Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось рухоме та нерухому спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 0,145га. для індивідуального житлового будівництва на території Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану ділянку позивачу нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що на державному акті відсутня дата реєстрації та акт не зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на земельну ділянку, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав що вказані в позовній заяві Представник відповідача до суду не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи.Ннадіславши заяву про слухання справи без участі його представник. Треті особи до суду також не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіславши заяви,що проти позову не заперечують. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.\~ 10.07.2014 року помер чоловік позивача [PERSON] Після смерті останнього спадкоємцями за законом були його дружина [PERSON] (позивач) та сини [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі). До складу спадкового майна, зокрема, входить земельна ділянка загальною площею 0,145га. для індивідуального житлового будівництва на території Старопетрівсьої сільської ради Вишгородського району Київської області. У визначений чинним законодавством шестимісячний термін (ст. 1270 ЦК України), а саме 13.12.2014 року позивач звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а треті особи про із заявами про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Належним чином оформивши спадщину на транспортний засіб, частину квартири [ADDRESS], що належали спадкодавцеві, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на неї у встановленому законом порядку (Державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстровано в книзі записів державних актів право приватної власності на землю). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3551/02-31 від 16.06.2015р. позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку із зазначених підстав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як розяснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, ст. 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною 2 цієї статті. За ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Тобто, отримавши свідоцтво про право на спадщину у спадкоємця виникають певні майнові права на земельну ділянку. Так, право власності спадкодавці на вказану вище спадкову земельну ділянку підтверджується цивільно-правовою угодою: договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.1996 року, посвідченим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2719. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 статті 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відтак, враховуючи, що встановлено достатньо підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, у матеріалах справи достатньо відповідних доказів; при задоволенні позовних вимог права будь-яких інших осіб порушені не будуть у інший спосіб позивачка оформити право власності на земельну ділянку не має можливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1217, 1218, 1225, 1268, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 126 ЗК України,\~ ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213-215 ЦПК України, -

Outcome: approved