Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 15 липня 2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис /№1049/. У шлюбі народилась донька Емілія [INFO]. Подружні відносини між подружжям не склалось. З 15.03.2018 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просить такий задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Донченко». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Скерував до суду відзив на позовну заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, просить розірвати шлюб між ним та позивачкою, однак повністю заперечив викладені у позові твердження, зокрема щодо вживання алкогольних напоїв чи будь-якої іншої неналежної з його боку поведінки. Оскільки відповідач по суті визнав предявлені до нього позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, а тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №1049. Крім того, у шлюбі народилась донька Емілія [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія І-БК №452131 від 28.07.2015 року. Згідно з ч. 2\~ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім'ї, примирюватись сторони не бажають,\~\~таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитини, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Разом з тим, відповідно до пп.1 п.2 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за позову немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. При цьому у стягненні витрат, здійснених позивачем, на оплату правової допомоги в розмірі 3000 гривень слід відмовити, оскільки розрахунку та підтвердження сплати таких суду не представлено.

Outcome: partial