overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

позивач звернулася до суду 25 травня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 12 серпня 2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням суду в 2011 між ними розірваний. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] Данііла Максимовича, [INFO] та [PERSON] Крістіну Максимівну, [INFO]. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 р. (а.с. 8 копія свідоцтва про одруження), від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] Данііла Максимовича, [INFO] та [PERSON] Крістіну Максимівну, [INFO] (а.с. 7 копії свідоцтв про народження), які проживають з матір'ю (а.с. 9 копія акту). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому позивачем розмірі відповідно до положень ст. 182 СК України, що буде відповідати інтересам обох батьків та дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду 26.04.2017 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивачпросить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.08.2008 року. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони фактично шлюбних відносин не підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного господарства. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. Позивач на примирення не погоджується, вважає, що шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня постановлення рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду 26.11.2014 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не манше встановленого законом мінімуму. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в поному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове відправлення що повернулось на адресу суду. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1, 88, 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін нардилася:[INFO] року, донька - [PERSON], батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 грудня 2014 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 13 грудня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились з липня 2014 року, вони перестали підтримувати шлюбні відносини, вести спільне сімейне господарство, стали жити окремо один від одного. Причиною припинення сімейних відносин стали різниця характерів, різниця в поглядах на існування родини. Крім того, відповідач почав часто вживати спиртні напої, у стані сп'яніння влаштовує сварки, припускає фізичне насилля по відношенню до неї, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно і не підлягає відновленню та просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 14 ). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 15 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис № 714 (а.с.6 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7 -копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 липня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 22 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Дітей від шлюбу вони не мають. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Оскільки відповідачем надана заява на згоду про розірвання шлюбу невстановленої форми, органи ДРАЦСу її не приймають, іншу заяву він відмовляється надавати. Тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява [PERSON], завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про розгляд справи за його відсутності, просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 528 (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно нотаріально засвідченої заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 серпня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 07 липня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей вони не мають. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем вони не підтримують 20 років, останні 6 місяців відповідач залишив її та переїхав мешкати до дачі. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність між ними взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім'ї. Відповідач зловживає алкогольними напоями та діє агресивно, застосовуючи до неї фізичне насилля. Оскільки їх відносини остаточно зруйновані, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.16). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає (а.с. 17 ). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 1989 року у Голованівському відділі ЗАГСу Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 37 (а.с.5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 січня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 09 серпня 2014 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та у встановленому законом способу і порядку, про причини неявки в суд не повідомив (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2014 року у Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 400 (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю (а.с. 6,7 - довідка, акт). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 січня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів на своє утримання, вказавши, що вона з 25 січня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач не надає їй добровільно допомоги на її утримання на період догляду за дитиною. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі ? частини доходу (заробітку) до досягнення донькою трирічного віку. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.11). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 січня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, а заявлений розмір обґрунтований та відповідає інтересам обох батьків. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

позивач звернулася до суду 26 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинили декілька місяців тому, причиною цього стали відсутність між ними взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сімї. У відносинах один з одним вони находять повне непорозуміння, тому проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Оскільки їх відносини остаточно зруйновані, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с. 11-12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 543 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved