Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Кичкирівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті брата позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на: - земельну ділянку площею 3,7000 га (кадастровий номер 1825084400:06:000:0101) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Кичкирівська сільська рада; - земельну ділянку площею 0,0990 га (кадастровий номер 1825010100:08:000:0434) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належали покійному [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №220548 від 15.06.2005 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20 вересня 2004 року; - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Кичкирі, Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 9 849,00 гривень, що належало покійній [PERSON], яка померла 30.09.1999 року. Позивач у судове засідання не зявилася, та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON],( даний факт підтверджується свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК № 399674 від 28.06.1975 року) народилась 14.08.1955 року в с. Глиниця, Радомишльського району Житомирської області, зареєстрована та проживає в [INFO] в кв. № 133 даний факт також підтверджується 13-ою сторінкою паспорту. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП № 299189 від 25 червня 1976 року, що видане Кичкирівською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, матірю позивачки є - [PERSON]. Судом встановлено, що 30 вересня 1999 року померла мати позивачки у віці 78 років в с. Глиниця, Радомишльського району, Житомирської області - даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 121329, видане виконкомом Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області від 01.10.1999 року, однак свідоцтво про її смерть було видано на імя «Ковальчук Ганна Кіндратівна». Спадщину після смерті матері, [PERSON], у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК PCP 1963 року (що діяв на той час), прийняв її син, а відповідно рідний брат позивачки - [PERSON] (даний факт підтверджує свідоцтво про народження серії ЯУ № 374724 від .09.1949 року), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: проживанням та доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, оплатою комунальних платежів, тощо - даний факт також підтверджує довідка № 6 від 11.01.2016 року видана виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Крім того, більше спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась - дані факти також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44898885 від 29.08.2016року. Судом встановлено, що брат позивачки, [PERSON], також помер, а саме 04 травня 2008 року в с. Глиниця, Радомишльського району, Житомирської області у віці 58 років, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 090831, видане виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 05.05.2008 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ч. З ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї - прийняла [PERSON], як спадкоємиця за законом другої черги (ст. 1262 ЦК України) шляхом: постійного проживання з покійним, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отримувала кошти за землю - даний факт також підтверджує довідка № 5 від 11.01.2016 року, що видана виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Інших спадкоємців крім позивачки немає, спадщину після смерті [PERSON], ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась - дані факти також підтверджує інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44321107 від 01.07.2016року. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], входить: - дві земельні ділянки загальним розміром 3,80 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, які належали на праві приватної власності померлому [PERSON] згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220548 від 15 червня 2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року; - та земельний пай члена КСП «Світанок» с. Кичкирі, Кичкирівської сільської ради Радомишльського р-ну, Житомирської області, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 9 849 гривень, що належав померлій [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0183947 від 04.04.1997 року, виданого на її імя на підставі рішення Радомишльської РДА № 384 від 20.12.1996 року, який [PERSON], фактично успадкував, однак за життя своїх спадкових прав так і не встиг оформити. У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та на дві земельні ділянки позивачка, як спадкоємиця другої черги (ст. 1262 ЦК України) - не має можливості через те, що оригінал правовстановлюючого документу (Державного акту) вважається втраченим, а право на земельну частку (пай), її покійний брат, [PERSON], хоча фактично і успадкував після смерті матері, [PERSON], проте за життя так і не оформив своїх спадкових прав (не виготовив правовстановлюючий документ, а також не зробив відмітку про перехід даного права в сертифікаті. Позивач зверталась до нотаріальної контори щоб оформити спадщину після смерті брата в порядку ст. 1262 ЦК України, але їй було повідомлено, та розяснено що отримати свідоцтво про право на спадщину вона не зможе, оскільки в документі (свідоцтві про народження) з невідомих причин неправильно вказано по батькові її покійної матері замість «КІНДРАТІВНА» вказано «ОМЕЛЯНІВНА». тобто відсутній на сьогодні документ, який встановлює родинні відносини між [PERSON], її покійним братом, [PERSON] та їх покійною матірю, [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи що в свідоцтвах про народження позивачки та її брата не вірно зазначено імя по батькові їх покійної матері. [PERSON], вона була і залишається їх рідною матірю даний факт підтверджують вищезазначені документи та довідки за виx. № 7 від 12.01.2016 року, № 7 та № 8 від 11.01.2016 року, видані виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Крім того, позивачу нотаріусом було повідомлено, що у вищезазначеному державному акті неправильно вказана площа та місце розташування однієї земельної ділянки, а саме: земельна ділянка площею 0,0990 га з кадастровим номером 1825010100:08:000:0434, розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, а в державному акті вказано площа 0,10 га, а місце розташування: Кичкирівська сільська рада - , даний факт підтверджує витяг з ДЗК про земельну ділянку № НВ-1802773682016 від 12.08.2016 року, виданий відділом Держгеокадастру в Радомишльському районі Житомирської області. Станом на червень 2016 року вартість земельної ділянки площею 3,7 га становить 72318,00 грн., що підтверджує відомість про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 43/86-16 від 17.06.2016 року, а вартість земельної ділянки площею 0,1 га становить - 761,68 грн., що також підтверджують відомості про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 44/86-16 від 17.06.2016 року. Враховуючи вищезазначені обставини позивач змушена звернутися до Радомишльського районного суду, Житомирської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, та визнання права власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved