Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 15 лютого 2017 року на підставі Рішення Чернівецької міської ради №583 від 15.02.2017 року було передано у спільну сумісну власність йому та [PERSON], [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 7310136600:28:003:1095) площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в місті Чернівці по вулиці Кобзарська, 16. 21 лютого 2015 року помер батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за №16 розташованого у місті Чернівці по вулиці Кобзарській, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 липня 1977 року в Першій чернівецькій державній нотаріальній конторі . Стверджує, що після смерті [PERSON] отримав спадщину за заповітом, а саме 1/2 частку від 5/6 часток, які належали спадкодавцю, що складає 5/24 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за №16 розташованого у місті Чернівці по вулиці Кобзарській. 20 квітня 2017 року померла мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 7/12 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за №16 розташованого у місті Чернівці по вулиці Кобзарській та частки земельної ділянки ділянку (кадастровий номер 7310136600:28:003:1095) площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в місті Чернівці по вулиці Кобзарська, 16. Додає, що після її смерті звернувся до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] для оформлення спадку. 01 червня 2017 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] була заведена спадкова справа. Стверджує, що єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, є він та звернувся із письмовою заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на частку земельної ділянки (кадастровий номер 7310136600:28:003:1095) площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в місті Чернівці по вулиці Кобзарська, 16. За результатами розгляду його заяви державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з тим , що не було визначено (виділено) частку земельної ділянки, яка належить спадкодавцю із спільної сумісної власності. Вказує, що успадкував 5/24 та 7/12 часток, а всього разом 19/24 часток, житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за №16, розташованого у місті Чернівці по вулиці Кобзарській на земельній ділянці кадастровий номер 7310136600:28:003:1095, площею 0,1000 га. Виходячи з вищевказаного та фактичних обставин справи має право на успадкування всього належного [PERSON] майна на момент її смерті, від спадщини не відмовлявся і бажає її оформити. На підставі вищевикладеного,просить суд : 1. Визначити частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7310136600:28:003:1095, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у місті Чернівці, вулиця Кобзарська, 16, що належить померлій [PERSON] в розмірі 7/12 ідеальних часток земельної ділянки. 2 .Право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 7310136600:28:003:1095, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у місті Чернівці, вулиця Кобзарська, 16 між сторонами припинити. 3. Визнати за [PERSON] право власності на 19/24 ідеальних часток земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 7310136600:28:003:1095, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у місті Чернівці, вулиця Кобзарська. 16, як за власником та спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, які викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України - \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.ч.1,4 ст. 206 цього ж Кодексу - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Чернівецької міської ради № 583 від 15.02.2017 року , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано у безоплатну спільну сумісну власність земельну ділянку за адресою : м. Чернівці , вул. Кобзарська, 16 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за цією ж адресою. Згідно копій свідоцтва про смерть ( а.с.9,13 ) [PERSON] помер 21.02.2015 року , а [PERSON] померла 20.04.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями 5/6 часток майна [PERSON] є його сини [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожен. ( а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON]. ( а.с. 15). Згідно вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду; Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Після сметрі [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є її син [PERSON] ( а.с. 19 ). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця... Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2017 року , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, у зв»язку із тим , що не була визначена частка земельної ділянки , яка належить спадкодавцю , із спільної сумісної власності. ( а.с. 20). Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі наведеного вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду судом встановлено, що за життя [PERSON] не було визначено частку земельної ділянки із спільної сумісної власності , що у свою чергу призвело до порушення права позивача на оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved