Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що він є власником житлового будинку у м. Чернівці по 1-му провулку Хотинському, 13. Зазначає, що разом із ним у вказаному будинку зареєстровано ще декілька членів його сімї, серед яких і відповідач, який являється його невісткою. Зазначає, що остання не проживає разом з ним вже більше ніж 1 рік, не вносить плату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла. Місце проживання відповідача йому не відоме, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком. У судовому засіданні позивач дав пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] який являється сусідом позивача вказав, що дійсно, відповідач по справі, починаючи вже більше одного року, за зареєстрованим місцем проживання не проживає. [PERSON], сусід позивача, вказав, що відповідач не проживає у вказаній квартирі близько півтора роки, за цей час він не бачив її жодного разу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.05.1991 року [PERSON] є власником житлового будинку у м. Чернівці по 1-му провулку Хотинському, 13. Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 670 від 30.05.2016 року у будинку № 13 по 1-му провулку Хотинському у м. Чернівці з 2014 року зареєстрована відповідач [PERSON], яка приходиться позивачу невісткою. Згідно акту комісії в складі працівників ПП «Садгора-Сервіс» від 30.05.2016 року встановлено, що відповідач [PERSON]М зареєстрована у вищевказаному будинку, проте фактично там не проживає. Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином встановлено, що [PERSON], невістка позивача, без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved