overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2013 року вона є власником зазначеної квартири. Згідно п. 5.1 вказаного Договору відповідач повинна була знятися з реєстраційного обліку із даної квартири в строк до 18.10.2013 року, однак залишається в ній зареєстрованою і надалі, хоча з моменту продажу квартири в ній не проживає і її речей в квартирі немає, на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушена сплачувати вона. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі у судовому засіданні, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Так, згідно Договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2013 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно довідки №50 від 23.04.2014 року відповідач є зареєстрованою у зазначеній квартирі (а.с.20). Як убачається з матеріалів справи відповідач з 05.10.2013 року - з часу продажу квартири, в зазначеній квартирі не проживає. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутня без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельну частку (пай) розміром 6,97 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 024054 після померлої [INFO] року [PERSON], посилаючись на те, що вона як спадкоємець за заповітом останньої, прийняла спадщину, так як подала до держнотконтори відповідну заяву, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 6), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] області (а.с. 9, 26, 27) та земельну частку (пай) розміром 6,97 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 024054 (а.с. 7). 28 січня 2005 року [PERSON] вчинила заповіт, яким заповіла все своє майно, яке належатиме їй на день її смерті, [PERSON] (а.с. 5). Із листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 479/01-16 від 16.04.2014 року та копії спадкової справи вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 19-21). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], так як подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини, однак, не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 12) та земельну частку (пай) (а.с. 11), а тому за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати квартиру №61, розташовану в будинку №4 на вул. Балакіна в м. Кривому Розі, її та відповідача спільною сумісною власністю, позаяк ця квартира була придбана 15.12.2004 року за їхні спільні кошти під час їхнього шлюбу, укладеного 20.09.2003 року, тоді як власником квартири є відповідач, визначити, що їхні частки в цій квартирі є рівними та складають по 1/2 частці, визнати за нею право власності на 1/2 частку в цій квартирі, а за відповідачем право власності на другу 1/2 частку в квартирі, оскільки відповідач розділити спірну квартиру в добровільному порядку відмовився. Представник позивача підтримав заявлені останньою позовні вимоги за зазначених в позові підстав. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову за тих підстав, що спірна квартира була придбана за власні гроші відповідача, виручені з продажу належної йому особисто квартири під час перебування у шлюбі з позивачем. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, сторони перебували у шлюбі з 20 вересня 2003 року, який на цей час розірвано, що підтверджується матеріалами справи та прийнято сторонами без заперечень (а.с.8). Згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року, відповідач придбав квартиру №61, розташовану в будинку №4 на вул. Балакіна в м. Кривому Розі, право приватної власності на яку зареєстрував за собою 14.01.2005 року (далі Спірна квартира) (а.с.10, 12). Отже, розглядаючи вимоги про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін, суд зазначає наступне. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно наданого відповідачем в судове засідання договору купівлі-продажу від 30.09.2004 року, останній продав належну йому квартиру №75, розташовану в будинку №104 на вул. Димитрова в м. Кривому Розі, за 30785 грн. (п. 2.1. Договору), тоді як згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2004 року, відповідач придбав Спірну квартиру за 17475 грн. (п. 4 Договору) (а.с.10, 45). Із цього видно, що грошова сума, виручена за продаж належної відповідачеві квартири, майже вдвічі перевищує грошову суму, витрачену через три місяці відповідачем на придбання Спірної квартири. Такі обставини дають підстави вважати, що Спірна квартира була набута відповідачем хоча і за час шлюбу з позивачем, але за кошти, які належали йому особисто, і з боку позивача суду не було надано доказів, що вона якимось чином приймала участь у придбанні Спірної квартири, у звязку з чим суд уважає, що позовні вимоги про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін є необґрунтованими, а відтак такими, що задоволенню не підлягають. Позаяк решта позовних вимог є похідною від вимог про визнання Спірної квартири спільною сумісною власністю сторін, а відтак суд вважає, що і в їх задоволенні слід відмовити. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні їй належним чином засвідченої копії колективного договору КП «Швидкісний трамвай» на 2017-2018 роки з додатками до нього та зобовязати відповідача надати їй належним чином засвідчену копію цього Договору з додатками до нього, пославшись в обґрунтування своїх вимог на ст. 248 КЗпП України та ст. ст. 40, 42, 45 Закону України «Про профспілки», якими, як вона зазначає, передбачено такий обовязок для відповідача, однак останнім у наданні їй копії вказаного Договору з додатками було відмовлено. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача предявленого позову не визнав за тих підстав, що керівництвом КП «Швидкісний трамвай» неодноразово пропонувалось позивачу особисто ознайомитись з Договором та додатками до нього, що текст Договору було направлено позивачу електронною поштою і що надання позивачу засвідчених копій Договору законодавством не передбачено, так як відповідач не є підписантом цього Договору, а також представник відповідача у судовому засіданні ще раз запропонував позивачу особисто зявитись до керівництва КП «Швидкісний трамвай» для ознайомлення з Договором та додатками до нього, а також для отримання можливості зробити з нього копії. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, позивач, яка є Головою профкому Первинної профспілкової організації Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів КП «Швидкісний трамвай», неодноразово зверталась до керівництва КП «Швидкісний трамвай» із запитами, в яких просила надати їй копію Колективного договору КП «Швидкісний трамвай» на 2017-2019 роки з додатками до нього (далі по тексту Договір) для ознайомлення, на які отримувала відповіді з пропозицією отримати Договір в електронному вигляді, надалі Договір було направлено позивачу електронною поштою на її електронну адресу з пропозицією за необхідності особисто ознайомитись з оригіналом Договору в управлінні КП «Швидкісний трамвай» та зробити фотокопії (а.с.5-10). Отже, розглядаючи вимогу про зобовязання відповідача надати позивачу належним чином засвідчену копію Договору з додатками до нього, суд уважає, що вказана вимога позивача не ґрунтується на законі, оскільки вона мала фізичну можливість як ознайомитись зі змістом Договору, як і самостійно зняти з нього копію засобами фотофіксації, однак відповідач не був зобов'язаний виготовити та надати відповідачу, яка, до речі, не є підписантом цього Договору, його засвідчену копію, і такий його обовязок не передбачений положеннями ст. 248 КЗпП України та ст. ст. 40, 42, 45 Закону України «Про профспілки», на які послалась позивач в обґрунтування свого позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у наданні засвідченої копії Договору, діяв у спосіб, передбачений законом. Тому суд уважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивач у судове засідання не зявився, про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій просить справу розглядати за їх відсутності, позов підтримує. Горбанівська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату проведення судового засідання повідомлені належним чином, надіслали заяву, в якій просять справу розглядати за відсутності представника, не заперечують проти заявлених позовних вимог. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, зокрема, різке погіршення стану здоровя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В підтвердження своїх вимог посилається на те що [PERSON] померла 03.02.2012 року, і після її смерті залишилось спадкове майно. При житті [PERSON] зробила розпорядження, яким заповіла їй все своє майно. У зв'язку з її хворобами, вона змушена була довгий час лікуватись, з заявою про прийняття спадщини в установленному законом порядку, до нотаріуса звернутись не встигла, тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та її представник свої позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та її представника перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла 03.02.2012 року. Після її смерті залишилось спадкове майно. При житті вона зробила розпорядження, яким заповіла позивачу все своє майно. Як видно з повідомлення Радомишльської лікарні [PERSON] в 2010 та 2012 роках лікувалась на денному стаціонарі, тому суд вважає, що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин, а тому її вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272, 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилається на те що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті залишилось спадкове майно. У зв'язку з хворобою, з заявою про прийняття спадщини в установленному законом порядку, до нотаріуса звернутись не встигла, тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Як видно з повідомлення Городоцького центру первинної допомоги, позивач лікувалась з 25.02.2015 року по 05.03.2015 року на денному стаціонарі, тому суд вважає, що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин, а тому його вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст. 1272, 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В підтвердження своїх вимог посилається на те що [PERSON] померла [INFO], і після її смерті залишилось спадкове майно. У зв'язку з хворобою, з заявою про прийняття спадщини в установленному законом порядку, до нотаріуса звернутись не встигла, тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився,про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно. При житті вона зробила розпорядження, яким заповіла позивачу свій земельний сертифікат. Як видно з повідомлення Потіївської дільничої лікарні, позивач лікувався з 16.01.2009 року по 29.01.2009 року на денному стаціонарі, тому суд вважає, що позивач пропустив зазначений строк з поважних причин, а тому його вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272,1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В підтвердження своїх вимог посилається на те що [PERSON] померла[INFO] після її смерті залишилось спадкове майно. У зв'язку з хворобою, з заявою про прийняття спадщини в установленному законом порядку, до нотаріуса звернутись не встигла, тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті залишилось спадкове майно. При житті вона зробила розпорядження, яким заповіла позивачу свій житловий будинок. Як видно з повідомлення Потіївської дільничої лікарні, позивач лікувався з 19.01.2009 року по 05.02.2009 року на денному стаціонарі, тому суд вважає, що позивач пропустила зазначений строк з поважних причин, а тому її вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст.1272,1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON]. В підтвердження своїх вимог посилається на те що, її батько помер 16.06.2004 року і після його смерті залишилось спадкове майно але з заявою про прийняття спадщини в установленному законом порядку, вона до нотаріуса звернутись не встигла, тому просить суд встановити їй строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить визначити додатковий строк в межах двох місяців від дня набуття рішення суду законної сили. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні наявні у справі докази, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, батько позивача - [PERSON] помер 16.06.2004 року. Після його смерті, позивач разом з дитиною знаходилась на стацонарному лікуванні, що стверджується медичною довідкою, тому суд вважає, що позивач пропустила зазначений строк з поважних причин, а тому її вимоги задовольняє. Згідно з вимогами ст.ст. 1272, 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved