Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 30.04.1993 року, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області і зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1702 належить 3/8 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша 4/8 частини належить [PERSON] та 1/8 частина [PERSON] . Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року в цивільній справі № 297/962/18 визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як на окремий житловий будинок. У подальшому вищевказаному житловому будинку було присвоєно будинковий номер [ADDRESS]. Визнаючи за [PERSON] права власності на виділену йому відокремлену частину будинку, судом не було припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину спірного будинку, а тому [PERSON] продовжує бути власником 1/2 частини спірного будинку. Відповідач [PERSON] будучи співвласником спірного будинку, не беруть ніякої участі в його утриманні. Крім того, остання вже близько десяти років не проживає в ньому. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не займається утримання майна що їй належить, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати, утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці, тому позивач посилаючись на ст.ст. 183, 365 ЦК України, просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 1/4 частку в будинку та [PERSON] на 1/2 частку в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належні їй 1/4 частку вищезазначеного будинку в розмірі ринкової вартості частки, яка належить [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак згідно заяви просить розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , до суду не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 30.04.1993 року, який посвідчений державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області і зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-1702 позивачу належить 3/8 частини житлового будинку, [PERSON] належить 4/8 частини та [PERSON] належить 1/8 частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Також встановлено, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року визнано за [PERSON] право власності на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як на окремий житловий будинок, однак не було припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину спірного будинку. Крім того, відповідач [PERSON] як співвласник будинку не займається утримання майна, що їй належить, оскільки близько десяти років не проживає в ньому, в результаті чого позивач змушений нести додаткові витрати утримуючи частину спірного будинку, який належить відповідачці. Спільне користування сторонами спірним будинком неможливе, так як остання не проживає у будинку тривалий час та не утримує його взагалі. Враховуючи, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2018 року в цивільній справі № 297/962/18 виділено [PERSON] відокремлену частину спірного будинку, право власності останнього на 4/8 частини спірного будинку має бути припинено. При цьому частки позивачки та відповідачки [PERSON] у спірному будинку збільшаться - позивачці належатиме 3/4 частини спірного будинку, а відповідачці [PERSON] - 1/4 частини спірного будинку. У статті 346 ЦК України наведено перелік підстав припинення права власності, який, однак, не є вичерпним, що безпосередньо випливає зі змісту її частини другої, згідно з якою право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:частка є незначною і не може бути виділена в натурі;річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи №6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок є річчю неподільною (стаття 183 ЦК України), в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо. Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах технічного паспорту на будинок. Також обґрунтованими та підтвердженими є посилання позивача, про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим. Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об`єкту нерухомості, згідно експертної оцінки. Згідно звіту про оцінку майна №LX190605-001 від 05.06.2019 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на день проведення експертизи становить 311737 грн. (а.с. 40). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Враховуючи все вищевикладене, а також те, що частка відповідачки [PERSON] у спірному будинку є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки така є неподільною, а спільне володіння і користування нею є неможливим, право власності останньої на 1/4 частку спірного будинку слід припинити, визнавши в цій частині право власності на будинок за позивачкою, стягнувши з останньої на користь відповідачки [PERSON] вартість 1/4 частки вказаного будинку. Оцінивши, надані позивачем докази у сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, слід скасувати повідомлення Берегівського комбінату побутового обслуговування від 22 червня 1961 року б/н. про накладення арешту на майно, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved