Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на квартиру, покликаючись на те, що вона разом із [PERSON] та їх дітьми [PERSON], [PERSON] проживали у квартирі №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові. Вони жили разом, вели спільне господарство і вона набула прав і обовязків, які випливають із договору найму житлового приміщення. Їй стало відомо, що квартира приватизована на імя відповідачів, хоча квартира повинна бути приватизована також на неї та [PERSON] Крім того, на приватизацію потрібна була згода усіх повнолітніх проживаючих, а вони такої згоди не надавали. Просить визнати недійсним розпорядження №125 від 16 березня 2000 року [PERSON] міської ради та свідоцтво про право власності на квартиру №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові №15683-3 від 16 березня 2000 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив, зазначив, що приватизація квартири №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові була здійснена у встановленому законом порядку. Вважає позовні вимоги безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що розпорядження №125 від 16 березня 2000 року [PERSON] міської ради винесено з дотриманням усіх норм законодавства, у встановленому законом порядку та таке розпорядження не порушувало жодних прав чи інтересів позивача. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] обласного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Третя особа у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. Судом встановлено, що квартиру №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові приватизовано на підставі розпорядження [PERSON] міської ради №125 від 16 березня 2000 року [PERSON], [PERSON] 16 березня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про право власності на квартиру №15683-3 від 16 березня 2000 року. Суд не бере до уваги покликання представника позивача, що право на приватизацію на час здійснення приватизації квартири №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові мала також позивач та [PERSON], оскільки вони проживали у такій квартирі, оскільки згідно довідки з місця проживання про склад сімї і реєстрацію ЛКП «Сигнівка» №2788 від 26 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у даній квартирі 12 вересня 2000 року, тобто після приватизації квартири. Крім того, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивем чи її представником не подано належних та допустимих доказів і судом не здобуто таких доказів на підтвердження того факту, що позивач проживала у квартирі №51 на вул. Городоцькій, 293 у м. Львові на час її приватизації, а також не навели жодні обставини, які б стверджували про незаконність, необґрунтованість такого розпорядження чи підстави для його скасування, а відтак суд вважає, що у задоволенні слід відмовити за його безпідставністю. Також, суд також не бере до уваги покликання представника позивача на те, що розпорядження [PERSON] міської ради №125 від 16 березня 2000 року винесено відповідачем [PERSON] міською радою незаконно, оскільки позивачем чи її представником не надано суду такого розпорядження, а відтак суду не можливо встановити на якій підставі, з врахуванням яких обставин та документів було прийняте таке розпорядження. Окрім цього, представником позивача не надано в судовому засіданні жодних пояснень та обґрунтувань у чому полягала незаконність винесення розпорядження [PERSON] міської ради №125 від 16 березня 2000 року та щодо підстав скасування свідоцтва про право власності на квартиру №15683-3 від 16 березня 2000 року. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у\~справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Враховуючи наведене, представником позивача в судовому засіданні заявлено клопотання щодо витребування приватизаційної справи, однак не подано суду жодних доказів про виникнення у нього складнощів у отриманні таких доказів, відтак суд позбавлений можливості в отриманні даних доказів. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до переконання, що у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed