Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розподіл спільного майна подружжя, зазначивши, що з відповідачем з 22.11.2003 року по 29.09.2015 року перебували в шлюбі, під час якого придбали спільне майно. Просить здійснити поділ придбаного майна, виділивши їй пральну машину марки LG вартістю, телевізор марки LG діагональ 54'', DVD програвач, газову плиту марки Gefest, кухонний меблевий гарнітур, печатний пристрій марки Сапоп, люстру, килим настінний 2,5х3,5 м, комплект гардин коричневого кольору, фотоапарат, кухонний комбайн, решту майна: телевізор марки LG діагональ 22'', витяжку марки Gata, мікрохвильову піч, холодильник марки Snaige, опалювальний котел марки Проскурів, кухонний стіл з чотирма стільцями, меблевий гарнітур, м'який куточок, гарнітур до прихожої, стіл комп'ютерний, комп'ютер, килим розміром 2,5х3,5 м, килимову доріжку розміром 1,5х2,0 м, комплект гардин салатного кольору, виділити відповідачеві. Позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що зазначене нею майно вона придбала в шлюбі з відповідачем, бажає отримати його частину. Наявність такого майна підтверджує актом від 27.04.2016 року, який було складено зазначеними в ньому особами в приміщенні офісу адвоката. Відповідач позов визнав частково, заперечив існування на час подання позову фотоапарату та кухонного комбайну, не погодився на виділення позивачеві пральної машини, оскільки вона вмонтована і її демонтаж потягне певні незручності, вказав, що вартість частини майна завищена. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, який регулюється положеннями глави 7 Сімейного кодексу України (далі: СК України), ст.368 Цивільного кодексу України (далі: ЦК України). Згідно ст.60,ч.2 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об′єктом права спільної сумісної власності подружжя. Закон (ст.368,ч.3 ЦК України) зазначає, що майно, набуте подружжям за час їхнього шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідачем визнано перебування в спільній власності з позивачем вказаного в позовній заяві майна, окрім фотоапарату та кухонного комбайну. На підтвердження вартості частини майна на час його придбання подав відповідні платіжні документи. Наявність майна, існування якого відповідачем не визнається, позивачем не доведено. На запропонований варіант розподілу, окрім виділення пральної машини та відсутніх речей, відповідач погодився. Враховуючи, що позивачем не представлено доказів існування на час судового розгляду фотоапарату та кухонного комбайну, документально не підтверджено вартість майна, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, враховуючи перебування на утриманні позивача неповнолітньої дитини, суд вважає доцільним виділення пральної машини їй. Вартість майна визначається відповідно до представлених доказів про його вартість. Відшкодування витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року N4191-VI. Оскільки, подана позивачем довідка не є фінансовим документом, який підтверджує внесення оплати за правову допомогу, поданий договір від 04.04.2016 року про надання юридичної допомоги не містить даних про вид та розмір наданих послуг, вимога про відшкодування судових витрат в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial