Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини, уточнивши в подальшому свої позовні вимоги, посилаючись на те, що вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який являється батьком [PERSON] [INFO]. Позивач має можливість оздоровити дитину в Болгарії. Для виїзду за межі України з дитиною позивачу необхідно отримати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини на право виїзду за кордон. Однак місце знаходження його позивачу невідоме, тому вона просила надати дозвіл на виїзд дитини за кордон. В судове засідання позивач не з'явилася, однак направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 13.07.2007 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач являються батьками [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Позивач вважає, що поїздка дочки в Болгарію на оздоровлення буде корисною для здоров'я доньки. Згідно довідки №374 від 30.05.2017 р. виданої Глибоцькою райполіклінікою, вбачається що неповнолітня донька сторін хворіє на рецидивуючий бронхіт та потребує оздоровлення. Не отримавши заперечень цього, суд, виключно в інтересах дитини, погоджується з цим. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. N 380) встановлено, що оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, з огляду на це та виключно в інтересах дитини, яка потребує лікування, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved