Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 23346,73 грн. заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку в сумі 3354,40 грн., компенсації за затримку розрахунку за період з 29.04.2014р. по день фактичного розрахунку у розмірі 8046,15 грн. Посилалась на те, що з 27.08.2013 р. по 28.04.2014р. працювала на посаді головного бухгалтера в ТОВ «НВП «Безпечний рух» і при звільненні з нею не було проведено кінцевий розрахунок, чим були порушені її права. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, а відповідач до суду не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з трудової книжки (а.с.9) та письмових пояснень позивача, остання 27.08.2013р. була прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера в ТОВ «НВП «Безпечний рух», а 28.04.2014р. була звільнена з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, але кінцевий розрахунок з нею проведено не було, а саме не була виплачена заробітна плата за березень 2014р. в розмірі 12263,40 грн., за квітень 2014 р. в розмірі 11083,33 грн. та не сплачена компенсація за невикористану відпустку за 14 днів в сумі 3354,40 грн. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим органом на представництво трудовим колективом органом (а у разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оцінюючи представлені докази, суд вважає, що саме з вини відповідача не було виплачено позивачу належна їй сума, яка складається з 23346,73 грн. заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку в сумі 3354,40 грн., а також 8046,15 грн. компенсації за затримку розрахунку за період з 29.04.2014р. по день фактичного розрахунку, а всього сума заборгованості складає 34747,28 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то згідно ст. 88 ЦПК, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 347,47 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved