Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її матір`ю, яка позбавлена відносно неї батьківських прав. До повноліття позивача, відповідач на утримання останньої сплачувала аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку. В даний час позивач є повнолітньою та з 01.09.2016 року навчається у Рубіжанському політехнічному коледжі імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка денної форми навчання, І рівня акредитації, зі строком навчання до 31.01.2020 року, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з тим, що відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 13.12.2018 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 27.05.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши надані матеріали справи, оцінивши докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією паспорту, довідкою № 39153 про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 09.04.2016 року, свідоцтвом про народження, виданим 04.04.2000 року Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, відповідний запис № 97, довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 03.12.2018 року, виданою 03.12.2018 року Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області за № 23838 (а.с. 3, 4, 6, 7). [PERSON] є студентом третього курсу Рубіжанського політехнічного коледжу імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання, І рівня акредитації, з періодом навчання з 01.09.2016 року по 31.01.2020 року, та має дохід за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року у розмірі 29 391,92 грн., що підтверджується довідкою від 30.11.2018 року № 1119 та довідкою про доходи від 14.12.2018 року № 668, виданими Рубіжанським політехнічним коледжом імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.8, 20). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.10.2016 року, яке набрало законної сили 07.11.2016 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] (а.с.12-18) Рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 15.11.2016 року № 483, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , присвоєно статус дитини позбавленої батьківської турботи (а.с.19). Згідно довідки, наданої РОУПФУ Луганської області від 27.03.2019 року, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності та її дохід в період з січня 2018 року по березень 2019 року включно склав 15 932,46 грн. (а.с.45). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи позивач навчається в Рубіжанському політехнічному коледжі імені О.Є. Порай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка денної форми навчання, І рівня акредитації, на денному відділенні з 01.09.2016 року (а.с.8). Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У зв`язку з тим, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від відповідача, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши на її користь аліменти у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 14.12.2018 року та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved