Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, де є треті особи, про визначення порядку користування квартирою та усунення перешкод у її користуванні, посилаючись на те, що сторони зареєстровані у неприватизованій квартирі. Враховуючи те, що між зареєстрованими та проживаючими особами добровільно порядок користування у квартирі визначити неможливо, позивач просить виділити їй у користування одну з найменших кімнат у чотирьохкімнатній квартирі, у якій вона проживає, а відповідачам інші кімнати, де проживають останні, оскільки фактично відповідний порядок вже склався. Проте, відповідачі не оплачують житлово- комунальні послуги, а тому для того щоб чітко визначитись із сумою оплати має бути встановлений порядок користування квартирою. Крім того, відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні місцями загального користування, у зв'язку з тим, що не виносять сміття тощо. Враховуючи наведене позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник останнього позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачі та представники останніх позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що наразі квартира є переобладнаною з чотирьохкімнатної на трикімнатну, одна з яких є прохідною. Отже виділ позивачу у користування одну кімнату порушуватиме права інших зареєстрованих мешканців, зокрема трьох жінок та одного чоловіка, в свою чергу останньому підлягає виділення окрема кімната. Крім того, у одної з відповідачів є малолітня дитина, яка буде проживати разом із матір'ю, а отже у кімнаті, яка є прохідною, повинні проживати три жінки із малолітньою дитиною, тоді як доцільно щоб одну з ізольованих кімнат було виділено саме відповідачу з дитиною, а тоді у прохідній кімнаті будуть проживати дві жінки та чоловік. Відповідач [PERSON]. заперечуючи проти позову звернулась до суду з позовом у своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON]., де є тертя особа, про встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування заперечень первісного та вимог зустрічного позовів, [PERSON]. зазначила про те, що після розлучення із своїм чоловіком вирішила повернутися до дому за місцем своєї реєстрації разом із дитиною, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом із нею. Проте, спроби [PERSON]. вселитися до квартири мали негативні наслідки, що полягали у створенні конфліктної ситуації та скандалу. [PERSON]. вважає, що після встановлення порядку користування квартирою та виділу їй кімнати у якій вона зможе проживати із дитиною, [PERSON] не буде створювати перешкод для вселення [PERSON]. та її дитини.[PERSON]. просить виділити останній кімнату, яку просить виділити собі[PERSON], посилаючись на те, що остання є відокремлено і з урахуванням інтересів малолітньої дитини, проживання окремо буде доцільним. В судовому засіданні [PERSON]. пояснила, що свої вимоги обґрунтовує також тим, що за часів спільного проживання усієї родини разом, батьками було зроблено перепланування, внаслідок чого чотирьох кімнатна квартира перетворилась у трикімнатну і одна з кімнат є прохідною, а тому з дитиною проживати у такій кімнаті буде неможливо, з урахуванням необхідності дотримання розпорядку її відпочинку у денний період часу та у вечірній. Крім того, до того часу як [PERSON]. виїхала з квартири вона проживала саме у кімнаті в якій наразі проживає [PERSON] [PERSON] не визнала вимоги зустрічного позову, посилаючись на те, що саме остання вже тривалий час проживає у спірній кімнаті, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] займають іншу кімнату. [PERSON]. проживає з батьком, а більшу частину часу знаходиться у лікувальній установі. [PERSON] з дитиною проживає і окремій квартирі, що зареєстрована за її батьком і наміру вселятися у квартиру у неї не було. Представники третіх КП «Керуючи компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністраціїв судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії ордеру від 06.04.1995 р. [PERSON] було надано квартиру із чотирьох кімнат за адресою: [ADDRESS] на сім'ю з чотирьох осіб, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі - квартира) /а.с. 2/. Згідно копії витягу з наказу 28.07.2997 року внесено зміни в договір найму квартири, у зв'язку з переїздом на нове місце проживання основного квартиронаймача [PERSON]. та заключний договір найму із [PERSON] /а.с. 4/. Згідно копії довідки форми № 3 у квартирі наразі зареєстровані: [PERSON] (наймач), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), які постійно проживають у квартирі,[PERSON] (донька), яка бажає наразі проживати у квартирі за місце реєстрації,що підтверджено поясненнями відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON]та [PERSON] (син), який періодично проживає у квартирі, за місце реєстрації, що підтверджено поясненнями відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] /а.с. 3/. Згідно копії технічного паспорту від 17.11.2017 року квартира складається із трьох кімнат, житловою площею 54,1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 11,8 кв.м., 2-а кімната 24, кв.м., 3-я кімната 18,0 кв.м., а також місць загального користування: кухня площею 11,5 кв.м., вбиральня (сполучено) площею 1,3; 7,8 кв.м., коридору площею 5,6 кв.м.; 4,3 кв.м., комори площею 3,1 кв.м. /а.с. 143-145/. [PERSON] просить виділити останній у користування кімнату площею 11,8 кв.м., а відповідачам кімнати площами 11,8 кв.м., 11,9 кв.м., 18,0 кв.м. Разом з тим, вимоги [PERSON] є необґрунтованими, оскільки [PERSON] виходить із того, що у квартирі мають місце чотири кімнати, що наразі не відповідає дійсності, з урахуванням перепланувань, які відображені у вище зазначеному технічному паспорті, внаслідок чого кількість кімнат зменшилась до трьох, що в свою чергу було зроблено самовільно /а.с. 145/. [PERSON] просить виділити останній в користування з дитиною кімнату у спірній квартирі площею 11,8кв.м., посилаючись на те, що це буде відповідати інтересам малолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом із нею. Згідно ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Згідно ч. 1 ст. 48 ЖК УРСР, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно абзаців 1,5 п. 53 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Відповідно до п.п. 2,3 постанови від 15 липня 1985 року №582 виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів «Про порядок застосування в м. Києві правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» із змінами від 30.04.1991 року, тими, хто потребує поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, які мають житлову площу до 7,5 кв. м включно на кожного члена родини. Встановлено, що жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі. Визначено рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею 9,0 кв. м на одну особу. Відповідно до п. 16 ППВСУ «Продеякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, в силу ст.104 ЖК УРСР, суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Як зазначено вище спірна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 54,1кв.м. на кожну зареєстровану в ній особу припадає по 10,82 кв.м., разом з тим [PERSON] має малолітню дитину, яка проживає разом із нею, що не оспорювалось в судовому засіданні, і реєструється за місцем реєстрації матері без згоди інших мешканців, а отже у такому разі на мешканців квартири припадає по 9,01 кв.м. Враховуючи кількість зареєстрованих мешканців, а також малолітньої дитини, яка проживає разом із зареєстрованою у квартирімешканкою, а також те, що одна з трьох кімнат є прохідною та за урахуванням того, що один із зареєстрованих мешканців є особою чоловічої статі, виділити кожному ізольовану кімнату не представляється можливим. Таке встановлення порядку користування квартирою усіма зареєстрованими членам сім'ї, з урахуванням малолітньої дитини, можливо зважаючи на те, що метраж квартири дозволяє відповідний виділ, тому що на кожного мешканця припадає по 9,01 кв.м. житлової площі, проте за умови виділу усім членами родини ізольованих кімнат, що можливо після здійснення перепланування квартири у встановленому законом порядку. В іншому випадку порядок користування квартирою, про який просять позивачі за первісним та зустрічним позовами буде порушувати права інших мешканців квартири. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачів не знайшли свого підтвердження, в судовому засіданні, є необґрунтованими, незаконними і такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed