Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом і зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 22 січня 2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Сімейні стосунки припинились пів року тому. Сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Спору про виховання дитини та майно на день винесення рішення немає. Просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу у її вісутність. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Суд відповідно до статтей 169, 224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про одруження сторони уклали шлюб 22 січня 2005 року (а.с.7). Оцінюючи вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 212 ЦПК України, суд у відповідності із статтями 58, 59 ЦПК України вважає їх належними і допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Згідно із статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 56 СК України, дружина та чоловік мають право на вибір місця свого про\-живання. Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не за\-боронені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушу\-вання до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є по\-рушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, відповідно до вимог статті 111 СК України, був позбавлений можливості вжити заходів щодо примирення подружжя, оскільки відповідач до суду не з`явився, особистих пояснень не надав. Його неявку суд розцінює як байдужість до збереження сім'ї. Тому суд взяв до уваги вимоги позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу. Суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, взяв до уваги обставини життя подружжя, та прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини. Згідно з вимогами частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати позивача на суму 551 грн. 21 коп. підтвердженні квитанцією, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1).

Outcome: approved