Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнень остаточно просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 48696,39 гривень, в рахунок половини вартості автомобіля Skoda, модель Oktavia Tour 2006 року випуску, № кузова [NUMBER]. Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] враховуючи проживання дитини з позивачем, мотивуючи свої вимоги тим, що вказане майно є спільною сумісною власністю, оскільки набуте в період шлюбу. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2012 року шлюб між сторонами розірваний. Під час шлюбу відповідачем за договором купівлі-продажу від 05 березня 2003 року набуто у власність трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Також під час шлюбу відповідачем набуто у власність автомобіль Skoda, модель Oktavia Tour 2006 року випуску, № кузова [NUMBER], зареєстрований 31.03.2007р на підставі довідки-рахунок ЄГП №199836, що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на відповідача. Вказаний транспортний засіб було придбано в кредит, відповідно до довідки ХФ ПАТ «Кредитпромбанк» від 25.11. 2011р. заборгованість у відповідача станом на 25.11.2011 відсутня, дата повного погашення кредиту -24.11.2011року. Вказані обставини також не заперечувалися сторонами. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, придбане подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловіку на праві загальної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що майно, придбане за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі розділу майна, що є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Ч 3. Передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України, якщо чоловік та жінка не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оскільки правовідносини щодо набуття права власності на нерухоме майно виникли, до набрання чинності ЦК України та СК України, застосуванню підлягають норми права, що діяли на момент виникнення правовідносин. Статтею 16 ЗУ «Про власність» встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. Статтею 28 КпШС України встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідачем не представлено жодного належного доказу на підтвердження тих обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Сторонами не спростовано, що половина вартості спірного автомобіля складає суму відмінну від 48696,39грн., в той час як на купівлю автомобіля, витрачено 19285,71 дол. США, що зокрема вбачається з кредитного договору від 3 квітня 2007 року. Позивачем не доведено в судовому засіданні наявність підстав, щодо збільшення частки майна дружини, так суду не надано жодних доказів, щодо наявності підстав для відступу від начала рівності часток подружжя. Таким чином позовні вимоги в частині розподілу між сторонами нерухомого майна, підлягають частковому задоволенню, а саме нерухоме майно підлягає розподілу в рівних частинах, враховуючи що майно є спільною сумісною власністю, набутою в період шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача, пропорційно від задоволеної частини позовних вимог судовий збір в розмірі 546,5грн.

Outcome: partial