Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, відповідачі будучи зареєстрованими за місцем проживання позивача більше одного року за вказаною адресою фактично не проживають тим самим створюють власнику житла перешкоди у отриманні субсидії на житлово-комунальні послуги і це тягне для нього додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. У судове засідання представник позивача, [PERSON] не зявилась, попередньо надавши до суду заяву у якій позов підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи подану заяву представника позивача, повторну неявку відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив проводиться заочний розгляд справи. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов'язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач, [PERSON], є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, що виданий виконкомом Полтавської районної сільської Ради народних депутатів 05.01.1989 року та довідкою Щербанівської сільської ради № 2552 від 01.08.2007 року, копія яких додаються до позовної заяви. Також судом встановлено, що 21.07.2007 року син позивача, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого подружжя проживало разом з позивачем за адресою: вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області з постановленням їх за вказаною адресою на реєстраційний облік. Від вказаного шлюбу народилась спільна дитина, [PERSON], [INFO] Місце проживання [PERSON] за вищевказаною адресою було зареєстровано 03.08.2007 року, що підтверджується копією її паспорта (а.с.11). Згідно Довідки № 8249 від 09.10.2017р. виданої В/К Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, встановлено, що у будинку позивача по вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області зареєстровані наступні особи: - [PERSON], [INFO], - власник; - [PERSON], [INFO], - син; - [PERSON], [INFO], - колишня невістка; - [PERSON], [INFO], - син колишньої невістки; - [PERSON], [INFO], - онук. Також встановлено, що у вересні 2016 року подружжя: чоловік, [PERSON] та дружина, [PERSON] - фактично припинило шлюбні відносини та з 25.09.2016 року [PERSON] зібрала свої особисті речі та разом з дітьми: [PERSON] та [PERSON] виїхала з будинку позивача, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, складений комісією в складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], затверджений головою Щербанівської сільської ради [PERSON] від 23.10.2017 року (а.с. 13). Згідно Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07.10.2016 року, встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] розірвано. При розгляді даної справи судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає та залишиться проживати із Відповідачкою, відтак, згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, і дана обставина не підлягає доказуванню. Як встановлено, відповідачі виїхавши з будинку за адресою: вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області не знялись з реєстраційного обліку місця свого проживання, і дана обставина позбавляє позивача, [PERSON] вільно розпоряджатись своїм майно, а також отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки її розмір визначається виходячи із кількості зареєстрованих осіб. Із матеріалів позову також вбачається, що для вирішення питання про знаття з реєстраційного обліку місця проживання відповідачів у позасудовому порядку, позивачем були направлені листи Відповідачам за відомим місцем їх проживання за адресою: [INFO] з проханням знятися з реєстрації в термін до 09.10.2017 року, однак на момент подачі позовної заяви Відповідачі не відреагували на прохання Позивача, хоча [PERSON] отримала лист 28.09.2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18), а тому суд вважає, що вона мала достатньо часу для задоволення прохання позивача по усуненню порушення його прав як власника майна. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 1 статті 321 ЦК України, декларує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, суд вважає, що позивач як власник нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області, позбавлений можливості захистити своє порушене право щодо вільного розпорядження своїм майно у позасудовому порядку і єдиним способом зняти відповідачів з реєстраційного обліку є визнання їх в судовому порядку такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: вул. Пушкіна, 55а, с. Розсошенці, Полтавський району, Полтавської області. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, який постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про-виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд не бере до уваги як доказ Висновок органу опіки і піклування Полтавської РДА про доцільність зняття з реєстраційного обліку малолітньої дитини [PERSON], 19.11.2007р., виходячи з того, що реєстрація місця проживання [PERSON] та інших відповідачів за адресою вул. Пушкіна, 55-а, с. Розсошенці, Полтавський район Полтавська область, порушує права позивача [PERSON] як власника на вільне володіння та користування приватною власністю, так як син позивача, [PERSON] з 2011 року по теперішній час, інвалід 2 групи загального захворювання і з того часу пенсійні виплати, які отримує позивач та його дружина витрачаються на лікування сини. Інших джерел доходів вони не мають, а відтак позивач має намір відчужити вказаний житловий будинок, але реєстрація Відповідачів, які фактично більше року там не проживають і не користуються помешканням, - перешкоджають намірам власника у реалізації належного йому майна. Також слід зазначити, що у Висновку органу опіки і піклування Полтавської РДА відсутнє зазначення можливих негативних наслідків для малолітнього, які могли б вплинути на його права та обов»язки при знятті з реєстраційного обліку за адресою вул. Пушкіна, 55-а, с. Розсошенці, Полтавський район Полтавська область. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. За даних підстав, суд вважає, , що відповідачі втратили право на користування жилим будинком, внаслідок їх відсутності за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved