Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Деякий час відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але останнім часом достатньої допомоги не надає, що становить позивача у скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим вона звертається до суду з даним позовом. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідач не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 29 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №30, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Як вбачається зі змісту рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року, сторони знаходилися у шлюбі, який було зареєстровано 04 вересня 2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №375. Зазначеним рішенням шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26листопада 2007 року), батьком якого є відповідач по справі. Судом встановлено, що дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом депутату Бабаївської селищної ради [PERSON] від 16 жовтня 2017 року та довідкою Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради №2114 від 10 жовтня 2017 року, з якої також вбачається що відповідач з сім'єю не проживає Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року у розмірі 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що позивач має на утриманні крім [PERSON], [INFO] ще двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради №2114 від 10 жовтня 2017 року. А також суд враховує, що відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також з урахуванням того, що позивачем не доведена матеріальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, враховуючи вимоги ст. ст. 180, 191 СК України, суд стягує аліменти починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 23 жовтня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial