Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 27 жовтня 2006 року, який зареєстрований у Білківській сільській раді Березнівського району Рівненської області, актовий запис №11, свідоцтво серія № [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін спільних дітей немає. Від [PERSON] до суду надійшла заява у якій вона просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, останній був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням. Відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Виконуючи приписи ст.ст.264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Позивач перебуває у шлюбі із відповідачем з 27 жовтня 2006 року, який зареєстрований у Білківській сільській раді Березнівського району Рівненської області, актовий запис №11, свідоцтво серія № [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін спільних дітей немає. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Різні спроби покращити подружнє життя закінчилися невдало. Крім того, позивач втратив до відповідача почуття любові, довіри та поваги, остаточно прийшов до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати, перспектив для збереження сім`ї немає. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно з ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі викладеного ст.ст. 2, 7, 12,18, 23, 133, 258, 259,263, 265, 268 ЦПК України,

Outcome: approved