Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , у період з березня 2019 року по 12 квітня 2020 року разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що їй, її батькові [PERSON] та її матері [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 серпня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому, на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя 1/3 частки вказаної квартири, яку по 1/6 частці прийняли його дружина [PERSON] та його дочка позивач у цій справі [PERSON] , на підтвердження чого вони отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2011 року. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті також відкрилась спадщина у вигляді належної фактично їй за життя 1/2 частки вказаної квартири. З метою прийняття вказаної спадщини після смерті матері позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Черник О.П. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала документів, що підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем за однією адресою, у зв`язку з чим їй рекомендовано було звернутись до суду. Між тим, позивач зазначила, що у 2016 році у її матері діагностували рак, а в період із жовтня 2018 року її стан значно погіршився та вона потребувала стороннього догляду та допомоги, у зв`язку з чим позивач переїхала до матері на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , хоча сама залишилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач проживала разом зі своєю матір`ю та доглядала її до часу її смерті, а тому вважає, що вона прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач у судове засідання не з`явилась, але її представник надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Представник відповідача про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона працює медсестрою у Державній лікарні МВС м. Кривого Рогу, а позивач зверталась до неї на протязі 2016-2020 років для надання медичної допомоги її матері [PERSON] . Підтвердила, що позивач проживала разом з матір`ю та доглядала її, оскільки та потребувала сторонньої допомоги та догляду. Свідок [PERSON] , будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що позивач є його цивільною дружиною, з якою він проживає 10 років, а [PERSON] це мати позивача. Зазначив, що коли у [PERSON] у 2016 році діагностували онкологічне захворювання, позивач почала проживати разом з нею, а він допомагав позивачу доглядати за матір`ю, яка потребувала сторонньої допомоги та догляду за станом свого здоров`я. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 серпня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому, позивачу, її батькові [PERSON] та її матері [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с.6,11,12). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя 1/3 частки вказаної квартири, яку по 1/6 частці прийняли його дружина [PERSON] та його дочка позивач у цій справі [PERSON] , на підтвердження чого вони отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2011 року (а.с.7-10). [INFO] [PERSON] померла (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної фактично їй за життя 1/2 частки вказаної квартири. З метою прийняття вказаної спадщини після смерті матері позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Черник О.П. за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала документів, що підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем за однією адресою, у зв`язку з чим їй рекомендовано було звернутись до суду (а.с.14). Між тим, згідно акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] позивач з березня 2019 року по 12 квітня 2020 року включно проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Таким чином, судом на підставі показань свідків, допитаних у судовому засіданні та акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , встановлено факт постійного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , у період з березня 2019 року по 12 квітня 2020 року разом із матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, суд уважає, що позивач будучи спадкоємцем першої черги після смерті матері, є такою, що прийняла зазначену спадщину, так як на день відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК\~України строк не заявила про відмову від неї, відомостей про наявність інших спадкоємців чи виданих свідоцтв про право на спадщину матеріали справи не містять, а відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті матері на належну останній за життя 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved