Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітків та доходів щомісячно до повноліття дитини, а також стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітків та доходів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10.05.2019 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу позивачу та їхній дитині не надає. На даний час позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10.05.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, актовий запис №1012. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача викладені в позовній заяві в повному обсязі. У зв`язку із тим, що позивач за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved