Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.06.2016 року вона звернулась із заявою про прийняття в асоційовані члени ВК «СОВА», якою надала згоду щодо сплати 100% пайового внеску в розмірі 20000,00 грн., який того ж дня сплатила. Згідно пункту 4.5 Статуту ВК «СОВА», заявник стає членом або асоційованим членом і набуває всіх прав і обов`язків стосовно Кооперативу відповідно до цього Статуту, після того як він внесе вступний внесок в повному обсязі та не менше 50% визначеного розміру пайового внеску, ознайомиться зі Статутом Кооперативу. Згідно пункту 7.3 Статуту ВК «СОВА», після закінчення вказаного в пункту 7.2. строку перебування особи в Асоційованих членах Кооперативу, фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки пайового внеску натурою або грішми, відповідно до їх вартості на момент виходу зі складу Кооперативу у зв`язку зі спливом строку її асоційованого членства, а також отримати виплати, встановлені Статутом кооперативу, на цю частку. Позивач стала асоційованим членом Кооперативу 13.06.2016 року та сплатила пайовий внесок у розмірі 20000,00 грн.15.06.2016 року, 28.06.2016 року та 30.06.2016 року вона звернулась із заявою про збільшення пайового внеску, та внесла суму паю 14.06.2016 року - 5000 грн, 15.06.2016 року - 2500 доларів США, 28.06.2016 року - 118,14537 доларів США, 30.06.2016 року - 235,29 доларів США, та 29.05.2017 року - 118,14537 доларів США. Всі суми вносились строком на рік. Тобто, фактично станом на 29.04.2018 року ВК «СОВА» повинно було сплатити позивачу суму пайових внесків у розмірі 2971,58 доларів США та 5000 грн, а також нараховані, але не виплачені дивіденди у розмірі 2685,76 доларів США та 5000 грн. Позивач неодноразово в телефонному режимі спілкувалась з представниками ВК «СОВА» з метою повернення вкладених коштів, але менеджери постійно повідомляли про те, що належним чином оформлять необхідні документи для виходу з кооперативу та повернуть грошові кошти. Проте, жодних коштів відповідач не повернув. В зв`язку з цим просить стягнути з ВК «СОВА» на її користь грошові кошти в розмірі пайових внесків на загальну суму 2971,58 доларів США та 5000 гривень, нараховані та несплачені дивіденди - 2685,76 доларів США та 5000 гривень, 3% річних - 299,81 доларів США та 541,64 грн., інфляційні витрати - 2021 грн. Судові витрати покласти на відповідача. У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження та копія позову з доданими документами направлялася відповідачу за адресою місцезнаходження, у встановлений судом строк відзив на позов, будь-яких клопотань не подав. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Відповідно до положенняст.2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. За змістом статті 8 Закону N 1087-IV статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність і повинен містити положення, що не суперечать законодавству. Згідно статті 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на таких основних принципах: добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації, рівного права голосу під час прийняття рішень, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності тощо. Відповідно до статті 8 Закону України «Про кооперацію» діяльність кооперативу регулюється його статутом. Відповідно до статті 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. В обґрунтування позову позивач подала документи: членський квиток на асоційованого члена [PERSON] , який містить в графі «Голова правління» прізвище [PERSON] , однак не містить підпису цієї особи. На квитку мається відтиск печатки Виробничого кооперативу «С О В А» для документів /а.с.6/. З статуту кооперативу вбачається, що особа може подати заяву про вступ до Кооперативу. [PERSON] не надала копії заяви про вступ до кооперативу і ніяких інших відповідних доказів на підтвердження того, що вона вступала до членів кооперативу. Надані копії заяв від 15.06.2016 року, 28.06.2016 року /а.с.а.с. 21, 22, 23/ свідчать лише про їх написання, відомості про її прийняття матеріали справи не містять. Щодо наданого позивачем доказу з найменуванням «Реєстрація» /а.с. 20/, то в матеріалах справи відсутні будь-які докази зв`язку зазначених у цьому доказі осіб з юридичною особою ВК «СОВА». Стосовно заяви від 30.06.2016 року, то вона не містить посаду та прізвища ім`я та по батькові особи, яка її прийняла /а.с.24/. Факт наявності цих заяв свідчать лише про їх написання і не доводять існування взаємних прав та обов`язків учасників договірних відносин. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не надано доказів, на підставі яких суд може встановити, що право позивача є порушеним. З огляду на наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені нею вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості.

Outcome: dismissed