Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] та просить суд здійснити виділ її частки з спільної часткової власності у квартирі [ADDRESS] шляхом стягнення з [PERSON] на її користь грошової компенсації 1\\2 частини вартості вказаної квартири у сумі 132075 грн. та припинення її права у спільній частковій власності на вказану квартиру після виплати грошової компенсації, а також стягнути на її користь судові витрати по справі. В обґрунтування позову послалась на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 17.09.2011 року. Під час перебування у шлюбі вони придбали за договором купівлі-продажу від 15.03.2016 року квартиру [ADDRESS], ринковою вартістю на даний час 264150 грн. Їх спільне сумісне життя з відповідачем не склалось, через постійні сварки, образи та насилля. Вона неодноразово припиняла з відповідачем сімейні стосунки. В липні 2016 року вона остаточно припинила з відповідачем спільне проживання та ведення спільного господарства та вирішила розірвати шлюб. Оскільки відповідач допускав насилля та рукоприкладство по відношенню до неї спільне користування квартирою виявилось неможливим. Відповідач фактично вижив її з квартири, замінив всі вхідні замки та сам користується спільною квартирою. Оскільки розподіл вказаної квартири у натурі неможливий, просить суд задовольнити її позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заперечень проти позову відповідач не подавав, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.(а.с. 15,18, 21,33-35, 40,42) Зі згоди позивача справу заслухано відповідно до статті 224 ЦПК України заочно. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року до 06.10.2017 року ( а.с.6,43) Перебуваючи у шлюбі подружжя 15.03.2016 року придбало в рівних частках по 1\\2 частці у праві спільної часткової власності кожному квартиру [ADDRESS] (а.с. 7-9) Шлюбні відносини сторони припинили з липня 2016 року через відсутність взаємопорозуміння, конфлікти на побутовому ґрунті, рукоприкладство з боку [PERSON] (а.с.43) За положенням частин першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв'язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми права. Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно. За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників. Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що виділ в натурі 1\\2 частки квартири [ADDRESS] неможливий, оскільки квартира має суміжні кімнати, невелику загальну площу, заходиться в багатоповерховому будинку, де згідно будівельних та технічних вимог чинного законодавства неможливо влаштувати окремі виходи. Таким чином, суд дійшов до висновку, що виділ частки в натурі в цій квартирі є неможливим та не допускається згідно з чинним законодавством (а.с.46-48). Окрім того, судом встановлено, що позивач не може користуватись своєю часткою квартири, так як замки до квартири замінені, доступу до квартири позивач не має (а.с. 44-45) Обставин неспроможності відповідача виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на майно судом не встановлено. Судом встановлено, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] на день звернення до суду становить 264150 грн. (а.с.56) Таким чином вартість 1\\2 частки в квартирі [ADDRESS] становить 132075 грн., яку слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] як компенсацію вартості 1\\2 частини цієї квартири та припинити право власності [PERSON] на 1\\2 частину цієї квартири з дня отримання нею від [PERSON] грошової компенсації в розмірі 132075 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1320 грн. 75 коп.

Outcome: approved