overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.05.2010 року по 05.11.2013 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року сімейні стосунки між ними припинені, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з цього часу не спілкується з сином, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоровям не цікавиться. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судовому засіданні представник позивача підтримав думку свого довірителя та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник 3-ої особи показала, що вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав думку учасників судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Шлюб між ними був розірваний 05.11.2013 року. Відповідач з січня 2013 року не спілкується з сином, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоровям не цікавиться. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 165 СК України передбачено, що мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, особа в сім'ї якої проживає дитина. Суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно вливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання сина, свідомо нехтує своїми обовязками, тому його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року по 04.05.2012 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2012 року сімейні стосунки між ними припинені, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2012 року не спілкується з сином, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоров'ям не цікавиться. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник 3-ої особи показала, що вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав думку учасників судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Шлюб між ними був розірваний 04.05.2012 року. Відповідач з 2012 року не спілкується з сином, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоров'ям не цікавиться. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 165 СК України передбачено, що мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, особа в сім'ї якої проживає дитина. Суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно вливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання сина, свідомо нехтує своїми обов'язками, тому його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні сина. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2009 року. Рішенням суду від 19.03.2010 року шлюб між ними був розірваний. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2014 цього часу не спілкується з сином, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоровям не цікавиться. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судовому засіданні представник позивача підтримав думку свого довірителя та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник 3-ої особи показала, що вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що надала висновок від 16.11.2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав думку учасників судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач по справі. З 2014 року відповідач з сином не спілкується, не займається його вихованням, матеріальної допомоги на його утримання не надає, його долею, життям та здоровям не цікавиться. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 165 СК України передбачено, що мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, особа в сім'ї якої проживає дитина. Суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно вливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обовязками, тому його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, мають спільних дітей: дочку [PERSON], 28.08.2009 року та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2011 року сімейні стосунки між ними припинені, діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач з цього часу не спілкується з дітьми, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, їх долею, життям та здоровям не цікавиться. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. В судовому засіданні представник позивача підтримав думку свого довірителя та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник 3-ої особи показала, що вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що надала висновок від 15.09.2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав думку учасників судового засідання, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є позивач та відповідач по справі. Сімейні відносини між ними були припинені з січня 2011 року. З цього часу відповідач з дітьми не спілкується, не займається їх вихованням, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, їх долею, життям та здоровям не цікавиться. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 165 СК України передбачено, що мають право звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, особа в сім'ї якої проживає дитина. Суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно вливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Суд вважає, що такими діями відповідач самоусунувся від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обовязками, тому його необхідно позбавити батьківських прав у відношенні дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 01.02.1997 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконавчому комітеті Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис, №6 В шлюбі народилася дочка [PERSON],[INFO]. Посилався на те, що шлюб з відповідачкою виявився невдалим, через те, що у них різні погляди на життя , втратили почуття любові та поваги один до одного, немає взаєморозуміння, все це привело до того, що вони припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, та на протязі чотирьох проживають окремо. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Вважав, що сім'я розпалася і подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам, просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився. В адресованій суду заяві просить справу розглядати в його відсутність , позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшло письмове клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає на примирення з позивачем не погоджується. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбно-сімейні правовідносини та на протязі чотирьох місяців проживають окремо. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказував, що 25.08.2012 р., одружилась з відповідачем [PERSON], [INFO], зареєструвавши шлюб в Іспаський сільській раді, Вижницького р-ну, Чернівецької обл., актовий запис №10. Приблизно три місяці вони з чоловіком прожили разом, а потім для покращення матеріального стану сім'ї чоловік поїхав на заробітки у східні області України, де він пробув приблизно чотири місяці. Однак, жодної матеріальної допомоги від нього не одержала, а коли він повернувся додому, між ними почали виникати непорозуміння, сварки, які вносили розлад в їхні подружні стосунки, що призвело до відчуження між ними та втрати взаємного почуття, поваги та любові. Крім того, переконалася в несерйозності відповідача та неготовності його до сімейного життя, безвідповідальності до їхнього майбутнього, тому зрозуміла, що підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем для неї є безперспективним. В червні 2013 р. внаслідок складених між ними конфліктних ситуацій припинили шлюбні стосунки з відповідачем і з того часу не проживають подружнім життям. За цей період чоловік не намагався жодного разу помиритись з нею, навпаки заявив «роби як знаєш» поклавши всю відповідальність за існування шлюбу на неї. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Вважала, що сім'я розпалася і подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала на примирення з відповідачем не погодилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбно-сімейні правовідносини та на протязі чотирьох місяців проживають окремо. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача дошлюбне «[PERSON]». Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, 02.03.2013 року зареєструвала шлюб із [PERSON] і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище Кім. Шлюб зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-МИ №085564 від 02.03.2013 року. У шлюбі 23.07.2013 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія І-МИ №185688 від 31.07.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. Дочка проживає з нею. Вказувала на те, що з відповідачем не склалися нормальні подружні стосунки і причина полягає в тому, що у них різні характери та погляди на життя, у них немає спільних уподобань та інтересів, вони втратили почуття любові один до одного. В результаті цього сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, разом не проживають протягом двох тижнів. Питання поділу спільно-нажитого майна та визначення місця проживання дитини на даний час немає. Оскільки дитина неповнолітня, змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з»явилася. В адресованій суду заяві просить справу розглядати у її відсутність, на примирення з відповідачем не погоджується, позов підтримує в повному обсязі Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище «Григоряк». Відповідач в судове засідання не з»явився. В адресованій суду заяві позов визнав, на примирення з позивачкою не погодився. Просив справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача «Григоряк». Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . В позові вказувала, 11.11.2009 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Коритненської сільської ради, актовий запис № 30. В шлюбі народилося троє дітей, [PERSON] [INFO] р.н,. [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO] На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними не було взаєморозуміння, все це призвело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і в даний час фактично , як подружжя разом не проживають. . Вважала, що їх спільне життя не можливе, примирення між ними суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. В адресованій суду заяві , позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутність На примирення з відповідачем не погоджується. Крім того просила відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з»явився. В заяві поданій до суду вказував на те, що позов визнає та не заперечує, щодо розірвання шлюбу з позивачем, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказувала, 14 березня 2013 року вступила до шлюбу з [PERSON], після реєстрації шлюбу прийняла його прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 05 від 14 березня 2013р. Зазначає, що в шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], дочка в даний час проживає з нею і буде проживати надалі, а відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на її утримання. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейне життя з ним не склалось по тій причині, що у них зовсім різні та несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, він не дбав про створення нормальних сімейних стосунків. Вважала, що сім'я розпалася і подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам, просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала на примирення з відповідачем не погодилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, спільно господарства не ведуть, проживають окремо. Після розірвання шлюбу присвоїти прізвище позивача дошлюбне , «[PERSON]» . Виходячи з наведеного суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112-114 СК,

Outcome: approved