Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 50076,00 грн. Вимоги мотивує тим, що 20.08.2019 р. на в/д Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes» державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з мопедом марки «Honda», без державного номерного знаку, під керуванням [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] помер. Відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes» державний номерний знак [NUMBER] , застрахована згідно Полісу № [NUMBER] у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». \~ \~ \~ \~Позивачка зазначає, що звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, однак листом від 09.11.2020 р. їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що винним у скоєнні вище вказаної дорожньо-транспорної пригоди визнано водія. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду від 01.12.2020 р. по даній справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» рекомендованим листом направлялися, копія позовної заяви з доданими до неї документами та копія ухвали про відкриття провадження, які згідно результату відстеження поштових повідомлень, вручено 14.04.2021 р. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомлений\~про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20.08.2019 р. на в/д Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes» державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з мопедом марки «Honda», без державного номерного знаку, під керуванням [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] помер. Відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes» державний номерний знак [NUMBER] , застрахована згідно Полісу № [NUMBER] у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Відповідно до преамбули\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон № 1961-ІV) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до\~ст. 6 вказаного Закону\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Згідно матеріалів справи Постановою про закриття кримінального провадження слідчого управління ГУ НП в Київській області від 28.07.2020 р., винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є водій «Honda», без державного номерного знаку, [PERSON] . Згідно частини першої статті 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Під час розгляду таких справ слід враховувати, що відповідно до п. 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий об`єм двигуна яких не перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси\~ та\~ транспортні\~ засоби\~ з\~ електродвигуном потужністю понад 3 кВт. За визначенням цього пункту ПДР України мопед двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. Отже, хоча він і не належить до механічних транспортних засобів, наявність у нього двигуна відповідно до положень ч. 1 ст. 1187 ЦК України дає підстави вважати мопед джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1187 ЦК України,

Outcome: dismissed