Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що з 23 листопада 2011 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу вони мають спільних дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя у неї з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними було припинено з 2009 року, спільно не проживають та господарство не ведуть. Рішенням Маньківського районного суду від 19.05.2009 справа №2-193/2009 року шлюб між ними розірвано, і визначено місця проживання дітей: [PERSON] із позивачем, а [PERSON] з батьком. Проте вже тривалий час, майже три роки, [PERSON] - проживає із позивачкою і знаходиться повністю на її утриманні. Позивачка разом із своїми малолітніми дітьми проживають за адресою: [INFO], у житловому будинку, який належить її покійному батькові. Позивачка на даний час працює в ТОВ «Київ ВУД» на посаді складальника виробів з дерева, отримує заробітну плату 1288 грн., на місяць. Джерелом для існування родини є її заробітна плата та дохід від підсобного господарства. [PERSON], проживає [INFO] працює в ПП «Северин». Допомогу дітям надає нерегулярно. Соціальну допомогу як багатодітна малозабезпечена сім'я вона отримати не може, так як документально син [PERSON] має проживати з батьком. Відповідач не заперечує щодо проживання неповнолітнього сина [PERSON] із нею. [PERSON] є випускником 9 класу Дзензелівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. [PERSON] висловлює бажання, що хоче проживати із нею, у зв'язку з чим позивач вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні правовідносини: відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, що закріплено ст. 150 СК України. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. В судовому засіданні встановлено факт спільної згоди батьків та факт бажання самої дитини стосовно місця свого проживання, а саме з позивачкою.. Згідно \~ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 листопада 2011 року позивач перебувала в шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Маньківського районного суду від 19.05.2009 справа №2-193/2009 року шлюб між ними розірвано, і визначено місця проживання дітей: [PERSON] із позивачем, а [PERSON] з батьком. Також судом встановлено, що вже тривалий час, майже три роки, [PERSON] - проживає із позивачкою і знаходиться повністю на її утриманні, що підтверджується як її показами так і показами відповідача та самого [PERSON].. Судом враховано, що мати дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Маньківської районної державної адміністрації від 02.06.2016 року №409/01-38 про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни місця проживання дитини з матірю підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліметів на утримання їх спільних дітей, то позовні вимоги в даній частині також підлягають до задоволення, оскільки, згідно вимог ст. ст. 180183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивачка від шлюбу 08.03.2001 р. народила [PERSON], а 20.01.2007 р. [PERSON], батьком яких є відповідач і він, як батько дітей зобовязаний їх утримувати матеріально до досягнення ними повноліття, тому позов в цілому підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved