overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Просить ухвалити рішення про стягнення суми боргу внаслідок боргового зобов`язання за договором позики від 02.01.2019р. в розмірі 950 000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримав, пояснив, що відповідач отримала на підставі договору позики від 02.01.2019р. кошти в сумі 950 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 31.12.2019р. До відповідача неодноразово було пред`явлено усні вимоги а також письмову вимогу про повернення коштів, однак [PERSON] на вимогу не відреагувала. У підтвердження вимог покликається на копію договору позики, копію претензії та інші долучені до справи документи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З оглянутого в судовому засіданні оригіналу договору позики вбачається, що 02.01.2019 року відповідачем отримано у борг від позивача кошти в сумі 950 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 31.12.2019р. (а.с. 4). Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України - за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, станом на 20.05.2020 року грошові кошти за договором позики позивачу не повернуті, що підтвердила в судовому засіданні відповідач. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними і ухвалює про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору від 02.01.2019р. в розмірі 950 000 грн. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 9500 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2011 року, від якого у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеній позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2011 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2007 року, від якого у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем розірваний, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеному позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 08 грудня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 19 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням матеріального стану відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносин з 2012 року, від яких у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеній позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2012 року та мешкали за однією адресою. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року, від якого у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеній позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1058. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року, від якого у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюб між нею та відповідачем розірваний, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн. від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 2012 року у Советському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначений обґрунтовано - 800 гривень, з урахуванням матеріального стану відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав в повному об'ємі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2006 року, від якого у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеній позивачем від його заробітку, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. При попередньому розгляді справи позивач позов підтримала, а відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2011 року, від якого у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем розірваний, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач позов визнав в частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в ? частині, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю та крім того у нього є неповнолітня дитина від попереднього шлюбу, який є інвалідом дитинства. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований на підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2011 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 19 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірваний. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили сумісне життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, встановлено, що у відповідача від попереднього шлюбу є неповнолітня дитина на утримання якої він надає допомогу у добровільному порядку, що не заперечувалося позивачем у судовому засіданні. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення з останнього аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року, який був розірваний 28 липня 2008 року, від даного шлюбу у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно, враховуючи при цьому, що відповідач не сплачує аліменти по іншим виконавчим документам. Відповідач |речі|у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2000 року, який 28 липня 2008 року розірваний. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: донька - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що батьки дитини на теперішній час разом не живуть, спільного господарства не ведуть, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно матеріалів, встановлено, що неповнолітня дитина мешкає разом із своєю матір'ю та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виплачує аліменти по іншим виконавчим документам. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначений обґрунтовано - 750 гривень, з урахуванням матеріального стану відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved