Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування якого вказала, що у 2011 році вона стала власником трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. До квартири прилягав балкон, який вже був старим та підлягав ремонту чи реконструкції. Квартира знаходиться на другому поверсі. У звязку з реконструкцією сусідом з низу свого балкону, за його згодою позивач реконструювала також свій по його параметрам. При цьому будь-яких дозвільних при цьому не оформлювала. Просить суд визнати за нею право власності на новостроене майно: балкон розміром 123 м2 , який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання сторони не зявились, продень, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача надав суду заперечення проти задоволення позову (а.с. 25-27). Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлені такі факти так відповідні їм правовідносини. 2011 році вона стала власником трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. До квартири прилягав балкон, який вже був старим та підлягав ремонту чи реконструкції. Квартира знаходиться на другому поверсі а.с. 7-13). У звязку з реконструкцією сусідом з низу свого балкону, за його згодою позивач реконструювала також свій по його параметрам. При цьому будь-яких дозвільних при цьому не оформлювала. Приписом від 08.12.2017 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю комітету Чорноморської міської ради в Одеській області видано припис, яким позивача зобовязано оформити право установлюючи документи, проектно-будівельну документацію згідно з чинним законодавством, було складено акти та протокол про адміністративне правопорушення. За вказане правопорушення позивачем сплачено адміністративний штраф у розмірі 1\~700 гривень та штраф за самовільну реконструкцію та створення майна у розмірі 2\~500 гривень (а.с. 16-18). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 р., на момент перевірки демонтований існуючий балкон та виконаний металевий каркас балкону розміром 8\~260 мм Х 1670 мм. ( тобто 13,7942 м2 , що не узгоджується з позовними вимогами), який опирається на бетону плиту перекриття балкону кв. 4 розташованої на 1поверсі. Проектна та дозвільна документації відсутні (а.с.16). Частиною 4 та ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від лютого 2011 року, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або користувачами вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; 6) реєстрація права власності на обєкт містобудування. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Як передбачено п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року, право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об'єктах, що належать до 1-І 11 категорій складності, підключення обєкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації. Як наслідок, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Таким чином, позивач, власними силами здійснив самочинне будівництво (реконструкцію) балкону, однак позивачем не були дотримані вимоги наведених вище нормативно - правових актів України, які регулюють питання обєкту містобудування, які діяли в період такого будівництва, зокрема: позивач здійснивши реконструкцію балкону - не отримав дозволу на проведення реконструкції, не розробив проектну документацію на будівництво та не подав до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації. При таких обставинах, чинним законодавством України передбачені правові наслідки будівництва об'єкта містобудування без дотримання відповідного порядку передбаченого чинним законодавством України та наявності вказаних вище документів, які надають право позивачу здійснювати реконструкцію (перебудову) і без наявності яких будівництво заборонено, а також без подання декларації про готовність обєкта до експлуатації. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Слід зазначити, що ні зазначеними нормами, ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-244 цс14, частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. Крім того, позивач не звертався до компетентних органів із заявою про прийняття обєкта до експлуатації. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. З огляду на положення\~Конституції України та ЦПК щодо компетенції суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Вирішення питань щодо надання дозволу на введення в експлуатацію належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 133, ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму недоплаченого судового збору з позивача.

Outcome: approved