Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось і 17.12.2014 р. рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб між ними розірвано. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, відповідач їй не допомагає, не приймає участі у вихованні дітей. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснення дав аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, пояснивши, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак просить це робити на підставі ст. 181 СК України, тобто стягувати аліменти у частці від його доходу, оскільки з грудня 2012 року працює у ТзОВ «АТ Біофарм» на посаді старшого лікаря ветеринарної медицини та має стабільний дохід. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятку випадків передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/. Неповнолітні діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітні діти проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про доходи, [PERSON] працює у ТзОВ «АТ Біофарм» на посаді старшого лікаря ветеринарної медицини та загальна сума його доходу за період з 01.10.2014 р. до 31.03.2015 р. становить 16750 грн. 33 коп. /а.с.25/. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З аналізу даної статті вбачається, що у тому випадку, коли відповідач має постійне місце праці, стабільний та немінливий дохід, стягнення з нього аліментів на підставі ст. 184 СК України не допускається, а суду слід керуватись ст. 182 СК України, тобто визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Оскільки відповідач не надає матеріального утримання на дітей добровільно, то це слід робити у судовому порядку, як цього вимагає позивач, однак стягнення аліментів слід проводити у частці від доходу відповідача. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що позивач має постійне місце роботи, не має на утриманні інших осіб, окрім двох дітей, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, тобто по 1/4 частині на кожну дитину, відповідатиме інтересам сторін. Крім стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача слід стягнути відповідний розмір судового збору.

Outcome: partial