Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її батько [PERSON] за життя працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250679 на території Липівської сільської ради. 12 серпня 2002 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті була мати позивача [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки проживала разом з ним на день смерік спадкодавця. Крім того, мати позивача [PERSON] за життя також працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 2,2976 га згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.12.2014 року. 18 грудня 2015 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на спадкові земельні ділянки. Позивач являється спадкоємцем за законом, але не може належним чином оформити свої спадкові права, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2, 2976 га ріллі (кадастровий номер 7425384000:05:001:0193) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно номер 30654055 від 09.12.2014 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівського старостинського округу Талалаївської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]; та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250679, успадковану після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 серпня 2002 року. В судове засідання по справі позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представники третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] грудня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії І-ЕЛ № 290626 від 16.02.2017 року (а.с.11). Спадкодавець [PERSON] помер 12 серпня 2002 року згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 136024 від 14.08.2002 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕЛ № 293647 [PERSON] народилась 13 листопада 1986 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 061552 [PERSON] 09 серпня 2003 року одружилась із [PERSON] і після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с.9). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 20.03.2018 року до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис про шлюб № 19 від 04 вересня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки Липівського старостинського округу від 20.02.2018 року [PERSON] до дня смерті 18 грудня 2015 року постійно проживала та була зареєстрована [INFO] (а.с.14). Згідно довідки Липівського старостинського округу від 20.02.2018 року [PERSON] до дня смерті 12 серпня 202 року постійно проживав та був зареєстрована [INFO], разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.15). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2014 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2976 га ріллі (кадастровий номер 7425384000:05:001:0193) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради (а.с.16). Крім того, згідно довідки Липівського старостинського округу Талалаївської селищної ради від 20.02.2018 року померлому [PERSON] належить земельна частка (пай) згідно схеми поділу за № 21 (а.с.17). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є її дочка [PERSON], що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 04.04.2018 року та копією спадкової справи (а.с. 51-59). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Талалаївському районі від 04.04.2018 року вартість земельної ділянки, що належала [PERSON] згідно сертифікату серії ЧН № 0250679 станом на 18.12.2015 року становила 49 843, 79 грн. (а.с.47). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 25 лютого 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат направо на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250679 на імя [PERSON] та втрачене свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.12.204 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с. 20). Листами державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 16.01.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.18-19). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали яких було втрачено з невідомих причин. Крім того, вона успадкувала право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка [PERSON], і дане право також залишається неуспадкованим. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку і право на земельну частку (пай), і дані майнові права залишаються неуспадкованими спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved