Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.04.1993 вона являється власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] , яка являється колишньою невісткою, зареєстрована у вказаному будинку з 17.11.2004, але з листопада 2014 року фактично не проживає, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Договори (оренди, найму чи піднайму) між позивачем та відповідачем не укладалися. Перешкод у користуванні будинком відповідачу ніхто не чинить, за захистом своїх порушених прав на проживання, відповідач ні до суду, ні до інших державних органів не зверталась, особистих речей та майна, яке їй належить, в будинку немає. Реєстрація відповідача в будинку позбавляє позивача розпоряджатися своїм майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратила право користування спірним приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила їх задовольнити, згодна на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, причину неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.04.1993 являється власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10/. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.10.2010, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища /а.с. 12/. Як вбачається з довідки Катеринівського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області від 19.07.2021 №423 за вищевказаною адресою зареєстрована відповідач [PERSON] /а.с. 11/. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно актів, складених за місцем реєстрації відповідача, від 02.02.2019, 06.03.2020, 02.07.2021, відповідач у спірному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 17 листопада 2014 року /а.с. 13-15/. З зазначеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач [PERSON] була зареєстрована як член сім`ї власника житла, вона відсутня та не проживає у спірному будинку без поважних причин, будь-які домовленості між відповідачем [PERSON] і власником житла відсутні, сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, а тому, вбачає правові підстави для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved