Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суд з вказаним позовом в якому просить зняти арешт з житлового будинку разом з прибудинковими спорудами, розташованого за адресою: с. Радісне, Біляївського району, Одеської області, вул. Перемоги, 3 (колишня адреса: с. Жовтневої Революції, Біляївського району, Одеської області, вул. Перемоги, 3), накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 квітня 1996 року та зареєстрований Біляївською районною державною нотаріальною конторою 24 грудня 2008 року (реєстровий номер обтяження: 8328363). Свої вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2015 року помер [PERSON], який до дня смерті мешкав за адресою: с. Радісне, Біляївського району, Одеської області, вул. Перемоги, 3 (колишня адреса: с. Жовтневої Революції, Біляївського району, Одеської області, вул. Перемоги. 3). На день смерті [PERSON] йому на праві власності належав житловий будинок, розташований за вищезазначеною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 28 серпня 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори (реєстровий № 2811), та зареєстрований секретарем Хлібодарської селищної ради Біляївського району 10 вересня 2002 року (реєстровий № 2/163). З метою отримання спадщини після смерті спадкодавця позивач звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори, однак 23 вересня 2015 року отримала від нотаріуса лист, з якого зрозуміла, що їй не може бути видане свідоцтво про право на спадщину через наявність заборони на відчуження. Так за інформацією нотаріуса в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься архівний запис № 112 від 29 квітня 1996 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про накладення арешту на спірне домоволодіння на ім'я [PERSON] на підставі ухвали Біляївського районного суду одеської області від 29 квітня 1996 року. Однак позивачу невідомо ані хто такий [PERSON], ані за яких обставин накладався арешт на спірний будинок. На запит до архіву Біляївського райсуду з метою надання інформації про наявність справ за участю [PERSON] мені було видано копію рішення Біляївського районного суду від 11 жовтня 1995 року у справі № 2-903/1995 про визнання за [PERSON] права власності на спірне домоволодіння. Однак з якою метою вже після винесення рішення по справі накладався арешт позивачу не зрозуміло. За таких обставин позивач вважає, що вирішити питання про зняття арешту зі спірного домоволодіння можливо лише звернувшись до Біляївського районного суду із заявою про зняття арешту з вищезазначеного майна. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримала позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 15). Представник відповідача у судове засідання не з'явися, але наддав заяву в якій просив справу розглядати без присутності їх представника. (а.с. 14). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 432246, актовий запис № 1465. (а.с. 5). На день смерті [PERSON] йому на праві власності належав житловий будинок, розташований за вищезазначеною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 28 серпня 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори (реєстровий № 2811), та зареєстрований секретарем Хлібодарської селищної ради Біляївського району 10 вересня 2002 року (реєстровий № 2/163). (а.с. 6). З метою отримання спадщини після смерті спадкодавця позивач звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори, однак 23 вересня 2015 року отримала від нотаріуса лист, з якого зрозуміла, що їй не може бути видане свідоцтво про право на спадщину через наявність заборони на відчуження. Так за інформацією нотаріуса в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься архівний запис № 112 від 29 квітня 1996 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про накладення арешту на спірне домоволодіння на ім'я [PERSON] на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 29 квітня 1996 року. (а.с. 4,16). На запит до архіву Біляївського райсуду з метою надання інформації про наявність справ за участю [PERSON] позивачу було видано копію рішення Біляївського районного суду від 11 жовтня 1995 року у справі № 2-903/1995 про визнання за [PERSON] права власності на спірне домоволодіння. (а.с. 7). Відповідно до ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно вимог ч.1 ст. 42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно вимог ч.4 ст. 42 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved