи, уточнення позовних вимог та визнання їх відповідачем, матеріального та сімейного стану сторін по справі, наданих суду письмових доказів по справі, судом розмір аліментів визначається в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 вересня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 06 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинили, причиною цього стали несумісність їх характерів та відсутність в зв'язку з цим між ними взаєморозуміння, між ними втрачено почуття любові, поваги один до одного, у них виникло небажання підтримувати нормальні сімейні стосунки. Вони з відповідачем не підтримують жодних відносин, давно не мають один перед одним жодних обов'язків та прав, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно і не може бути відновлена, просить розірвати шлюб ті стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 28 ). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 29 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2012 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 459 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 липня 2014 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 23 листопада 2013 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На теперішній час відносини між нею з відповідачем погіршилися, незважаючи на їх перебування в шлюбі і сумісне проживання відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.8). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 649 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Згідно довідки ВСП «Криворізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця» від 06.06.2014 р. № 39, позивач [PERSON] знаходиться у допологовій та післяпологовій відпустці з 11.03.2014 р. по 14.07.2014 р. (а.с. 6 - копія довідки). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач матеріальної допомоги позивачу добровільно не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений до стягнення розмір, обґрунтований та відповідає матеріалам справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 лютого 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 22 листопада 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 11 січня 2013 року за заявою [PERSON] був внесений запис № 29 про визнання ним батьківства дитини - [PERSON], [INFO], [INFO] у них народився син [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, причиною цього стали різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові, поваги один до одного, вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин, вона має намір створити іншу сім'ю з іншим чоловіком. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, не може бути відновлена та просить розірвати шлюб і стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, на позові наполягає (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 26-27). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2013 року (а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб), та є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10,11 - копії свідоцтв про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Представник позивача згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 551,21 грн., ставка судового збору за подання відповідного позову згідно Закону України «Про судовий збір» складає 551,20 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 15 червня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 03 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 20 березня 2016 року, з цього часу вони проживають окремо. Причиною цього стали відсутність між ними взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сімї, на роль чоловіка та дружини в сім'ї, у звязку з чим спільне проживання стало неможливим. Тому оскільки їх відносини остаточно зруйновані та відновленню не підлягають, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася та просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2006 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 237 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8 копії свідоцтв про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви позов визнав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.03.2021 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2300 грн. з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчать рекомендовані\~поштові повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.07.2021 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2004 року. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім`ї та просить шлюб розірвати. Відповідно до ухвали суду від 27.07.2021 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 05 березня 2004 року Виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 4. З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, відповідач не надав заперечень на позов, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення прав на вільний вибір. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908 грн. На підставі наведеного та ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду 16.09.2015 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1, 180, 182, 183СК України. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved