Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення частки в спільному сумісному майні, мотивуючи тим, що 12 жовтня 2014 року помер [PERSON], актовий запис про смерть №266 від 12.10.2014 року, який був чоловіком [PERSON], померлої 11.08.2012 року і успадкував фактичним шляхом після її смерті все належне їй майно, а саме: 67/100 житлового будинку, який розташований по І провулку Коцюбинського, 20, в м. Могилеві-Подільському, земельну ділянку, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належні на праві приватної власності [PERSON]. Свідоцтво про право власності на спадкове майно після померлої дружини [PERSON] не отримав, оскільки дуже важко хворів. Проте ніяких проблем у нього з приводу користування успадкованою земельною ділянкою не виникало, бо між співвласниками був роками установлений порядок і ніхто з них не мав жодних претензій один до одного. Даний порядок користування виник на підставі рішення виконкому Могилів-Подільської міськради від 31.10.2003 року за № 444 «Про затвердження схем розподілу та передачу в приватну власність земельних ділянок», де серед інших було затверджено схему розподілу та порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку по І провулку Коцюбинського, 20, згідно яких залишено в користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 590 кв.м, [PERSON] земельну ділянку площею 160 кв.м, [PERSON] земельну ділянку площею 170 кв.м, [PERSON] та [PERSON] в спільне сумісне користування земельну ділянку площею 30 кв.м. Як зазначила позивач в позовній заяві, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину фактичним шляхом, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом із ним за однією адресою. Звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, і отримала від нього постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 159/02-31 від 25.06.2015 року, з тих підстав, що нею надано правовстановлюючий документ державний акт серії ЯК № 784991, виданий Могилів-Подільською міською радою 12.03.2010 року про право спільної сумісної власності на земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON], без визначення часток. При цьому, за життя [PERSON], а ні за домовленістю між співвласниками, а ні за рішенням суду, частки із спільної сумісної власності виділені не були, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Оскільки без виділу частки померлої [PERSON] у спільному сумісному майні, позивач не буде мати можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на належну [PERSON] частину земельної ділянки, то вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом, де просить визначити за [PERSON], померлою 11.08.2012 року, її частку в спільному сумісному майні, а саме: в земельній ділянці площею 0,1000 га, яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 784991, виданого Могилів-Подільською міською радою 12.03.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15.03.2010 року за № 011006500154, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Крім того, подала до суду письмову заяву, де зазначила, що між нею та відповідачами досягнуто згоди про розмір часток співвласників земельної ділянки, який був визначений у рішенні виконкому Могилів - Подільської міської ради від 31.10.2003 року за № 44 «Про затвердження схем розподілу та передачу в приватну власність земельних ділянок». Просила прийняти до уваги розрахунок вартості належної [PERSON] частини земельної ділянки та визначити за [PERSON], померлою 11.08.2012 року, її частку в спільному сумісному майні, а саме: в земельній ділянці площею 0,1000 га, яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, відповідно до наданого нею розрахунку - 605 кв.м. зазначеної земельної ділянки, а у процентному відношенні 63,68 %. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного: відповідно до ч. 3,4,5 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно пп. е) п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86 - 89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом Відповідно до ч. 1,2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно п. 17 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року за №5 частка суб'єкта трава спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. 67/100 житлового будинку, який розташований по І провулку Коцюбинського, 20, в м. Могилеві-Подільському, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності № 3180 від 25.09.2012 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 21.09.2012 № 361 «Про оформлення права приватної власності на житлові об'єкти нерухомого майна та внесення змін в рішення виконавчого комітету» взамін договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 2732 від 21.05.1974 року, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 867 від 18.04.1979 року (а.с.16), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28.09.2012 (а.с.17). Земельна ділянка, площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 784991 від 12.03.2010 року, виданого Могилів-Подільською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 15.03.2010 року за № 011006500154 (а.с.8-9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11 серпня 2012 року (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки вищезазначених - домоволодіння та земельної ділянки. Спадкоємцем після її смерті був чоловік [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб (а.с.11), який успадкував фактичним шляхом після смерті [PERSON] все належне їй майно. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 12 жовтня 2014 року (а.с.15). Спадкоємцем після його смерті є позивач [PERSON], яка спадщину прийняла, вчасно подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується копією заповіту та витягом про реєстрацію в Спадкову реєстрі даного заповіту та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після спадкодавця [PERSON] (а.с.10,12,13). Однак, за життя спадкодавцем виділу частки із спільного сумісного майна не було здійснено, а тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №159/02-31 від 25.06.2015 (а.с.18). Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками був установлений порядок користування земельною ділянкою, на підставі рішення виконкому Могилів-Подільської міськради від 31.10.2003 року за № 444 «Про затвердження схем розподілу та передачу в приватну власність земельних ділянок», де серед інших було затверджено схему розподілу та порядок користування земельною ділянкою між співвласниками житлового будинку по І провулку Коцюбинського, 20, згідно яких залишено в користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 590 кв.м., [PERSON] земельну ділянку площею 160 кв.м., [PERSON] земельну ділянку площею 170 кв.м., [PERSON] та [PERSON] в спільне сумісне користування земельну ділянку площею 30 кв.м. (а.с.21). Загальна вартість вказаних земельних ділянок складає 232320 грн., що підтверджується довідкою (витягом з технічної документації) про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2013 року, виданою управлінням Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області (а.с.22). Крім того, між позивачем та відповідачами досягнуто згоди про розмір часток співвласників даної земельної ділянки, який був визначений у рішенні виконкому Могилів-Подільської міської ради від 31.10.2003 року за № 44 «Про затвердження схем розподілу та передачу в приватну власність земельних ділянок», та надано розрахунок вартості та розміру часток земельної ділянки, в тому числі у відсотковому відношенні, належної [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, [PERSON] належить 590 кв.м. + 15 кв.м. = 605 кв.м., що у відсотковому відношенні складає 63,68%, вартістю 147951,16 грн.; [PERSON] належить 160 кв.м. + 15 кв.м. = 175 кв.м., що у відсотковому відношенні складає 18,42 %, вартістю 42795,79 грн.; [PERSON] належить 170 кв.м., що у відсотковому відношенні складає 17,90%, вартістю 41573,05 грн. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, а також те, що сторони по справі співвласники земельної ділянки дійшли згоди щодо визначення розміру часток за кожним з них, суд вважає, що слід визначити за [PERSON], померлою 11.08.2012 року, частину земельної ділянки у розмірі 605 кв.м., що у процентному відношенні складає 63,68 %. На підставі ст.89 ЗК України, ст.369, 370, 1216 - 1218 ЦК України та

Outcome: approved