Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який уточнила у липні 2021 року, і в остаточній редакції позову просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача в підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач повністю визнав позовні вимоги, письмово виклав обставини визнання позову, на запитання суду пояснив, що визнання позову про позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO]. повністю відповідає його внутрішній волі, нге є наслідком примусу, погроз та вимушених обставин. Крім того, відповідач пояснив, що раніше в нотаріальному порядку він надавав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO]. В такому випадку рішення ухвалюється у підготовчому засіданні (ч.3 ст. 200 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: [PERSON] є мамою, а [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народжена [INFO] . 05.03.2020 року шлюб між сторонами розірваний. Дитина проживає з мамою. Суд вважає доведеним той факт, що батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання батька. Більш того, батько (відповідач) повністю підтвердив ці обставини, та визнав їх. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача по відношенню до її неповнолітньої доньки розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісного батька. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач веде аморальний спосіб життя, не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання доньки, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання доньки, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки, що може мати наслідком ігнорування батьком взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, більш того, батько погодився як нотаріально, так і в судовому засіданні про доцільність позбавлення його батьківських прав, тому суд вважає можливим позбавити його батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON] , як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до своєї дитини. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Питання судового збору у позові не порушувалось. На підставі наведеного,

Outcome: approved