Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1551. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обовязки. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше спільне життя і збереження сім*ї позивач вважає не можливе, проти строку на примирення заперечує. Між сторонами досягнуто угоди про утримання та проживання дитини. Спору про поділ майна не має. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності, ухвалити рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1551. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Ус» на «Корсунська» (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ 223384 від 26 жовтня 2013 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ВЛ 341451 від 19 грудня 2013 року). Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Корсунська» суд залишає без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved