Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання недійсним протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації від 17.11.2011 р. в частині передання квартири [ADDRESS] у власність [PERSON] та скасування ордеру, виданного на підставі зазначеного рішення. В подальшому позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила суд визнати недійсною ч.3 протоколу № 1 засідання громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації від 17.11.2011 р. щодо включення до числа службових жилих приміщень Голосіївського РУ ГУ МВС України однокімнатної квартири [ADDRESS], визнання недійсною ч.3.1 протоколу № 1 засідання громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації від 17.11.2011 р. про надання службової квартири [ADDRESS] дільничному інспектору міліції [PERSON], визнання недійсним ордеру № 016384 та зобов»язання відповідача його скасувати, а також зобов»язання відповідача анулювати п.п. 3, 3.1 протоколу № 1 засідання громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації від 17.11.2011 р. В обгрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона є спадкоємицею за законом [PERSON], якій належала квартира [ADDRESS] і за її заявою Другою Київською державною нотаріальною конторою булла заведена спадкова справа. 17.11.2011 р. громадською комісією з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації було прийнято рішення про передачу зазначеної квартири дільничному інспектору міліції [PERSON]. Позивач зазначає, що Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація не має право розпоряджатися спірною квартирою, оскільки рішення Голосіївського районного суду м.Києва про визнання спадщини відумерлою було скасовано. Рішення про передачу [ADDRESS] порушує її права як спадкоємиці померлої [PERSON] в зв»язку з чим вона вимушена звернутись до суду. В ході судового розгляду позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач без достатніх правових підстав розпорядився спірною квартирою, яка на момент видачі ордеру була зайнята, оскільки Другою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті [PERSON] і вона є її спадкоємицею за законом, що визнано судовими рішеннями. В подальшому позивач подала заяву про завершення розгляду справи у її відсутність. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] не є належним позивачем у справі і її права прийняттям рішення про виділення квартири [PERSON] не порушені, оскільки вона не є спадкоємицею після смерті [PERSON], а рішення Голосіївського районного суду м.Києва про встановлення факту проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] було скасовано. Також представник відповідача зазначила, що рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 03.05.2007 р. відповідно до якого були встановлені факти родинних відносин було постановлено лише з метою отримання тіла [PERSON] для поховання і не породжує будь-яких спадкових прав, в зв»язку з чим позивач не має права на оскарження рішення щодо виділення квартири [ADDRESS] іншій особі. Третя особа - [PERSON], в ході судового розгляду підтримав позицію представника відповідача і просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, третю особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO], що встановлено відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.04.2011 р. На момент смерті [PERSON] на праві власності належала [ADDRESS]. 03.05.2007 р. Голосіївським районним судом м.Києва було постановлено рішення, відповідно до якого суд встановив наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено в самому рішенні зазначені факти були встановлені для отримання дозволу на поховання кремованого трупу [PERSON]. Будь-яких інших юридичних наслідків зазначене рішення не несе, встановлення зазначених фактів не були підставою ля врегулювання спадкових правовідносин, що також було підтверджено Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ 09.10.2014 р. при вирішенні касаційної скарги Голосіївської районної в м.Києві ради у даній справі. 05.06.2007 р. [PERSON] звернулась з заявою до Другої Київської нотаріальної контори про прийняття спадщини до складу якої входила [ADDRESS]. В січні 2008 р. [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про визнання дійсними заповітів, складених [PERSON] на її ім»я та визнання на нею права на спадщину. Згідно з рішенням суду від 09.04.2008 р. у задоволенні зазначеного позову [PERSON] було відмовлено. 04.11.2008 р. Голосіївським районним судом м.Києва було постановлено рішення у справі за заявою [PERSON], відповідно до якого суд встановив факт проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] з 1999 р. по 2007 р. Встановлення зазначеного факту було необхідно [PERSON] для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Відповідно до рішення Апеляційного суду м.Києва від 22.10.2014 р. рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.11.2008 р. скасовано та постановлено нове про відмову у задоволенні заяви Судом встановлено, що в жовтні 2011 р. Голосіївська районна в м.Києві рада звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме [ADDRESS]. 07.11.2011 р. судом було постановлено рішення у даній справі, відповідно до якого спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], а саме [ADDRESS] було визнано відумерлою і дана квартира була передана у власність територіальної громади Голосіївського району. 17.11.2011 р. відбуло засідання громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в м.Києві державній адміністрації. На даному засіданні було прийнято рішення, про підтримання клопотання Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві про включення до числа службових жилих приміщення однокімнатної квартири [ADDRESS] та надання зазначеної службової квартири дільничному інспектору міліції [PERSON] 21.11.2011 р. Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією був виданий ордер № 016384 на право зайняття службового жилого приміщення [PERSON] Зазначений ордер виданий на підставі розпорядження Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 870 від 18.11.2011 р. Звертаючись до суду позивач оскаржує п.3 та п. 3.1 протоколу № 1 засідання громадської комісії з житлових питань і просить визнати їх недійсними та скасувати, Однак протокол засідання громадської комісії з житлових питань не є рішенням уповноваженого органу, що носить розпорядчий характер, з приводу виділення житла, а він лише фіксує певні факти. Безпосередньо рішення на підставі якого був виданий ордер , який також є предметом оскарження, не оспорюється позивачем. Відповідно до ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Позивач зазначає, що ордер, виданий на право зайняття жилого приміщення на ім»я [PERSON] та протокол засідання громадської комісії з житлових питань Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації порушують її права на [ADDRESS], як спадкоємиці за законом після смерті [PERSON] Однак, як зазначалось судом вище, рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.11.2008 р. відповідно до якого був встановлений факт проживання [PERSON] однією сім»єю з [PERSON] для оформлення спадкових прав було скасовано. На підставі положень ст..ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи не містять належних доказів, які підтверджують, що [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] і має право на отримання спадщини до складу якої входить спірна квартира. З врахуванням викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність порушеного права на [ADDRESS], а тому вона не є належним позивач за даними вимогами, в зв»язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed