Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: вул. Зарічна, 11 с. Чижівка, Новоград-Волинський район, Житомирської області. Обґрунтувала позов тим, що вона є власником домоволодіння за вищевказаною адресою. З 20.06.2006 р. відповідач зареєстрований, однак не проживає, не бере участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги, є таким, що втратив право користування цим житлом. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, [PERSON] звернулася за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] тривалий час не проживає у будинку за адресою: вул. Зарічна, 11 с. Чижівка, Новоград-Волинський район. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України - ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, будинок № 11 по вул. Зарічна в с. Чижівка, Новоград-Волинського району, належить [PERSON] на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2010 р. Згідно довідки № 88 від 09.03.2017 р. за адресою: вул. Зарічна, 11 в с. Чижівка, Новоград-Волинський район, Житомирської області, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Факт тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження від 16.02.2017 р., складеною комісією в складі сільського голови [PERSON], депутата [PERSON], секретаря ради [PERSON] Таким чином, є підстави для висновку, що відповідач зареєстрований в будинку, однак фактично не проживає там на протязі 11 років, виїхав на постійне місце проживання в інше місце. Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірному домоволодінні у вказаний строк відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач відсутній в у місці своєї реєстрації за адресою: вул. Зарічна, 11 в с. Чижівка, Новоград-Волинський район, Житомирської області, на протязі 11 років без поважних причин. Оцінивши встановлені факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову, оскільки відповідачем не було надано суду доказів або будь-яких доказів наявності поважних причин відсутності в житлі позивача понад один рік. Позивачем було надано суду достатні та належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що відповідач згідно умов ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом.

Outcome: approved