Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що батьком дитини записаний [PERSON], підтвердженням цього є свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] від 02 липня 2010 року з зазначенням батьків дитини. З 19 березня 2010 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №38. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Станом на тепер дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, так як батько відмовляється надавати матеріальну допомогу на дитину взагалі, не підтримує будь яких родинних стосунків ні з позивачкою ні з сином, ухиляється від виконання будь яким чином своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина. За відсутності будь-яких перешкод, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, яку не відвідує ні по місцю навчання, ні по місцю мешкання. Життям дитини відповідач взагалі не цікавиться. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 01.11.2017 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів відносно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина. На засіданні комісії встановлено, що батько долею дитини та його станом здоров'я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, з дитиною не спілкується. Враховуючи інтереси дитини комісія зробила Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила позбавити відповідача батьківських прав посилаючись на те, що з відповідачем вона не проживає і не спілкується, дитиною не цікавиться, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи виконавчого комітету Обухівської міської ради підтримала позовні вимоги, та просила задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши думку позивача, представника третьої особи дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області актовий запис № 231. Відповідно до характеристики [PERSON] [INFO] учня 1-Б класу (станом на момент видачі довідки) НВК «С ЗОШ 1-3 ст. №5, Обухівської міської ради Київської області, син сторін навчається у школі з 2016 року. Вихованням дитини займається мати, батько до школи не приходить та навчанням дитини не цікавиться. Батьківській збори не відвідує. 01.11.2017 року виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування виніс висновок, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина [PERSON], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved