Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Однак, крім неї, у вказаній квартирі також зареєстровані її онука - [PERSON] та колишній чоловік її доньки - відповідач по справі - [PERSON]. Однак останній з січня 2014 року в квартирі не проживає, на разі не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, його особистих речей в квартирі немає. У зв'язку з цим позивач просить визнати суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів від 16.09.1993 року є власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрована її онука - [PERSON]та колишній чоловік доньки [PERSON] - [PERSON], шлюб з яким було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 року. Відповідач не проживає за вказаною адресою з січня 2014 року. Дані обставини підтверджені актом КП ЖЕП № 43 від 04 листопада 2014 року. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо усунення їй перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial