Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до Заводського районного суду з позовною заявою до [PERSON] треті особи: Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, ОКП «Дніпродзержинське БТІ», Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції в якій просить суд визнати право власності на нерухоме майно, а саме на гараж-майстерню А-2, який складається з 1-1 гаражу - площею 37,5 кв.м., 1-2 коридору - площею 4,0 кв.м., 1-3 вбиральні - площею 1,4 кв.м., 1-4 майстерні - площею 18,5 кв.м., 1-5 вбиральні - площею 1,2 кв.м., 1-6 майстерні - площею 12,8 кв.м., 1-7 майстерні - площею 14,7 кв.м., загальною площею 90,1 кв.м., яка розташовано у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, з подальшою реєстрацією у відповідних державних органах реєстрації, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 27 травня 2010 року у відповідача [PERSON] придбала сарай, який знаходився у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, сплативши при цьому його вартість у сумі 1600,00грн., про що відповідач власноруч написала розписку, в якій зазначила, що вона продала сарай якій їй належав як власниці квартири [ADDRESS], отримала повну його вартість від позивачки, ніяких претензій до позивачки відповідач не має, та бере на себе зобов'язання в подальшому оформити належним чином всю технічну документацію та передати її позивачці не пізніше 27 травня 2012 року. Але не зважаючи на це, відповідач свої зобов'язання не виконала та до теперішнього часу не оформила належним чином технічну документацію, не зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання вже давно сплинув, лише частково надала деякі документи на сарай та розрахунки водопостачання та водовідведення, та деякі погодження на можливу реконструкцію сараю в гараж. Позивач, будучи впевненою, що власником цього сараю є саме вона, оскільки вона сплатила його вартість у повному обсязі, позивач вирішила поліпшити становище сараю, та самовільно його реконструювала під гараж майстерню, в наслідок цієї реконструкції з'явилось нерухоме майно, а саме на гараж-майстерню А-2, який складається з 1-1 гаражу - площею 37,5 кв.м., 1-2 коридору - площею 4,0 кв.м., 1-3 вбиральні - площею 1,4 кв.м., 1-4 майстерні - площею 18,5 кв.м., 1-5 вбиральні - площею 1,2 кв.м., 1-6 майстерні - площею 12,8 кв.м., 1-7 майстерні - площею 14,7 кв.м., загальною площею 90,1 кв.м., яка розташовано у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську але технічні та правовстановлюючі документи позивач не оформила у зв'язку зі своєю правовою необізнаністю. Після збудування гаражу-майстерні вона до теперішнього часу користується цим гаражем - майстернею, вважаючи його своєю власністю. Але згодом їй стало відомо, що потрібно оформити право власності, тоді вона звернулась до відповідачки та відповідних органів для отримання технічної документації, у січні 2012 року позивач отримала в ОКП «Дніпродзержинському БТІ» технічний паспорт на гараж-майстерню А-2, загальною площею 90,1 кв.м., в якому було зазначено, що гараж збудовано самовільно, і власником нікого не зазначено, у зв'язку з тим, що відповідач, якій належав сарай до його реконструкції ні яких претензій до позивачки не має, вона вирішила привести всю документацію у належний стан, тому звернулась з цим позовом до суду. Крім того у 2012 році позивач отримала в Державному проектному інституті «Дніпродзержинськгражданпроект» технічний висновок № 02/ТЗ від 15.01.2012р., про стан конструкцій самовільно збудованого гаражу - майстерні у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, згідно якого інститут вважає можливим подальшу безпечну експлуатацію в конструктивному відношенні гаражу-майстерні розташованого в комплексі гаражів у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі та не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача при заочному розгляду справи та без застосування технічних засобів. Відповідач та представники третіх осіб: Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, ОКП «Дніпродзержинське БТІ», Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач 27 травня 2010 року у відповідача [PERSON] придбала сарай, який знаходився у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, сплативши при цьому його вартість у сумі 1600,00грн., про що відповідач власноруч написала розписку, в якій зазначила, що вона продала сарай якій їй належав як власниці квартири [ADDRESS], отримала повну його вартість від позивачки, ніяких претензій до позивачки відповідач не має, та бере на себе зобов'язання в подальшому оформити належним чином всю технічну документацію та передати її позивачці не пізніше 27 травня 2012 року, що підтверджується розпискою від 27.05.2010р. Судом встановлено, що не зважаючи на покладені на себе зобов'язання, відповідачка їх не виконала та до теперішнього часу не оформила належним чином технічну документацію, не зважаючи на те, що строк виконання зобов'язання сплинув, та лише частково надала позивачці деякі документи на сарай та розрахунки водопостачання та водовідведення, та деякі погодження на можливу реконструкцію сараю в гараж. З матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи впевненою, що власником цього сараю є саме вона, оскільки вона сплатила його вартість у повному обсязі, поліпшила стан сараю, та самовільно його реконструювала під гараж - майстерню, в наслідок цієї реконструкції з'явилось нерухоме майно, а саме: гараж-майстерня А-2, яка складається з 1-1 гаражу - площею 37,5 кв.м., 1-2 коридору - площею 4,0 кв.м., 1-3 вбиральні - площею 1,4 кв.м., 1-4 майстерні - площею 18,5 кв.м., 1-5 вбиральні - площею 1,2 кв.м., 1-6 майстерні - площею 12,8 кв.м., 1-7 майстерні - площею 14,7 кв.м., загальною площею 90,1 кв.м., яка розташовано у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, що підтверджується технічним паспортом виданим у січні 2012 року ОКП «Дніпродзержинському БТІ» на гараж-майстерню А-2, загальною площею 90,1 кв.м., в якому зазначено, що гараж збудовано самовільно, і власником нікого не зазначено. Як вбачається з матеріалів справи у 2012 році позивач отримала в Державному проектному інституті «Дніпродзержинськгражданпроект» технічний висновок № 02/ТЗ від 15.01.2012р., про стан конструкцій самовільно збудованого гаражу - майстерні у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, згідно якого інститут вважає можливим подальшу безпечну експлуатацію в конструктивному відношенні гаражу-майстерні розташованого в комплексі гаражів у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську, Як встановлено в судовому засіданні позивач, будучи юридично необізнаною, користується цим гаражем-майстернею до теперішнього часу, вважаючи себе власником цієї споруди. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка, якій належав сарай до його реконструкції ні яких претензій до позивачки не має, позивач має намір привести всю документацію у належний стан, тому звернулась з цим позовом до суду. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом також встановлено, що позивач, при здійсненні будівництва, користувалася належним їй правом, що передбачено ст. 317 ЦК України, а саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а також ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ти інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст. 376 ЦК України, право власності на самочинну забудову може бути визнано за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці за умовами надання земельної ділянці у встановленому законом порядку. Склалася ситуація, коли власник гаражу-майстерні А-2, загальною площею 90,1 кв.м., розташованої в комплексі гаражів у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську не має правовстановлюючих документів, що підтверджували б її право приватної власності на реконструйоване нерухоме майно. Той факт, що гараж-майстерня А-2, загальною площею 90,1 кв.м., розташована в комплексі гаражів у дворі житлового будинку [ADDRESS] в м. Дніпродзержинську належить позивачці підтверджується доданими документами, та обставина, що реконструкція сараю на гараж-майстерню є якісною, відповідає вимогам будівельних норм, не порушує прав інших осіб підтверджується технічним висновком про стан конструкцій самовільно збудованого гаражу-майстерні, тому суд приходить висновку, що вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved