Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даною позовною заявою до відповідача, в позовній заяві вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований у належному його житловому будинку, що в [ADDRESS]. Зазначає, що після смерті батька відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок за вищевказаною адресою. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачка та відповідач по справі. Вказує, що з метою прийняття спадщини вона звернулася у нотаріальну контору, де як спадкоємець за законом подала заяву про прийняття належного батькові житлового будинку. При заведенні спадкової справи встановлено, що її батько не зареєстрував права власності на належний йому будинок, а тому успадкувати його у нотаріальному порядку позивач не має можливості. Звернувшись у нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про прав на спадщину позивачу відмовлено у видачі такого на спадковий будинок, з тих причин, що відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності батька на будинок. Також вказує, що відповідач [PERSON] звернувшись у нотаріальну контору бажав подав заяву про відмову від частки у спадщині батька, однак дана заява не прийнята, так як подана з пропуском строку для подання такої. Крім цього, позивач вважала, що фактично прийняла спадщину після батька не зважаючи на те, що вчасно не звернулась у нотаріальну контору за отриманням свідоцтва про право на спадщину так як проживала з батьком та доглядала його, після смерті батька постійно проживає в спадковому будинку, фактично вступила в управління спадковим майном. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із клопотанням, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Представник третьої особи Свитазівської сільської ради в судове засідання не прибув, проте подав в суд заяву, в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення позову, справу просить слухати у відсутності представника сільської ради. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Згідно довідки №191 від 01.10.2015р., встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав в належному йому будинку [ADDRESS] На час смерті із [PERSON] проживала його дочка [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], встановлено, що батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки №4228 від 23.09.2015р. виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ», житловий будинок [ADDRESS] в комунальному підприємстві на праві власності не зареєстрований. В свою чергу, в ході розгляду справи встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька [PERSON], а саме на вказаний житловий будинок у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на нього. Згідно пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки право власності на спадковий житловий будинок не зареєстровано, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а позивач є спадкоємцем першої черги за законом свого батька, відповідно має право на спадкування за законом вказаного житлового будинку. Разом з тим, згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В свою чергу, відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР позивач вступила в управління та володіння спадковим майном, так як із дослідженої довідки сільської ради вбачається, що постійно проживала із батьком до часу його смерті та надалі проживає у спадковому будинку.

Outcome: approved