Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі 21.12.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2378. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, фактично шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільне життя та збереження шлюбу неможливо і суперечить їх інтересам. Позивач зазначає, що спори про місце проживання дітей, поділ майна на час розірвання шлюбу між нею та відповідачем відсутні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 27.02.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Позивач позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі, про що зазначив у письмовій заяві. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21.12.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2378 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач клопотання про зміну прізвища не заявила. За вказаних вище обставин, а також, що відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved