Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, та уточнивши 06.09.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, площею 4,23 гектарів у межах згідно з планом, масив [ADDRESS], надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 19.09.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]; на земельну ділянку [ADDRESS], площею 4,28 гектарів у межах згідно з планом, розташовану на території Руськоіванівсько сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER] , вказуючи, що [INFO] року померла її мати - спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 4,23 гаектарів в межах згідно з планом, масив [ADDRESS], розташована на території Руськоіванівської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії [NUMBER]; та земельної ділянки [ADDRESS], площею 4,28 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Руськоіванівсько сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER]. Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що на одну земельну ділянку відсутній кадастровий номер, який є підтвердженням права власності на земельну ділянку, а на другу земельну ділянку відсутній оригінал державного акту на право приватної власності, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов підтримує. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] року померла спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] з перекладом з молдовської на українську мову. /л.с.11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 4,23 гектарів в межах згідно з планом, масив [ADDRESS], розташована на території Руськоіванівської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії [NUMBER]; та земельної ділянки [ADDRESS], площею 4,28 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Руськоіванівсько сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER]. /л.с.12-13/. З матеріалів справи вбачається, що позивачка, яка змінила прізвище у зв'язку з укладанням шлюбу є рідною донькою померлої [INFO] року [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладання шлюбу /л.с.16,17/. Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, та відсутністю кадастрового номеру, який є підтвердженням права власності на земельну ділянку. Земельна ділянка [ADDRESS], площею 4,28 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] відповідно до державного акту на право власності серії [NUMBER], кадастровий № [NUMBER] /л.с.13/, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені. Земельна ділянка, площею 4,23 гектарів в межах згідно з планом, масив [ADDRESS], розташована на території Руськоіванівської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 19.09.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] /л.с.12/, однак кадастровий номер, який є підтвердженням права власності на земельну ділянку відсутній. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки до дня смерті проживала разом із спадкодавицею, вони вели спільне господарство. Окрім того, вона на даний час отримує орендну плату за здані в оренду земельні ділянки, які належали її матері. З матеріалів справи також вбачається, що позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак з наведених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім того, згідно наданої на запит суду копії спадкової справи №114/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що окрім позивачки, спадкоємцем до майна померлої [PERSON] є також [PERSON], який у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини на користь доньки померлої - [PERSON]. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки, виданої секретарем Претури сектору Ботаника № 01-36/210 від 22.03.2012 року, [PERSON], мати [PERSON], до дня смерті [PERSON], а саме [INFO] року, проживала та вела спільне господарство зі своєю донькою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. /л.с.14/. Згідно довідки, виданої секретарем Претури сектору Ботаника № 01-36/210 від 12.03.2012 року, [PERSON], мати [PERSON], до дня смерті [PERSON], а саме [INFO] року, знаходилась на утриманні своєї доньки [PERSON] та проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Надані позивачем докази дають суду підстави достовірно вважати встановленим факт проживання [PERSON] разом з спадкодавицею [PERSON], померлою [INFO] року, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в цій частині. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємицею до майна померлої за законом, яка звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, та не відмовилась від неї, тобто юридично прийняла спадщину, а також враховуючи той факт, що в судовому засіданні було достовірно встановлено факт сумісного проживання позивача [PERSON] разом з [PERSON] на момент відкриття спадщини, що свідчить про фактичне прийняття позивачем спадщини, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

Outcome: approved