Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 14 червня 2018 року суддею Бабко В.В. було винесено увалу про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по вищезазначеній цивільній справі. Позивач посилається на те, що відповідно до ордеру № 1001 від 12.06.1987 року, який видий Міністерством оборони СССР [PERSON] отримав п»ятикімнатну квартиру № [ADDRESS] на родину з шести осіб. За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА в квартирі № [ADDRESS] зареєсторовані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] ще у 2008 році добровільно звільнила спірну квартиру, але з реєстрації місця проживання не знялась та продовжує бути зареєстрована у квартирі і до теперішнього часу, чим створює суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою. В судовому засіданні 11 липня 2017 року представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які міститься в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлась, повідомлена належним чином за адресою реєстрації, однак, судові повістки не має можливості вручити відповідачу, у зв'язку з його відсутністю за місцем реєстрації, а тому була повідомлена через веб-портал «Судова влада України». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з»явились, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують та просять суд задовольнити. Представник третьої особи Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судові засідання не з» явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та приходить до слідуючого. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 1001 від 12.06.1987 року, який видий Міністерством оборони СССР [PERSON] отримав п»ятикімнатну квартиру № [ADDRESS] на родину з шести осіб. Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА в квартирі № [ADDRESS] зареєсторовані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2008 року, добровільно виїхала з квартири, що підтверджується Актом складеним комісією від 21.03.2018 ЖЕД-318. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Згідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член сім'ї який вибув на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, втрачає право користування жилим приміщенням з якого вибув. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК України провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не зверталась до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 704,80грн.

Outcome: approved