Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона є громадянкою Російської Федерації. В 2005 році разом з відповідачем - [PERSON], який також є громадянином Російської Федерації, за сімейними обставинами переїхали на постійне місце проживання в м Нікополь Дніпропетровської області. 25.01.2006 року УМВС України в Дніпропетровській області їй було видано Посвідку на постійне проживання. Постійне місце проживання позивача на даний час зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Шлюб між позивачем та [PERSON] було укладено на території Російської Федерації 06.10.2001 року та зареєстровано в ОЗАГС адміністрації м. Мегіон Ханти-Мансійського автономного округу, актовий запис про укладення шлюбу № 470. Прізвище після укладення шлюбу позивач не змінювала. Спільних дітей немає. Спільне життя з чоловіком не склалось і з грудня 2012 року вони припинили спільне проживання та фактичні шлюбні відносини, чоловік пішов з дому і на даний час проживає з іншою жінкою. Вищезазначені обставини вказують на недоцільність збереження шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Майновий спір відсутній. Відповідач розривати шлюб за обопільною заявою до державного органу реєстрації актів цивільного стану не бажає, посилаючись на брак вільного часу, тому позивач змушена звернутися до суду. З приводу визначення процедури розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем, позивач зверталась до Генерального консульства Російської Федерації і Листом від 21.05.2014 року позивачу було надано роз'яснення, в якому зазначено, що вона має право звернутися з позовом про розірвання шлюбу до місцевого суду за місцем проживання відповідача, тобто до Нікопольського міськрайонного суду. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Позивач є громадянкою Російської Федерації. В 2005 році позивач разом з відповідачем, який також є громадянином Російської Федерації, за сімейними обставинами переїхали на постійне місце проживання в м Нікополь Дніпропетровської області. 25.01.2006 року УМВС України в Дніпропетровській області позивачеві було видано Посвідку на постійне проживання у м. Нікополі Дніпропетровської області. Шлюб між позивачем та відповідачем був укладений на території Російської Федерації 06.10.2001 року та зареєстрований в ОЗАГС адміністрації м. Мегіон Ханти-Мансійського автономного округу, актовий запис про укладення шлюбу № 470. Прізвище після укладення шлюбу позивач не змінювала. Спільних дітей у сторін не має. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось і з грудня 2012 року вони припинили спільне проживання та фактичні шлюбні відносини. На теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою. Майновий спір відсутній. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved