Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON] такиою, що втратила право на користування житловим приміщенням у будинку за адресою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . В даному житловому будинку 15.02.2005 була зареєстрована як член сім`ї її дочка [PERSON] . Починаючи із середини 2009 року, відповідачка залишила сім`ю та даний житловий будинок та не проживає там без поважних причин. На її неодноразові усні звернення в телефонному режимі про зняття з реєстрації жодним чином не реагує. Добровільно виписуватися не бажає. На даний час як їй відомо, що відповідачка проживає та працює у Республіці Ізраїль і повертатися в Україну не має наміру. Факт реєстрації відповідачки у її будинку створює ряд незручностей та зайвих витрат, зокрема, позивач змушена оплачувати житлово-комунальні послуги з розрахунку зареєстрованих осіб в будинку, не може оформити субсидію, не може розпорядитися майном в своїх інтересах. На підставі вищенаведеного вважає, що відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням, тому просить позов задовольнити. 09.10.2019 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з`явилася, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлялася про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходила заява про відкладення розгляду справи та нею не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач згідно реєстраційного посвідчення від 27.01.2003 (а.с.7) є власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрована, але понад один рік фактично не проживає відповідач по даній справі [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Факт відсутності [PERSON] за вказаною адресою понад один рік підтверджується актами обстеження житлового приміщення від 15.02.2019, 25.07.2019, 10.09.2019 (а.с.12-14). Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто жодних доказів того, що відповідач з поважних причин відсутня за місцем свого проживання понад один рік. А тому, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову про визнання відповідача таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки остання без поважних причин відсутня понад один рік за місцем проживання. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст.ст.16,405 ЦК України,

Outcome: approved