Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] її матері - [PERSON]; визнати за нею право власності на земльну ділянку загальною площею 0,37 га, яка складається із ділянки площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ділянки площею 0,12 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташованих по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] її матері - [PERSON], якій ділянки належали відповідно до державного акту на право приватної власності серії [NUMBER] від 02.12.1996. Позивач у судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, позов визнав, наслідки визнання позову відомі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Визнання за позивачем права власності на зазначене спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач на даний час є єдиними спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після померлої, яка була власником вказаного майна, то відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved