Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням У позовній заяві посилається на те, що [PERSON], батько [PERSON], мати - [PERSON] та брат - [PERSON] на підставі рішення виконкому Чернівецької ради народних депутатів м. Чернівці отримали 23.02.1982р. ордер за №195 [PERSON] ГИК на вселення в квартиру [ADDRESS]. [PERSON], 10.12.1992р. була зареєстрована та постійно проживає в [INFO], що підтверджується штампом про реєстрацію місця проживання. [PERSON], [INFO] також зареєстрований та постійно проживає як малолітня дитина в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою ПП «Санітарія» від 23.06.2016р. за №1205 [PERSON], 10.12.1992р. був зареєстрований та постійно проживав в [INFO], що підтверджується штампом про реєстрацію місця проживання. Батько [PERSON], мати [PERSON], брат - [PERSON] та невістка - [PERSON] у 2003 році виїхали на постійне місце проживання в Грецію. Після виїзду на постійне місце проживання за кордон Відповідачі ніякої участі в утриманні майна не приймали, всі комунальні витрати по утриманню квартири позивач разом із сином, [PERSON], сплачували особисто. Після виїзду за кордон, відповідачі не цікавилися станом квартири та не надавали кошти на її утримання. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №107 в будинку №6 на вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівцях, шляхом зняття їх з реєстрації в зазначеному помешканні. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Відповідачі не зявилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. За правилами статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи вказані норми житлового законодавства, особу, яка без поважних причин не проживає у житлі понад 6 місяців, яке належить державним чи комунальним органам, суд за позовом інших членів сімї наймача (чи наймача) може визнати такою, що втратила право користування житлом Частиною другою статті 107 Житлового кодексу України передбачено, що в разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З урахуванням зазначених норм Житлового кодексу України, член сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Водночас, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, за заявою особи, що подається до органу реєстрації, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи із того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, через не проживання [PERSON] [INFO] в приміщенні за адресою м. Чернівці провулок Донецький буд 43 без поважної причини більш ніж один рік, у звязку з чим суд вважає, що він втратив право користування житлом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету- Міністрів України від 16.01. 2003 року № 35 зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи або рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку у спірній квартирі, позивача право власності піддягає захисту шляхом визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою м. Чернівці провулок Донецький буд 43. Судом встановлено, що [PERSON], батько [PERSON], мати - [PERSON] та брат - [PERSON] на підставі рішення виконкому Чернівецької ради народних депутатів м. Чернівці отримали 23.02.1982р. ордер за №195 [PERSON] ГИК на вселення в квартиру [ADDRESS]. [PERSON], 10.12.1992р. була зареєстрована та постійно проживає в [INFO], що підтверджується штампом про реєстрацію місця проживання. [PERSON], [INFO] також зареєстрований та постійно проживає як малолітня дитина в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою ПП «Санітарія» від 23.06.2016р. за №1205 [PERSON], 10.12.1992р. був зареєстрований та постійно проживав в [INFO], що підтверджується штампом про реєстрацію місця проживання. Батько [PERSON], мати [PERSON], брат - [PERSON] та невістка - [PERSON] у 2003 році виїхали на постійне місце проживання в Грецію. Після виїзду на постійне місце проживання за кордон Відповідачі ніякої участі в утриманні майна не приймали, всі комунальні витрати по утриманню квартири позивач разом із сином, [PERSON], сплачували особисто. Після виїзду за кордон, відповідачі не цікавилися станом квартири та не надавали кошти на її утримання. Суд, вважає, що позов слід задовольнити, а тому суд приходить до висновку, що потрібно визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №107 в будинку №6 на вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівцях, шляхом зняття їх з реєстрації в зазначеному помешканні. На підставі викладеного,

Outcome: approved