Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про зняття арешту з автомобіля посилаючись на те, що 30.08.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва виніс рішення по справі №2-661/1-2010 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та визначено суму заборгованості в сумі 78 408, 36 грн.. ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва відкрито ВП № 36140112 від 24.01.2013 року по виконавчому листу №2-661/1-2010 від 26.09.2012 року. Як зазначає позивач нею було сплачено до 31 березня 2017 року всю суму боргу.Дії відповідача вважає такими, що порушують її права, тому позивач просить суд зняти арешт з автомобіля DAEWOO LANOS 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] за ВП № 36140112 від 24.01.2013року та ВП № 50970902 від 23.02.2016 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надійшли заперечення з яких вбачається, що арешт з майна позивача [PERSON] не знято у звязку з тим, що боржником [PERSON] не сплачено на користь держави виконавчий збір у сумі 10 % від стягнутої суми та витрати на проведення виконавчих дій та ненадана довідка про відсутність заборгованості від стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Третя особа в судове засідання не зявилась, повідомлена про час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд,вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованост за кредитним договором та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 82 537, 64 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 825 грн. 37 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.. 18 листопада 2010 року рішенням Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та визначено суму заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 77513 грн. 23 коп. та суму судового збору в розмірі 775 грн. 13 коп..(а.с.5-12) Постановами від 23.02.2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, актож відкрито виконавче провдаження за виконавчим листом № 2-661/1-2010 виданого 26.09.2012 року. (а.с. 70-71,73-74) Постановою від 06.04.2016 року повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провдаження». (а.с.20-21) З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що відповідно до постанови про арешт майна боржника на його відчуження ВП №50270902 від 23.02.2016 року накладено арешт на все майно позивача [PERSON]. (а.с.84) Копіями квитанцій позивача [PERSON] підтверджується факт того, що вона дійсно погасила борг у сумі 78408 грн. 36 коп. на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». (а.с. 22-29) про що повідомила Начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, а також ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»відповідними листами від 31.03.2017 року. (а.с. 30-31) З листа від 29.09.2017 року Української кредитно-фінансової групи вбачається, що позивачем [PERSON] у повному обсязі погашено заборгованість. (а.с.53) про що також повідомлено Начальника Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. (а.с.54) За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Частинами 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» преедбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Судом встановлено, що позивачем в повному обсязі виконано рішення суду відповідно до виконавчого документа, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved