Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 30 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №25. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2011 року і є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З 2015 року в подружжя склалися вкрай напружені стосунки. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння з питань вирішення сімейних проблем. Відповідач нехтує сімейними цінностями, зловживає алкогольними напоями, не контролює своєї поведінки, неодноразово вчиняв насильницькі дії по відношенню до позивача, що призвело до припинення подружніх стосунків. Сторони втратили одне до одного почуття любові та взаємоповаги, не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач переконалась у неможливості відновлення подружніх стосунків з відповідачем, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідлання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, судові витрати прохає стягнути з відповідача у справі. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнав і не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 30 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міського управління юстиції Волинської області доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №060970 від 30 січня 2011 року. Даними свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 133847 від 30 березня 2011 року доводиться, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки та остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Сторони не підтримують подружні стосунки і відновлювати подружні стосунки не бажають. Рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218,224 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved