Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що в 1978 році вона поступила на роботу в колгосп ім.А.С.Макаренка та прийнята в члени колгоспу. У вказаному господарстві працювала до 30 вересня 2002 року. Протягом її перебування в трудових відносинах з вказаною юридичною особою, остання була декілька разів реорганізована. Відповідно до ст.25 ЗК України проведена приватизація земель господарства. В час її перебування у трудових відносинах із колгоспом ім.А.С.Макаренка, реорганізованим в Державне сільськогосподарське підприємство ім.А.С.Макаренка, прийнято рішення про приватизацію земель підприємства. Незважаючи на те, що вона мала трудові відносини із вказаним підприємством, через помилку членів комісії по розпаюванню землі ДСП ім.А.С.Макаренка, її не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). В той час, з членів колгоспу ім.А.С.Макаренка, правонаступником якого є Державне сільськогосподарське підприємство ім.А.С.Макаренка вона не виключена. Відповідно до повідомлення Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, середній розмір земельної частки (паю) складає 6,04 га. У зв'язку з чим, вважає, що за нею слід визнати право на земельну частку (пай) саме в такому розмірі. Зазначила, що оскільки її не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), їй не було відомо про її право на земельну частку (пай) в результаті паювання ДСП ім.А.С.Макаренка. Про існування у неї такого права та, відповідно, його порушення, їй стало відомо лише в жовтні 2013 року. Отже, вважає, що у неї є поважні причини, через які вона не змогла звернутися з даним позовом раніше. Вона зверталась до Ковалівської сільської ради Полтавського району із заявою про включення її до додаткового списку громадян - членів ДСП ім.А.С.Макаренка, які мають право на отримання земельних часток (паїв), однак їй повідомлено, що формуванням вказаних списків займалося ДСП ім.А.С.Макаренка та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, ДСП ім.А.С.Макаренка припинило свою діяльність та правонаступників у вказаного підприємства немає. Враховуючи вказане, просила визнати причину пропущення строку для звернення до суду поважною та поновити строк позовної давності для звернення до суду із позовною заявою; визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 6,04 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю Загреба Ю.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що [PERSON] звільнилась з навчально-дослідного господарства ім.Макаренка, створеного на базі колгоспу ім.А.С.Макаренка, до початку паювання за угодою сторін, а тому не включена до списку громадян, які мають право на отримання земельних часток (паїв). З врахуванням вказаного вважає не позивач не має право на земельну частку пай на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а тому просила відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник відповідача Полтавської районної ради Полтавської області не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомленим про день і час слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В 1978 році [PERSON] (до реєстрації шлюбу 13 квітня 2009 року - [PERSON] (а.с.19) поступила на роботу в колгосп ім.А.С.Макаренка. Згідно протоколу №3 від 06 квітня 1978 року її прийнято в члени колгоспу ім.А.С.Макаренка, що підтверджується архівним витягом з протоколу №3 зборів уповноважених колгоспу імені А.С.Макаренка від 06 квітня 1978 року (а.с.16). Протягом перебування [PERSON] в трудових відносинах з вказаною юридичною особою, остання була декілька разів реорганізована. Так, станом до 29 грудня 1982 року підприємство мало назву «Колгосп ім.А.С.Макаренка», з 29 грудня 1982 року - «Радгосп ім.А.С.Макаренка Полтавського району Полтавської області». 24 березня 1989 року господарство реорганізовано в Полтавський радгосп-технікум ім.А.С.Макаренка шляхом злиття з Полтавським сільськогосподарським технікумом. 08 вересня 1997 року Полтавський радгосп-технікум ім.А.С.Макаренка ліквідовано, на його базі створено радгосп-технікум Полтавського державного сільськогосподарського інституту ім.А.С.Макаренка. 10 жовтня 1997 року шляхом відокремлення на базі виробничої частини радгоспу-технікуму Полтавського державного сільськогосподарського інституту ім.А.С.Макаренка створено навчально-дослідне господарство ім.А.С.Макаренка. В подальшому на базі колишнього колгоспу ім.А.С.Макаренка створено Державне сільськогосподарське підприємство ім.А.С.Макаренка. 30 вересня 2002 року [PERSON] звільнена з навчально-дослідного господарства ім.А.С.