Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить з врахуванням уточнених позовних вимог визнати спільним майном подружжя: домоволодіння (житловий будинок загальною площею 155,1 кв.м., погріб, літня кухня, колодязь) розташоване за адресою Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Соловїна (колишня [PERSON]) буд. 10, земельну ділянку, розташовану по вулиці Соловїній (колишня [PERSON]) №10 в с. Долина Обухівського району Київської області, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, реєстраційний номер [NUMBER]; поділити спільне майно подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Соловїна (колишня [PERSON]) буд. 10, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за № 10 по вулиці Соловїній (колишня [PERSON]) в с. Долина Обухівського району Київської області, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговуванням жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка відповідно до Державного акта на право власності на землю серії ЯЕ №086780, виданого 23.04.2007 року зареєстрована за [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння розташованого за адресою Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Соловїна (колишня [PERSON]) буд. 10, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за № 10 по вулиці Соловїній (колишня [PERSON]) в с. Долина Обухівського району Київської області, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговуванням жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка відповідно до Державного акта на право власності на землю серії ЯЕ №086780, виданого 23.04.2007 року зареєстрована за [PERSON] Припинити право спільної сумісної власності на автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, реєстраційний номер [NUMBER], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER, реєстраційний номер [NUMBER]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що з 03.10.1979 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, що є повнолітніми та мешкають окремо. За час спільного проживання сторони набули наступне майно: побудували домоволодіння житловий будинок та придбали земельну ділянку, які розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Карла Маркса (нинішня Соловїна), буд. 10, придбали автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, реєстраційний номер [NUMBER], що зареєстроване на імя відповідача, хоча придбане за спільні кошти і під час шлюбу. Так як дане майно, є спільною сумісною власністю подружжя, а відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні цим майном, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині поділу домоволодіння, та стягнення з нього грошової компенсації в рахунок частки автомобіля визнав, а щодо поділу земельної ділянки заперечив, та зазначив що він її отримав шляхом приватизації, а тому вона є його особистою приватною власністю. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що з 03.10.1979 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 365702, актовий запис 4507. За час перебування у шлюбі сторони побудували домоволодіння, яке відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копії технічного паспорту, знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Карла Маркса №10, загальною площею 155,1 кв.м., право власності на яке зареєстровано за [PERSON] 27.01.2010 року. 23.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав державний акт серії ЯЕ № 086780, на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Карла Маркса, 10, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3223183400:02:003:0001. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сторони придбали автомобіль з реєстраційним номером АА4901МА зареєстрований за відповідачем [PERSON] 18.02.2012 року. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 02.12.2016 року, виготовленого ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки ринкова вартість домоволодіння становить 628494,18 грн., ринкова вартість автомобіля становить 338456,97 грн., а відповідно до звіту про дійсну ринкову вартість транспортного засобу від 24.03.2017р. ринкова вартість автомобіля становить - 259805,70 грн. В судовому засіданні сторони погодились, щодо вартості домоволодіння в сумі 628494,18 грн., та погодились з вартістю транспортного засобу в сумі 259805,70 грн. Засади шлюбу, а також особисті немайнові та майнові права і обовязки подружжя, визначає\~СК України. Положеннями\~ст. 60 СК України\~встановлено належність набутого подружжям за час шлюбу майна (крім речей індивідуального користування) до їх спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що прямо зазначено в наведеній нормі. Згідно з розясненнями, що містяться в п.п. 23, 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.\~60,\~69 СК України, ч. 3\~ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). Оскільки, домоволодіння (житловий будинок загальною площею 155,1 кв. м., погріб, літня кухня, колодязь) за адресою Київська область, Обухівський район, с. Долина, вул. Соловїна (колишня [PERSON]) буд. 10, є спільною сумісною власністю подружжя, воно підлягає поділу між сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 120 ЗК України\~до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За змістом частини першої\~статті 81 Земельного кодексу України\~(далі\~ЗК України) громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених\~статтею 116 ЗК України. Однак, оскільки земельна ділянка, що розташована за №10 по вулиці Соловїній (колишня [PERSON]) в с. Долина Обухівського району Київської області, площею 0,2500 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 3223183400:02:003:0001, знаходиться під домоволодінням, яке підлягає поділу, та є спільною сумісною власністю подружжя, то у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування будинку та господарських споруд.\~\~ Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 червня 2012 року у справі № 6-66цс11, яка в силу\~ст. 360-7ЦПК України є обов'язковою для суду. Крім того, у пункті 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року (зі змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України\~окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України. Що стосується поділу автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER, реєстраційний номер [NUMBER], то суд вказує на наступне. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України\~(ст. 71 СК України). Зокрема, положеннями\~ст. 365 ЦК України\~передбачені підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно лише за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду передбачено й положеннями ч. 5\~ст. 71 СК України. Відповідно до п. 25\~постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4,5\~ст. 71 СК України\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до задоволення підлягають позовні вимоги [PERSON] в частині визнання, поділу майна подружжя, та припинення права спільної сумісної власності. Однак, що стосується позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації в рахунок частки позивача у спільному майні вартості автомобіля, то суд враховуючи той факт, що позивачем не вносилося на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, приходить до висновку про те, що поділ спільного автомобіля сторін можливий лише шляхом визнання за ними ідеальних часток в цьому майні без його реального поділу із залишенням такого автомобіля у спільній частковій власності сторін. Також, суд вважає на необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 6890 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial