Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2000 року. Відповідач [PERSON]-є її колишнім чоловіком в шлюбі з яким вона знаходилася з 06.10.2010 року, тобто вказана спірна квартира була нею придбана до реєстрації шлюбу з відповідачем. Шлюб з відповідачем розірваний рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.06.2011 року. В спірній квартирі зареєстровано 3 особи: вона як власник житла, відповідач та їхня неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] До розірвання шлюбу, а саме у квітні 2011 року відповідач забрав свої речі, добровільно залишив спірну квартиру і з цього часу не проживає, не цікавиться квартирою, не несе витрати по її утриманню. Де проживає відповідач їй не відомо. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, а вона несе всі витрати по утриманню квартири за всіх осіб які в ній зареєстровані, вважає, що відповідач втратив право користуватися квартирою, крім того останній перешкоджає їй, як власнику квартири користуватися, володіти та розпоряджатися нею на свій розсуд, змушена за відповідача сплачувати комунальні послуги, що ставить її у важке матеріальне становище. На підставі викладеного просила вимоги задовольнити. а.с.2-5 В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та дала пояснення відповідно до викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином за останнім відомим місцем його реєстрації та через засоби масової інформації. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2000 року. Відповідач [PERSON]-є колишнім чоловіком позивача, в шлюбі з яким остання знаходилася з 06.10.2010 року. Таким чином судом встановлено, що спірна квартира була придбана позивачем до реєстрації шлюбу з відповідачем. Шлюб з відповідачем розірваний рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.06.2011 року. В спірній квартирі зареєстровано 3 особи: позивач, відповідач та їхня неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] Судом також встановлено, що у квітні 2011 року відповідач забрав свої речі, добровільно залишив спірну квартиру і з цього часу не проживає, не цікавиться квартирою, не несе витрати по її утриманню. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає доведеним, що відповідач втратив право на спірну жилу площу, тому що добровільно залишив спірну квартиру у квітні 2011 року , забравши свої особисті речі, тобто понад рік. Факт не проживання відповідача понад встановлені законом строки в спірній квартирі без поважних причин підтвердили суду допитані свідки [PERSON], [PERSON] Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ними для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності суд приходить до висновку що відповідач, будучи зареєстрованою в квартирі позивачки перешкоджають їй користуватись, розпоряджатись та володіти своїм майном, а тому позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved