Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою у якій вказує, що 23.01.2013 року вона уклала з відповідачем договір банківського вкладу № 56471-188 «Новорічний UAH», згідно умов якого нею були внесені готівкою в касу Банку грошові кошти в сумі 35000 грн. Термін зберігання внеску становить 6 місяців, тобто з 23.01.2013 року по 23.07.2013 року. В свою чергу відповідач зобов'язався щомісяця, починаючи з 23 числа виплачувати їй відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 27 % річних. Додатковою угодою від 23.01.2013 року до вказаного договору банківського вкладу, сторони зменшили розмір відсотків, які повинен сплатити банк позивачу з 23.07.2013 року до 20 % річних, та продовжили термін зберігання внеску по 23.01.2014 року. Відповідач припинив виплачувати позивачу відсотки за вказаним договором, у зв'язку із чим вона 24.01.2014 року звернулась до відповідача із заявою про повернення їй суми вкладу. Але до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 35000 грн., та суму нарахованих відсотків у розмірі 1726,02 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, заяв з проханням відкласти розгляд справи або розглядати справу у його відсутність суду не надав, заперечень проти позову також суду не надав. При таких обставинах, зі згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Так, у судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «КБ «Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 56471-188 «Новорічний UAH», сума вкладу становить 35000 грн. Термін зберігання внеску становить 6 місяців, тобто з 23.01.2013 року по 23.07.2013 року (а.с.4). За умовами договору (п.3.1.3) відповідач зобов'язався щомісяця, починаючи з 23 числа виплачувати позивачу відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 27 % річних. Додатковою угодою від 23.01.2013 року до вказаного договору банківського вкладу, сторони зменшили розмір відсотків, які повинен сплатити банк позивачу з 23.07.2013 року до 20 % річних, та продовжили термін зберігання внеску по 23.01.2014 року. На виконання умов договору позивач передав готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 35000 грн., що підтверджується копією квитанції № 33380 від 23.01.2013 року (а.с.5). Однак, всупереч умовам договору банківського вкладу та вимогам чинного законодавства України, відповідач умови договору банківського вкладу виконує неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість за відсотками, які повинен відповідач сплачувати позивачу. Станом на 25.03.2014 року заборгованість за відсотками складає 1726,02 грн. Відповідно до п. 3.1.4 Договору відповідач зобов'язався виплатити позивачу суму внеску і відсотки, нараховані на внесок на першу вимогу позивача на умовах даного Договору. 24.01.2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення їй суми вкладу (а.с. 6). Втім, відповідач не виконує умови зазначеного договору, до теперішнього часу депозитний вклад за договором позивачу не повернутий, відсотки не сплачені. При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму банківського вкладу у розмірі 35000 грн. та суму відсотків 1726,02 грн. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 367,26 гривень. На підставі ст.ст. 525, 526, 536, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: approved