Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~із зазначеним\~позовом до\~відповідача.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що вона\~зареєстрована за\~адресою:\~[INFO].\~Дана квартира\~є неприватизованою\~та перебуває\~у власності\~Тернівської міської\~ради.В даній квартирі на даний час залишається зареєстрованим її брат - [PERSON], [INFO]. Відповідач у вищезазначеній квартирі не мешкає з 2016 року, має інше місце для проживання. Так, на даний час вона позбавлена можливості приватизувати житло, переоформити на своє імя фінансово обліковий рахунок на вищезазначену квартиру, який був оформлений на її батька - [PERSON], який помер 01 жовтня 2018 року, у звязку з тим, що для такого переоформлення необхідна письмова згода всіх повнолітніх осіб, які зареєстровані в даному житловому приміщенні. У звязку з чим просить суд позбавити право користування житловим приміщенням квартирою № 86 в будинку № 16 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області [PERSON], [INFO], що є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти винесення заочного рішення Також, позивач зазначила, що їй не відомо місце проживання або перебування її брата відповідача по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не зявився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 27 липня 2018 року (зворотня сторінка а.с.6). З виписки, наданої начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 09 листопада 2018 року за вих. № 2456 з адресної картки, в квартирі, яка знаходиться у власності виконкому та розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], який помер, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 01 жовтня 2018 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, зареєстроване Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 жовтня 2018 року, актовий запис № 1292, серії І-КИ № 817923 (а.с. 8). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб за адресою: [ADDRESS], станом на 06 листопада 2018 року, зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З акту за вих. № 1216 від 06 листопада 2018 року, видно, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не мешкає з 2016 року [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою вона знайома, вони сусіди, зазначила, що спочатку в квартирі мешкав її батько, який вже помер, відповідача брата позивачки вона в квартирі не бачила приблизно три роки, наразі в квартирі мешкають квартиранти, в квартирі заборгованостей по комунальним послугам немає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою вона знайома, вони сусіди, відповідач в квартирі не мешкає давно, вона його не бачила, позивачка хоче приватизувати квартиру, у звязку з цим вона звернулась до суду. Надаючи спірним правовідносин правову кваліфікацію, суд зазначає наступне. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. До об'єктів права комунальної власності, зокрема, належать: рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування, а також відумерла спадщина. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. У відповідність ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), зокрема від вирішення вимог про позбавлення права користування жилим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є неприватизована, позивач на даний час позбавлена можливості приватизувати квартиру та переоформити на своє імя фінансово - обліковий рахунок на вищезазначену квартиру, який був оформлений на її батька - [PERSON], який помер 01 жовтня 2018 року, та оскільки відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі з 2016 року та до теперішнього часу залишається в ній зареєстрованим, а тому суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В звязку з чим, суд дійшов висновку, про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], що є підставою для зняття його з місця реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved