Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до відповідача та просить стягнути з відповідача 24217 грн. 49 коп. заробітної плати та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків, вимушеності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, погіршанні стану здоров'я, негативному впливу на психологічний стан, виникненні нервовості та дратівливості. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, проти задоволення вимог в частині стягнення заробітної плати не заперечує, а в задоволенні вимог у відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 10000 грн. просить відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, довідки відповідача від 12.05.2014 року, він перебуває із позивачем у трудових відносинах з 07.07.1976 року. Відповідно до наявного в матеріалах справи, звіту про заборговану заробітну плату, станом на 12.05.2014 року, відповідач перед позивачем має заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2012 року по 16.06.2014 року в сумі 24217 грн. 49 коп. Згідно зі ст. ст. 115 ч. 1, 233 ч. 2 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд вважає, що несвоєчасною виплатою заробітної плати відповідачем, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в порушенні трудових прав позивача, судом встановлена. Що ж до розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин заподіяння моральної шкоди, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача у зв'язку з порушенням його трудових прав, суд вважає, що 1000 грн., є достатнім розміром для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Оскільки позов задовольняється частково, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави, підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, розмір судового збору суд визначає із розміру задоволених позовних вимог майнового і немайнового характеру, тобто, із позовних вимог про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial