Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] без надання йому іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу. Від подружнього життя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Костопільського районного суду від 25.03.2010 року шлюб між ними розірвано. Відповідач зареєстрований та проживає в належному їй на праві приватної власності будинку [ADDRESS] . На протязі останніх років постійно порушує правила співжиття: систематично вчиняє в сім`ї сварки, наносить побої, висловлюється нецензурними словами в її адресу, постійно погрожує розправою. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку і виселитися з будинку не бажає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що на протязі останніх років відповідач постійно п`є, вчиняє сварки в сім`ї, дебоширить, вибивав двері, вікна в будинку. Створює неможливі умови для проживання разом з ним в одному будинку. Відповідач в\~ судовому засіданні визнав, що п`є, свариться з колишньою дружиною, висловлюється нецензурними словами, однак не щодня. Колишню дружину не б`є, лише один раз підняв на неї руку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та покази свідків, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2017 року [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого\~ 23.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, сторони розірвали шлюб 23 квітня 2015 року. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Малолюбашанською сільською радою від 09.07.2018 року №1057/01 [PERSON] вбачається, що у будинку проживають: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - колишній чоловік та діти: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] - [INFO] . [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП, що підтверджується постановою Костопільського районного суду від 17.10.2017 року та довідками Костопільського ВП ГУНП, наявними в матеріалах справи, що свідчить про систематичне порушення правил співжиття з іншими мешканцями будинку. Крім того, згідно листа Костопільського ВП ГУНП від 08.11.2019 року №12276/212/01-2019 протягом поточного року до Костопільського ВП ГУНП від [PERSON] надійшло чотири заяви та повідомлення щодо протиправної поведінки колишнього чоловіка [PERSON] , останній протягом поточного року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] живе з колишнім чоловіком, він часто п`є, скандалить. Близько двох місяців тому бачила, що під час сварки вибив пластикове вікно в будинку, близько двох років тому вибив двері, а також бився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача, живе навпроти. Відповідач часто напивається, влаштовує скандали в сім`ї. Близько місяця тому душив [PERSON] , вибивав двері. Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Згідно ст.317, ч.1 ст.319, ст.383 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ач.1\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статті\~15,\~16,\~386,\~391 ЦК України\~гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цим норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. При цьому, позивач повинен довести, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року. Відповідно до\~ст.9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Право вимагати у судовому порядку виселення членів сім`ї, у т.ч. колишніх, без надання іншого жилого приміщення власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст.157\~ЖК УРСР, але за наявності обставин, передбачених ч.1ст.116\~ЖК УРСР, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результатними. Як вбачається із матеріалів справи притягнення [PERSON] адміністративної відповідальності не вплинули на його поведінку і виявилися безрезультатними. Згідно із п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, під час вирішення справ про виселення на підставі\~ст.116 ЖК УРСР\~осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. \~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені норами ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про виселення особи у зв`язку з систематичним порушенням правил співжиття. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40грн.\~\~\~\~

Outcome: approved