Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2018 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі №1432, їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Її син (відповідач по справі) [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку. Вже більше двох років він не проживає у будинку. Реєстрація його проживання у будинку перешкоджає їй у здійсненні права повного розпоряджання майном, зокрема в оформленні субсидії. Відповідач відзив не подав, а тому суд приймає рішення на підставі доказів наданих позивачем. З'ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2018 року державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №1432, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.6-12). Відповідач [PERSON] являється сином позивача (а.с. 13). Вже більше двох років відповідач не проживає у [ADDRESS], відповідно до довідки Безіменського сільського голови та акту обстеженн матеріально-побутових умов (а.с.13-14). Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Реєстрація проживання відповідача у будинку перешкоджає позивачеві у здійсненні права повного розпоряджання майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач вже більше двох років не проживає без поважних причин в будинку, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачеві, як власниці будинку, здійснювати права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку про можливість визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому вимога про зняття з реєстрації являється безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 352 грн. 40 коп. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial