Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог): - визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , 2015 року народження. - виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини, з актового запису про народження дитини [PERSON] 2015 року народження, складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області. - внести відомості до актового запису про народження [PERSON] 2015 року народження, складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, зазначивши в графі «Відомості про батька» [PERSON] , громадянина України. - прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 2015 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що позивач у період з 2014 по 2016 перебувала у стосунках без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . Від цих стосунків [INFO] народилась спільна дитина сторін у справі [PERSON] . На момент оформлення документів про народження дитини, відповідач відмовився подати спільну заяву про реєстрацію батьківства, в наслідок чого позивач самостійно зареєструвала дитину. На момент звернення позивача з позовом до суду відповідач не визнає факт батьківства відносно малолітньої [PERSON] , 2015 року народження, та відмовляється жодним чином утримувати спільну доньку. Ухвалою суду від 20.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивачем було усунуті недоліки зазначені в ухвалі. Ухвалою суду від 16.03.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.46). 05.05.2020 на адресу суду надійшов відзив на вимоги позивача. Ухвалами суду від 13.05.2020, 30.09.2020, 03.11.2020 були призначено судово-генетичну експертизу на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 25.01.2020 року до суду надійшов висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертизи» №15. Ухвалою суду від 27.01.2021 року поновлено провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, натомість представник позивача звернулась із заявою до суду, згідно якої просила розглянути справу у їх відсутність, позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності представника відповідача, позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) [PERSON] визнав повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved