Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на 40/100 частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2009 р. у справі № 2-31/2009 позов задоволено та визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 29/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . Виділено у натурі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] жилі та не жилі приміщення в будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: коридор - площею 4,8 кв. м., кухню - площею 10,7 кв. м., топочну- площею 3,2 кв. м., дві житлові кімнати - площею 19,4 кв. м. та 13,8 кв. м. позначених на еплікації до план будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5. За [PERSON] визнано право власності на 31/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] та виділено в натурі жилі та не жилі приміщення в будинку за адресою [ADDRESS] , а саме: сіни - площею 6,1 кв. м., передпокій - 7,6 кв. м., дві житлові кімнати - 18,0 кв.м. та 9,1 кв. м., кухня - площею 14,8 кв. м. позначених на еплікації до плану будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5. За [PERSON] право власності на 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] та виділено в натурі тамбур - площею 3,1 кв. м., кухню - 16,2 кв. м., три житлові кімнати площею 22,8 кв. м., 9,6 кв. м. та 14,2 кв. м., тамбур - площею 6,0 кв. м. позначених на еплікації до плану будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 1-І, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5. Вище вказане рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 2-31/2009 не оскаржувалося та набрало законної сили 16.06.2009 р., що вбачається із відмітки на рішенні суду. [PERSON] , проживала, була зареєстрована та являлась головою домогосподарства 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . 09.11.2011 р., [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт та зробила розпорядження: що все її майно де б воно не було б і з чого б воно не складалося і в загалі все те, що належить їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори. З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 28631106 від 09.11.2011 р. вбачається, що вище вказаний заповіт був зареєстрований, номер у Спадковому реєстрі № 51962050. Після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на домоволодіння на 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач, звернувся до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого була відкрита спадкова справа. Нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 40/100 частину житлового будинку [ADDRESS] , оскільки є невідповідність між правовстановлюючим документом та інформаційною довідкою, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме з Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2009 року у справі № 2-31/2009 вбачається, що померлій належала 40/100 частини вище вказаного житлового будинку, але не було зареєстровано в КП КМБТІ та РПВ на ОНМ, а згідно з інформаційної довідки, виданою КМБТІ та РПВ на ОНМ від 31.10.2014 р.№ 4902 вказана Ѕ частина житлового будинку на підставі Дубліката, виданого Броварською держнотканторою від 18.02.2003 р. № 2-824, що вбачається із Постанови П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори вих. № 359/02-31/10. З рішення Деснянського районного суду м. Києва вбачається, що суд при вирішенні питання щодо часток права власності кожній із сторін у спірному будинку, змінив частки, оскільки суд вважає за доцільним взяти до уваги розрахунок сторін, виходячи із площі приміщень, які знаходяться у фактичному користуванні кожної сторони і які можуть бути виділені їм у натурі, по відношенню до загального розміру будинку, [ADDRESS] . Також з рішення суду вбачається, що ні позивачі ні відповідачі не оскаржують фактичне користування наявними у спірному будинку жилими та не жилими приміщеннями, відповідно до експлікації до плану будинку та дійшли до спільної угоди в частині визнання за кожним права на відповідну частку власності у спільному майні, а також виділ їх частки у натурі, що відповідає висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4986/4987 від 14.04.2009 р. та вимогам частини 1 ст. 364 ЦК України, в наслідок чого були змінені частки кожного із співвласників. Померла [PERSON] за життя не звернулася до КМБТІ та РПВ на ОНМ, а саме не зареєструвала рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2009 р. у справі № 2-31/2009 року, що померлій належала 40/100 частин вище вказаного домоволодіння. Враховуючи викладене, просить суд визнати за ним право власності за заповітом на 40/100 частини будинку з виділеними в натурі померлій [PERSON] на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва, справа № 2-31/2009 від 05.06.2009 р. жилі та не жилі приміщення, а саме: тамбур - площею 3,1 кв.м., кухню - площею 16,2 кв.м., три житлові кімнати - площею 22,8 кв.м., 9,6 кв.м., та 14,2 кв. м., тамбур - площею 6,0 кв.м. позначених на еплікації до плану будинку, виготовленому у технічному паспорті на житловий будинок, відповідно за № № 1-І, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, за адресою: [ADDRESS] та припинити спільну часткову власність позивача на 40/100 частини будинку. В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились та подали заяви, за якими позовні вимоги визнали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення позивача та відповідачів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2009 р. у справі № 2-31/2009 позов задоволено та визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 29/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . Виділено у натурі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] жилі та не жилі приміщення в будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме: коридор - площею 4,8 кв. м., кухню - площею 10,7 кв. м., топочну- площею 3,2 кв. м., дві житлові кімнати - площею 19,4 кв. м. та 13,8 кв. м. позначених на еплікації до план будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5. За [PERSON] визнано право власності на 31/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] та виділено в натурі жилі та не жилі приміщення в будинку за адресою [ADDRESS] , а саме: сіни - площею 6,1 кв. м., передпокій - 7,6 кв. м., дві житлові кімнати - 18,0 кв.м. та 9,1 кв. м., кухня - площею 14,8 кв. м. позначених на еплікації до плану будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5. За [PERSON] право власності на 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] та виділено в натурі тамбур - площею 3,1 кв. м., кухню - 16,2 кв. м., три житлові кімнати площею 22,8 кв. м., 9,6 кв. м. та 14,2 кв. м., тамбур - площею 6,0 кв. м. позначених на еплікації до плану будинку, виготовленому у технічному паспорті на садибний житловий будинок 01.02.2006 р., відповідно за № № 1-І, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5. Вище вказане рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 2-31/2009 не оскаржувалося та набрало законної сили 16.06.2009 р., що вбачається із відмітки на рішенні суду. [PERSON] , проживала, була зареєстрована та являлась головою домогосподарства 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . 09.11.2011 р., [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт та зробила розпорядження: що все її майно де б воно не було б і з чого б воно не складалося і в загалі все те, що належить їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори. З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 28631106 від 09.11.2011 р. вбачається, що вище вказаний заповіт був зареєстрований, номер у Спадковому реєстрі № 51962050. Після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на домоволодіння на 40/100 частини в будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов?язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщини, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляються між ними порівно. Оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено всі викладені в позовній заяві факти та враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, відповідно до ст. 206 ЦПК України, суд вважає, за необхідне позовні вимоги задовольнити. Враховуючи наведене та

Outcome: approved