Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, у якому зазначає, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.04.2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Сторони мають спільну дочку, [PERSON], [INFO], якій 05.12.2017 року виповнилося вісімнадцять років. На цей час дочка навчається на денному відділенні Комунального закладу «Старобільський медичний коледж» . Термін закінчення навчання 30.06.2010 року. Відповідач працює, отримує постійний дохід, може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання,тобто до 30.06.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.01.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання залишено без руху, а позивачу наданий семиденний строк для виправлення недоліків. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.01.2018 року прийнято зазначену позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі , не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 59). Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, а саме: [ADDRESS], які були повернути на адресу суду з позначкою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 34-52, 56-58). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч.1 ст.131 УПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, та згоду позивачу на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 30.04.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 17). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 05 грудня 1999 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Старобільський медичний коледж», за денною формою навчання, безкоштовно. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. [PERSON] проживає та прописана у гуртожитку за адресою: м.Старобільськ, вул.Старотаганрозька,32, в кімнаті №530 (довідки - а.с. 15,16). Згідно копії довідки № 45 від 01.03.20108 року, [PERSON] постійно працює в Державному закладі «Луганський Державний Медичний Університет» на посаді начальника контрактного відділу і фактично отриманий нею дохід за останні 2 місяці становить 11030,69 гривень (а.с. 60). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 200 СК України СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що дочка відповідача є повнолітньою, дійсно навчається на денній формі навчання і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують обставини, зазначені позивачем у позові, зокрема, не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу дочці, яка її потребує. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги: потребу повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, наявність доходу у позивача, яка також зобовязана надавати матеріальну допомогу дочці. Що стосується вимог в частині визначення розміру аліментів не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки мінімальний розмір аліментів у 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлений ч.2 ст.182 СК України, застосовується лише при визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину. За таких обставин, з урахуванням ст. 182 СК України та принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 04.01.2018 року до закінчення навчання, а саме: до 30.06.2020. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial