Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що її батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 08 серпня 1984 року належала 48/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Аеродромна, 14. 30 серпня 2005 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка вказаного домоволодіння. Матір позивача [PERSON] постійно проживала у вказаному домоволодінні, прийняла спадщину після смерті чоловіка та залишилась проживати та користуватись домоволодінням. 05 травня 2010 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які були втрачені. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 48/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Аеродромна, буд. 14, яка належала [PERSON], яка померла 05 травня 2016 року. Представник позивача надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити справу на розсуд суду. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, 30 серпня 2005 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 048369, виданого відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області /а.с.17/. Після смерті останнього відкрилася спадщина, що складалася з 48/100 частин домоволодіння по вул. Аеродромна, 14 в м. Дніпро, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 08 серпня 1984 року, виданого Жовтневим районним відділом комунального господарства згідно рішення виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів № 749 від 27 липня 1984 року. Матір позивача [PERSON], яка померла 05 травня 2010 року /а.с.49/, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. У встановлений законом строк позивач звернулася до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Постановою державного нотаріуса від 18 вересня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно /а.с.52/. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, але в звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння, вона позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved