Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обгрунтовуючи вимоги тим, що з січня 1999 року вона відкрито володіє та мешкає у житловій квартирі №7 по будинку № 29 по пр. Дніпровський в м. Нова Каховка, зареєстровані її донька та онук, сплачує комунальні послуги, ремонтні роботи тобто фактично утримує та користується житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилася, в поданій суду заяві просила справу розгляда ти за своєї відсутності, вимоги позовної заяви підтримала з наведених підстав, щодо розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявились з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за своєї відсутності не подавали. На підставі ст. 280 ЦК України, зі згоди позивачів, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволеня позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.01.1999 р. № 39, укладеного на універсальній товарній біржі «Феміда», позивач придбала у [PERSON] кімнату № 6 в квартирі [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований у КП «Каховське БТІ». Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.01.1999 р. № 38, укладеного на універсальній товарній біржі «Феміда», позивач придбала у [PERSON] кімнату № 7 в квартирі [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований у КП «Каховське БТІ». Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.12.1998 р. № 17, укладеного на універсальній товарній біржі «Феміда», позивач придбала у [PERSON] кімнату № 5 в квартирі [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований у КП «Каховське БТІ». Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п.п.9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2ст. 344 ЦК). Враховуючи положеннястатей335і344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змістуч.1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За змістом ст.344 ЦК України, визначаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним та володіння повинно бути безперервним протягом зазначених строків. Перебіг строку набувальної давності на нерухоме майно починається з моменту виникнення володіння. Позивач по справі з 1999 р. відкрито, безперервно проживає за вказаною адресою та володіє житловою квартирою, сплачує комунальні послуги, вживає заходи щодо її утримання, поліпшення житлово-побутових умов. Вказані обставини підтверджують факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння [PERSON] житловим приміщенням, а саме: житловою квартирою №7 в будинку №29 по пр. Дніпровський в м. Нова Каховка, Херсонської області, яка проживає у ньому, доглядає та підтримує його, що підтверджено доказами, що зберігаються в матеріалах справи та в матеріалах витребуваної інвентарної справи, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved