Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтовування своїх вимог зазначила, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року визнано поважними причини пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. Рішення набрало законної сили 24.02.2015 року. Позивач 17.03.2015 року звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Крім позивача спадкоємцем майна за законом є її сестра [PERSON] 29.07.2015 року позивач звернулась до цього ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану квартиру та свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку у праві власності на гараж [NUMBER], який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Науки 49, автокооператив по будівництву та експлуатації авто гаражів «Мотор» після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Нотаріус видав позивачу постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.07.2015 року у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Правовстановлюючий документ на вказану квартиру, а саме свідоцтво про право власності, видане Головним управлінням житлового забезпечення 11.11.2003 р., наказ №1877-С/КІ від 31.10.2003 р. позивачем нотаріусу подано не було через відсутність його у неї, оскільки батько помер після довгої хвороби по місцю проживання відповідача, документи знаходились у неї, а надавати позивачу документи на квартиру вона відмовляється, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд винести рішення про його задоволення з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. На адресу суду через свого представника надіслала письмові заперечення, в яких зазначила, що позивач має всі підстави для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки має можливість отримати дублікат правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS]. Також зазначила, що правовстановлюючий документ у неї відсутній та просила в позові відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова О.Є., залучена під час розгляду справи, в судові засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи та обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 75 років помер [PERSON], відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві від 07.08.2014 року а/з№ 19920. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в складі якої залишилось спадкове майно, а саме - квартира [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення 11.11.2003 року, наказ №1877-С/КІ від 31.10.2003 року, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 14.11.2003 року за реєстровим №43800. За заявою відповідача, яка є дочкою [PERSON], від 21.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є. заведена спадкова справа за №4/2014 після померлого [PERSON] 08.08.2014 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після свого батька [PERSON] на підставі заповіту до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є. від 12.08.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за заповітом. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнані поважними причини пропуску строку для прийняття нею спадщини після смерті її батька [PERSON] та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць після вступу в законну силу судового рішення. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.02.2015 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена та рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року касаційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.02.2015 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 04.09.2015 року у допуску до провадження суду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за заповітом за заявою [PERSON] про перегляд Верховним Судом України рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24.02.2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року відмовлено. Відповідно до ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). [PERSON] на випадок його смерті було складено заповіт, посвідчений Прядко Т.А., державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори 05.12.2003 року за реєстровим №5-3039. Так, [PERSON] зробив особисте розпорядження щодо належної йому на праві власності квартири [ADDRESS], яку заповів [PERSON], позивачу по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] зазначений заповіт не змінено, не скасовано та відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.05.2014 року він є чинним. Статтею 1241 ЦК України встановлено право спадкоємців померлого на обов'язкову частку у спадщині. Так, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). За матеріалами спадкової справи після померлого [PERSON] осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України судом не встановлено. Відповідач також на день смерті свого батька [PERSON] не мала права на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно ч.1 цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач 17.03.2015 року на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23.12.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубкової О.Є.з заявою про прийняття спадщини з урахуванням визначеного додаткового строку терміном в один місяць та 29.07.2015 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі на спірну квартиру. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно з п. 4.15. п. 4 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Зубкової О.Є., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 29.07.2015 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спірної квартири спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Твердження відповідача щодо можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку шляхом отримання позивачем дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки законом не передбачено реєстрації права власності на ім'я померлого дублікату правовстановлюючого документу, що унеможливлює реалізацію прав спадкоємця на отримання спадщини в установленому законом порядку. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) - ст. 1216 ЦК України. З урахуванням викладеного та того, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом в установленому законом порядку, проте не позбавлена права на спадщину, позовні вимоги про визнання за нею як за спадкоємцем після [PERSON], права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1236, 1241, 1268, 1270, 1297 ЦК України,

Outcome: approved