Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про визнання поруки припиненою. Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №10-29/2149. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.06.2006 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №02-10/1718, відповідно до п.1.1. якого [PERSON] зобов'язалась перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №10-29/2149 від 21.06.2006 року. 13.08.2008 року відповідач звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення залишку заборгованості за кредитом, використавши передбачене п.4.5 договору кредиту право вимоги дострокового виконання зобов`язання. Але впродовж шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання відповідач не звернувся до поручителя з позовною вимогою про стягнення заборгованості, внаслідок чого порука позивача є припиненою згідно положень ст.559 ч.4 ЦК України. Крім того, відповідачем в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки за кредитним договором з 11% до 14%, про що позивача, як поручителя, не було повідомлено. Так, як відповідачем змінено основне зобов'язання без згоди поручителя, порука вважається припиненою на підставі ст.559 ч.1 ЦК України. Просить визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки № 02-10/1718, укладеним 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Причина його неявки суду не відома. Треті особи [PERSON] та [PERSON] вважають, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач вчасно не звернувся з позовними вимогами до поручителя. Суд, заслухавши представника позивача, третіх осіб та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.06.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №10-29/2149, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 191200 доларів США зі сплатою 11% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 20.06.2021 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.06.2006 року між банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №02-10/1718, відповідно до п.1.1. якого [PERSON] зобов'язалась перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №10-29/2149 від 21.06.2006 року. 13.08.2008 року відповідач звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення залишку заборгованості за кредитом. У березні 2015 року відповідач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 27.08.2015 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 299993,24 долари США, що за курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 5018565, 63 грн та судовий збір в сумі 3654 грн солідарно. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 07.06.2016 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 27.08.2015 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову про стягнення солідарно з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 5018565, 63 грн та судового збору в сумі 3654 грн. Як вбачається з тексту рішення Апеляційного суду, ПАТ «Укрсоцбанк» реалізував передбачене ч.2 ст.1050 ЦК Украіни та п.п.3.3.8, 4.5 договору право вимоги дострокового виконання основного зобов'язання та відповідно змінив строк його виконання, який необхідно обчислювати з 10.03.2009 року. Тому строк у шість місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання закінчився 10.09.2009 року. З позовом до [PERSON] банк звернуся 20.03.2015 року, тобто за межами шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, внаслідок чого порука щодо поручителя [PERSON] припинилася. Відповідно до ст.559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Ст.61 ч.3 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 07.06.2016 року встановлено обставину припинення поруки позивача за договором поруки № 02-10/1718 від 21.06.2006 року. Зазначені обставини з огляду на положення ст.61 ч.3 ЦПК України не підлягають доказуванню. З огляду на викладене суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнавши поруку [PERSON] за договором поруки № 02-10/1718 від 21.06.2006 року припиненою. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.

Outcome: approved