Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Вимоги мотивує тим, що під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2020 року шлюб між ними розірвано. Рішенням виконавчого комітету Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 28.05.2020 року №40 було визначено участь батька [PERSON] щодо виховання дітей [PERSON] та [PERSON] шляхом надання можливості безперешкодного спілкування з дітьми щосуботи з 11.00 год. до 16.00 год., щовівторка та щочетверга з 18.00 год. до 20.00 год., щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. 19.11.2020 року вона звернулася із письмовою заявою до Липинської сільської ради Луцького району, яка входить до Підгайцівської ОТГ, з заявою про зміну порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Вказує, що нею неодноразово були написані звернення щодо негативної поведінки відповідача, яка негативно впливає на психологічний, гармонійний розвиток дітей. Покликаючись на викладені обставини, просить суд змінити порядок участі батька [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] , який визначений рішенням Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 28.05.2020 року №40, а саме: визначити участь батька [PERSON] щодо виховання дітей шляхом надання можливості безперешкодного спілкування з дітьми щосуботи з 11.00 год. до 16.00 год.. В судовому засіданні позивач та її представник вказали, що відповідачем не порушується порядок участі у виховані дітей, який визначений іншим рішенням Виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №3 від 26.08.2021 року. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали із підстав вказаних у відзиві до позову. Разом з тим вказали, що виконують інше рішення Виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №3 від 26.08.2021 року. Згідні з порядком участі батька у вихованні дітей, встановленим зазначеним рішенням. Перешкод для цього не мають. Представник третьої особи вважає, що позов до задоволення не підлягає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду 20.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.2013 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2016 року. Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв є [PERSON] та [PERSON] та (а.с. 6, 7). Після розірванняшлюбу діти залишилися проживати з позивачем. За зверненням позивача Рішенням виконавчого комітету Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 28.05.2020 року №40 було визначено участь батька [PERSON] щодо виховання дітей [PERSON] та [PERSON] шляхом надання можливості безперешкодного спілкування з дітьми щосуботи з 11.00 год. до 16.00 год., щовівторка та щочетверга з 18.00 год. до 20.00 год., щосереди з 18.00 год. до 20.00 год. (а.с. 8). З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними і врегульовані Конвенцією про права дитини, ст.ст.\~141,\~157-159 СК України, ст.ст.\~8,\~15 Закону України «Про охорону дитинства», п. 73\~Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»,. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно\~ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно ч. 1 і ч. 2\~ст. 159 СК України\~визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Рішенням Виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №3 від 26.08.2021 року затверджено висновок служби у справах дітей щодо визначення участі у виховані дітей; визначено [PERSON] такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та встановлено такий графік зустрічей: перша і третя субота місяця з 11.00 год. по 16.00 год. на період навчального року; необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку дітей з батьком; проведення святкових днів (Дні народження, Великдень, Різдво, Новий рік, та ін..) спільно: мама, тато, діти або за домовленістю батьків; в літній період (з 01 червня по 31 серпня), з метою оздоровлення, за попередньою домовленістю батьків; зустріч проводити з обов`язковим урахуванням стану здоров`я, інтересів, бажання та потреб дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони виконують зазначене рішення виконавчого комітету, погоджуються із встановленим способом участі батька у вихованні дітей, мати, з якою проживають діти, не чинить перешкод відповідачу у вихованні дітей та спілкуванні з ними, тому підстави для задоволення позову відсутні. Разом з цим слід звернути увагу сторін, що правовідносини, щодо виховання дітей врегульовані зазначеним Рішенням Виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №3 від 26.08.2021 року. Відмова у задоволенні позову не звільняє позивача та відповідача від виконання цього рішення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed