overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2003 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, відповідно до якої позов підтримує, прізвище змінювати на дошлюбне не бажає, судові витрати залишити за нею. Відповідач подав заяву, згідно з якою позов визнає. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили, повідомили, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір'ю. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сім'я фактично розпалась, проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки кожного з подружжя. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.5); копія паспорта відповідача [PERSON] (а.с.7); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 08 березня 2003 року (а.с.8); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Позивачем про вибір дошлюбного прізвища не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2000 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати залишає за собою. Проти строку на примирення категорично заперечує, оскільки з відповідачем проживають окремо на протязі 3-х місяців, спільного господарства не ведуть. Справу просить слухати без її участі. Відповідач подав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає, проти надання строку на примирення категорично заперечує, просить справу слухати без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2000 року. Фактично разом не проживають, дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через різний склад характерів та різного погляду на життя. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Спільне проживання та збереження шлюбу на думку позивача неможливі, оскільки це суперечить її інтересам. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта [PERSON] (а.с.3); копія витягу щодо місця реєстрації [PERSON] (а.с.4); свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON], 08 вересня 2000 року (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки вони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Про зміну прізвища позивачем не заявлено. Підстав для розподілу судових витрат, згідно з заявою позивача, суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, відповідно до якої позов підтримує, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач подав заяву, згідно з якою позов визнає. Обидва просили справу розглянути без їх участі, проти надання строку на примирення категорично заперечили, повідомили, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір'ю. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони з 09 жовтня 2004 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, не зійшлись характерами. Між подружжям втрачено взаємопорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями та допускає подружні зради, що негативно впливає на моральний клімат в сім'ї та на психіку сина, у присутності якого відбуваються сварки. На даний час хоча і проживають під одним дахом, але стали чужими людьми, подружні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають, господарство не ведуть. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 09 жовтня 2004 року (а.с.4); довідка з Парасковіївської сільської ради про склад сім'ї [PERSON] (а.с.5); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього категорично заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1991 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили позивач про підтримання позову, відповідач про, те що проти розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення позитивного результату не дав. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сторони не проживають однією сімю близько двох років. Подальше проживання з відповідачем однією сімєю суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 10 серпня 1991 року (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якого [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору підлягають присудженню з відповідача на користь позивача. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею, прізвище змінювати не бажає, судові витрати залишає за собою, проти надання строку на примирення категорично заперечує, а справу просить розглянути без її участі. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, дитина проживатиме після розірвання шлюбу з позивачем, строк на примирення просить не надавати, а справу розглянути без його участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя з відповідачем не склалось, не зійшлись характерами. В даний час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.3,4); копія паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.5,6); свідоцтво, яким підтверджено факт реєстрації шлюбу сторін 11 листопада 2008 року (а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Позивач подала заяву, згідно з якою позов підтримує в повному обсязі, справу просить слухати без її участі, повідомила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач подав заяву, відповідно до якої позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами з листопада 2015 року між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим подружжя припинило між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. З відповідачем дійшли згоди, що дитина буде проживати з матірю. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 СК України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СК України про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача [PERSON] та картки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру (а.с.3,4); копія паспорта відповідача [PERSON] та довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номеру (а.с.5,6); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 14 вересня 2007 року (а.с.7); копія свідоцтва про народження [PERSON], батьками якого є [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК України судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також повідомили позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різний склад характерів. Подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки суперечать її інтересам. Змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 15 вересня 2007 року (а.с.3); копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони (а.с.4); копія паспорта позивача (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, проте взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі, строк для примирення просили не надавати. Крім того, повідомили: позивач - про підтримання позовних вимог, залишення за нею судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, повідомила що дитина проживати разом з нею, прізвище змінювати не бажає, відповідач - про визнання позову. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різні склад характерів та погляду на життя. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обовязки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на предявлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 16.03.2013 року (а.с.4), копія свідоцтва про народження [PERSON], 21.10.2013 року, є батьками якого є сторони (а.с.5). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом надавався подружжю строк для примирення, який позитивних наслідків не дав. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сімї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Оскільки позивачем заявлено про залишення за нею судових витрат, підстав для їх розподілу суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, натомість подали заяви: позивач - про підтримання позову та залишення за нею судових витрат, відповідач - про визнання позову. Обидва просять строк на примирення не надавати, справу розглянути без їх участі. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами сімейне життя не склалось через різні склад характерів та погляди на життя. Подружні стосунки не підтримують, сім'я фактично розпалась. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливим. Під час розгляду справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.104-105 Сімейного кодексу України щодо підстав припинення шлюбу та припинення шлюбу унаслідок його розлучення, а також ст.ст. 110,112 СКУ про право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу та про підстави для його розірвання за позовом одного з подружжя. У судовому засіданні досліджені: копія паспорта позивача (а.с.3); свідоцтво, яким підтверджено факт одруження сторін 16 травня 2007 року (а.с.4). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на таких підставах: У судовому засіданні доведено, що подружні відносини між сторонами фактично припинені. На виконання вимог ст. 111 СК судом підстав для застосування заходів щодо примирення сторін та надання їм строку для примирення не знайдено, оскільки сторони проти цього заперечили. Взаєморозуміння подружжям не досягнуто. Тому суд доходить висновку, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст. 24 Кодексу. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорони прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст. 27 Кодексу. Згідно з заявою позивача підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає. Про вибір дошлюбного прізвища позивачем не заявлено.

Outcome: approved