Макаренка за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується записом у трудовій книжці серії [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON] (а.с.7-9). В період роботи [PERSON] у вказаному господарстві, відповідно до ст.25 ЗК України проведена приватизація земель Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка. З відповіді Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №887 від 31 жовтня 2013 року, копії листа Полтавської районної державної адміністрації від 29 січня 2003 року №01-25/112 «Про надання дозволу на розробку технічної документації ДСП ім.А.С.Макаренка» вбачається, що з січня 2003 року почалось паювання земель Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка, яке завершилось прийняттям розпорядження головою Полтавської районної державної адміністрації від 24 липня 2003 року №484 «Про розгляд і затвердження проекту розташування земельних часток (паїв) ДСП ім.А.С.Макаренка в межах Ковалівської та Куликівської сільських рад» (а.с.10, 11, 14, 54). Список громадян - членів Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка, жителів Ковалівської та Куликівської сільських рад, які мають право на отримання земельних часток (паїв), складений комісією, створеною наказом директора Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка №5 від 21 січня 2003 року, завірений Ковалівською сільською радою та директором Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка. Незважаючи на те, що [PERSON] знаходилась в трудових відносинах із вказаним підприємством, через помилку членів комісії по розпаюванню землі Державного сільськогосподарського підприємства ім.А.С.Макаренка, її не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). В той час, з членів колгоспу ім.А.С.Макаренка, правонаступником якого є Державне сільськогосподарське підприємство ім.А.С.Макаренка вона виключена не була та таких доказів суду не надано. Відповідно до довідки №886 від 01 листопада 2013 року, виданої виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] не має на території Ковалівської сільської ради земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Помилкове не включення [PERSON] до списку осіб, які мають право на земельний пай із земель ДСП ім.А.С.Макаренка, не може бути підставою для припинення такого права. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно ч.ч.10, 11 ст.25 Земельного кодексу України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до листа Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №887 від 31 жовтня 2013 року, середній розмір земельної частки (паю) складає 6,04 га (а.с.39). Про порушення права на земельну частку (пай) позивач не знала, оскільки її не включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), і їй не було відомо про право на земельну частку (пай) в результаті паювання ДСП ім.А.С.Макаренка. Про існування у позивача такого права та, відповідно, його порушення, їй стало відомо лише в жовтні 2013 року. [PERSON] зверталась до Ковалівської сільської ради Полтавського району із заявою про включення її до додаткового списку громадян - членів ДСП ім.А.С.Макаренка, які мають право на отримання земельних часток (паїв). Листом від 10 квітня 2014 року №377 Ковалівською сільською радою її повідомлено, що формуванням вказаних списків займалося ДСП ім.А.С.Макаренка та рекомендовано звернутися до суду (а.с.18). Крім того, ДСП ім.А.С.Макаренка 05 січня 2011 року припинило свою діяльність та правонаступників у вказаного підприємства немає (а.с.20-22). Отже, відповідно до ст.13 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України. Аналогічні положення містить і ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. На день видачі Державному сільськогосподарському підприємству ім.А.С.Макаренка державного акту на право колективної власності на землю, позивач працювала в ньому і являлась членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель резервного фонду Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, у судовому засіданні шляхом оцінки наданих доказів встановлено, що позивач, як член сільськогосподарського підприємства, має право на земельну частку (пай) в розмірі 6,04 га на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Зважаючи на те, що жодною стороною у справі не заявлено про застосування позовної давності, а позивачем надано доказ того, що про порушення її права вона дізналась лише в жовтні 2013 року після отримання інформації про її право на земельну частку (пай), суд не застосовує наслідки пропуску позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved