Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2009, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2009 і до досягнення повноліття дитини. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач посилається на те, що з часу ухвалення вказаного рішення суду про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. Окрім того, у позивача з відповідачем народилися ще дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Позивач з відповідачем фактично як чоловік та жінка не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують нормальні шлюбні відносини. Також додала, що відповідач з початку 2019 року не допомагає утримувати спільних неповнолітніх дітей. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги неповнолітнім дітям та ухиляється від обов`язку утримувати їх до досягнення ними повноліття, позивач вимушена звернутися до суду. Окрім того, просить врахувати зміни, внесені до ст. 181-184 СК України. Ухвалою суду від 06.06.2019 справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Отже, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення вимог позову не заперечує, претензій не має. Суд, вивчивши доводи позову, заяву відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2009 і до досягнення повноліття дитини (а.с.4). Судом також встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем. Такий факт підтверджено копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 30.05.2019 (а.с.9). Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Встановлено, що батьки дитини разом не проживають, остання знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017, збільшено мінімальний розмір аліментів та внесено зміни, зокрема, до ст. 181-184 СК України. Так, згідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів призначений за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2009, є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. \~ \~ \~ \~Отже, суд надійшов до висновку, що є правові підстави для збільшення розміру аліментів призначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2009, з урахуванням змін, внесених до ст. 181-184 СК України. \~ \~ \~ \~Далі, судом встановлено, що з часу постановлення вищевказаного рішення суду, у позивача з відповідачем народилися ще дві дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2011, актовий запис № 680 вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2012, актовий запис № 1818 вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а.с.8). Судом також встановлено, що неповнолітні доньки мешкають разом з позивачем. Такий факт підтверджено копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 30.05.2019 (а.с.9). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Встановлено, що батьки неповнолітніх дітей разом не проживають, останні знаходиться на утриманні матері та проживають з нею. Отже, суд надійшов до висновку, що відповідач повинен утримувати неповнолітніх доньок, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до правил ст. 181 СК України, при визначенні аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приписами\~ст. 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням цих обставин, суд вважає доцільним позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів задовільнити. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Разом із тим ,суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved