Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 14 квітня 2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, дитина знаходиться на утриманні позивача, яка ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує коштів на своє утримання, і батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його доходів, до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд страви за його відсутності, позовні вимоги визнав. Від раніше поданого відзиву відмовився Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Матеріалами справи встановлено, з 14.04.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У вказаному свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради Харківської області позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новочернещинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 24.04.2020 року за №123, [PERSON] , 1995 року народження, дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації разом з сином [PERSON] , 2018 року народження. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Крім того, частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4,6 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, який є батьком дитини, проте з яким вони разом не проживають, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, для призначення судом аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Суд враховує, що з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 від його доходу на утримання сина, згідно судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.05.2020 р., починаючи з 30.04.2020 р. до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач проживаючи разом із своєю малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , має право на утримання від відповідача, до досягнення сином трьох років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на користь дружини, з урахуванням майнового стану відповідача та того, що він є платником аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини частини всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягненням дитиною трьох років. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 30.04.2020 року. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved