Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 25.04.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 211. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторонами припинено з 04.11.2014 року. Спір щодо поділу майна відсутній. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 25.12.2014 року заперечував проти позову та заявив клопотання про надання йому та позивачу строку для примирення. Позивач в судовому засіданні 25.12.2014 року заперечувала проти надання строку для примирення, зазначивши, що не бажає примирюватись з відповідачем. В зв'язку з наведеним клопотанням відповідача судом сторонам був наданий строк для примирення до 25.02.2015 року. Відповідач в судове засідання, призначене на 09.04.2015 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Позивач в судовому засіданні 09.04.2015 року зазначила, що примирення не відбулось, та наполягала на розірванні шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 25.04.1998 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 211, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін та ведення ними спільного господарства припинено, спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній, спроби примирення виявились безрезультатними. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, порушувало принцип добровільності шлюбу, встановлений Конституцією України та Законами України, в зв'язку з чим приходить до висновку щодо необхідності розірвання шлюбу. Відповідно до заяви позивача, її прізвище після розірвання шлюбу змінюється на «[PERSON]». Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, сплачені позивачем у повному обсязі під час подання позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved