Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У позові позивач вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,3400 га, яка розташована в с. Прохорівка Канівського р-ну Черкаської області, яка належала його померлому батькові [PERSON], який помер [INFO], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЧР №022377, зареєстрованого 24.12.2003 року за №219 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Своєчасно оформити право власності на спадкове майно її чоловік за життя не встиг, хоча й отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач є громадянкою Російської Федерації, до смерті чоловіка мешкала разом з ним у с. Деньги Золотоніського району Черкаської області та отримала Посвідку на постійне проживання, яке видане безстроково. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подання заяви до Золотоніської райдержнотконтори про прийняття спадщини. При оформленні права власності на земельну ділянку виникли проблеми, так як відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,3400 га, що змусило її звернутися до суду. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3400 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Прохорівка Канівського р-ну Черкаської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги адвоката від 05.02.2014 року (а.с.34-36) в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,3400 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Прохорівка Канівського р-ну Черкаської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] Представник відповідача - територіальної громади с. Прохорівка в особі Прохорівської сільської ради - голова села Дошка В.Г., не заперечує проти визнання права власності за позивачем на земельну ділянку площею 0,3400 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Прохорівка Канівського р-ну Черкаської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2013р. (а.с.9), що [PERSON] помер [INFO] в с. Деньги Золотоніського р-ну Черкаської області; - з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.04.1973 року (а.с.8), що [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [PERSON]; - з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.201 року зареєстрованого в реєстрі за №1-2084 (а.с.10-12), що [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частини спадкового мана за заповітом після смерті [PERSON], спадщина складається з земельної ділянки площею 0,680 га, яка розташована в с. Прохорівка Канівського р-ну Черкаської області та належала померлому підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЧР №022377, зареєстрованого 24.12.2003 року за №219 у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю; - з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 01-32/42 від 19.02.2014 року (а.с.13), № 01-32/40 від 19.02.2014 року (а.с.14) та № 01-32/41 від 19.02.2014 року (а.с.15), що власником земельних ділянок площею 0,149 га, 0,2131 га та 0,3 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Прохорівка Канівського р-н Черкаської області є [PERSON] згідно державного акту серії ЧР № 022377. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON], з повідомлення Золотоніської районного державної нотаріальної контори № 201/02-14 від 01.093.2014року, що після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла [PERSON] (а.с.25-32). З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,3400 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Прохорівка Канівського р-н Черкаської області. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і її доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved