Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з 31.07.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають разом, але спільне господарство не ведеться. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, і який матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Коштів на належне утримання дітей в неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому позивач звертається до суду, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі 2500 гривень, до повноліття дітей. У судове засідання позивач та її представник - [PERSON] не з'явились, представник надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідач та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явились, представник надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2010 року, який рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року між сторонами розірвано (а.с.6). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, сторони разом не проживають, спільно господарство не ведеться. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.7-8) Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Коштів на утримання дітей у позивача не вистачає, позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дітей від відповідача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає. Відповідно до ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною повноліття ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей в запропонованому позивачем розмірі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на ім,я позивача, на утримання двох малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі 2500 гривень до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.02.2017 року, допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. На підставі викладеного і

Outcome: approved