overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з [PERSON] перебуває в шлюбних відносинах з 29 жовтня 2005 року. Вказаний шлюб зареєстрований виконкомом Стебнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області актовий запис № 03. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем. Також позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. На підставі чого останні роки в сім`ї відбувалися постійні сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми та втратили почуття поваги та любові один до одного. Фактичні спільні відносини та спільне господарство вони не ведуть. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. 10.03.2016 року Катеринопільським районним судом винесено ухвалу в якій надано подружжю строк для примирення та збереження сім`ї терміном до 10.04.2016 року. Станом на 11.04.2016 року подружжя не дійшло згоди про примирення Позивач в судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, примирення не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення не бажає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і визнанні відповідачем у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в подальшому його уточнила та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року. [INFO] року у них народилася дочка - [PERSON], в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком дитини. 25 грудня 2014 року шлюб було розірвано рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу. На даний час разом з відповідачем - позивач з донькою не проживають, матеріальну допомогу від відповідача не отримують, дитина знаходиться лише на утриманні позивача. Позивач допомогу від держави не отримує. Відповідач працює у ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на посаді монтера УЗДТ, та отримує заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року (а.с. 6), який був розірваний 25.12.2014 року рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу (а.с. 8). Позивач та відповідач мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] року (а.с. 7). Встановлено, що відповідач працює у ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» на посаді монтера УЗДТ та отримує заробітну плату, проти стягнення аліментів на утримання сина не заперечує, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти за даним позовом на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі який діяв на момент винесення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.06.2006 року. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбу відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач не була присутньою, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.06.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER], виданий Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 146 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданий відділом РАГС виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 105, в якому відповідач записаний батьком дитини. ( а. с. 3). Син зареєстрований та мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 14.10.2013 року, виданою квартальним комітетом № 7 ( а.с.4). Відповідач ухиляється від обов'язку добровільно утримувати сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилалася на те, що вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть. Подальше подружнє життя з відповідачем не можливе. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1320 (а.с. 10). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилалася на те, що з грудня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 1165 (а.с. 11). Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилалася на те, що з січня 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше подружнє життя з відповідачем не можливе. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 3228 (а.с. 6). Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві позивач посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різні погляди на шлюб та сім'ю. Оскільки, шлюб існує лише формально позивач просить розірвати його. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 271. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на життя та сім'ю, втрати почуття поваги та любові один до одного, на момент розгляду справи спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], яка проживає з матір'ю. Відповідач проживає окремо від сім'ї, спільну з позивачкою дитину не утримує, будь-яку матеріальну допомогу не надає. В зв'язку з цими обставинами та зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від свого обов'язку утримувати доньку, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В іншій частині позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі з урахуванням проведених уточнень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши учасників справи, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Гладківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Таврійською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. У відповідності до довідки, виданої Таврійською сільською радою Голопристанського району Херсонської області за № 125 від 31.03.2014 року, дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки суду не надав, позовні вимоги визнав повністю та погодився сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а тому, приймаючи також до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання доньки в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. У звязку з наведеним просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав (а.с. 20). Відповідач у судове засідання також не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 21). У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 18 травня 1996 року Коростишівським відділом реєстрації актів громадянського стану був зареєстрований шлюб сторін (а.с. 5). Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Сімейні відносини сторін припинені, сумісного господарства не ведуть. З огляду на наведене, враховуючи те, що наданий сторонам строк для примирення результатів не дав, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу сторін суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги мають бути задоволені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачці на праві приватної власності, відповідач проживав за вищевказаною адресою до 2009 року, але з цього часу переїхав до іншого будинку, де і зараз проживає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилалася в позові, оскільки вони були визнані відповідачами. Відповідно до частин 1, 2, 7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право на користування житловим приміщення, яке належить іншій особі, може виникати на підставі ст.405 ЦК України, 156 ЖК України або 158 ЖК України. Проте в судовому засіданні встановлено відсутність будь-яких з указаних правових підстав для користування відповідачем житлом позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Советська, 37. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачці на праві приватної власності, відповідач проживав за вищевказаною адресою до 2013 року, але з цього часу переїхав до іншого будинку, де і зараз проживає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилалася в позові, оскільки вони були визнані відповідачами. Відповідно до частин 1, 2, 7\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право на користування житловим приміщення, яке належить іншій особі, може виникати на підставі\~ст.405 ЦК України,\~156 ЖК України\~або 158\~ЖК України. Проте в судовому засіданні встановлено відсутність будь-яких з указаних правових підстав для користування відповідачем житлом позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved