Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до суду в обґрунтування якого зазначила, що вона проживає у комунальній квартирі за адресою: 49044, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 23/7, що знаходиться на останньому поверсі 3-поверхового будинку. З 06.10.2013 систематично внаслідок бездіяльності відповідача протікає дах, у звязку з чим відбувається залиття стін та стелі, що унеможливлює проживання в квартирі та завдає значних матеріальних збитків. Актом про залиття квартири чи інших ушкоджень від 24.09.2014 зафіксовано, що у звязку зі складними погодними умовами відбулося залиття квартири шляхом протікання даху. Актом про залиття квартири чи інших ушкоджень від 05.03.2015 зафіксовано чергове залиття стелі площею 4,6 м. кв., а також наявність старих слідів залиття на стінах. Актом встановлено, що причиною залиття є протікання жорсткої покрівлі внаслідок танення снігу та дощу. 02.04.2015 через бездіяльність Відповідача було направлено скаргу з вимогою надати офіційну відповідь про кінцевий термін та строки виконання робіт з ремонту даху та стелі. У відповіді від 09.04.2015 року повідомлено, що ремонт покрівлі включений до плану поточного ремонту за власні кошти на 2-й квартал 2015 року. У червні 2015 року було здійснено ремонт покрівлі, проте унаслідок бездіяльності Відповідача протягом двох років майну Позивача було завдано значних матеріальних збитків. 09.07.2015 було укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт з матеріалу замовника на суму 440 грн. Також було закуплено будівельні матеріали, необхідні для відновлення стелі на суму 465 грн. Таким чином, на відновлення стелі у загальному розмірі було витрачено 1\~905 грн. У звязку з чим спричинено позивачу матеріальну та моральну шкоду, яку вона просила стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що будівля знаходилась на балансі іншого комунального підприємства, а КВЖРЕП Жовтневого району здійснював поточні ремонти вказаної будівлі. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що позивач проживає у комунальній квартирі за адресою: 49044, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 23/7, що знаходиться на останньому поверсі 3-поверхового будинку. Актом про залиття квартири чи інших ушкоджень від 24.09.2014 зафіксовано, що у звязку зі складними погодними умовами відбулося залиття квартири шляхом протікання даху. Актом про залиття квартири чи інших ушкоджень від 05.03.2015 зафіксовано чергове залиття стелі площею 4,6 м. кв., а також наявність старих слідів залиття на стінах. Актом встановлено, що причиною залиття є протікання жорсткої покрівлі внаслідок танення снігу та дощу, які наявні в матеріалах справи. 02.04.2015 було направлено скаргу з вимогою надати офіційну відповідь про кінцевий термін та строки виконання робіт з ремонту даху та стелі. У відповіді від 09.04.2015 повідомлено, що ремонт покрівлі включений до плану поточного ремонту за власні кошти на 2-й квартал 2015 року. У червні 2015 року було здійснено ремонт покрівлі, проте унаслідок бездіяльності відповідача протягом двох років майну позивача було завдано матеріальних збитків. 09.07.2015 було укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт з матеріалу замовника на суму 440 грн. Також було закуплено будівельні матеріали, необхідні для відновлення стелі на суму 465 грн. Таким чином, на відновлення стелі у загальному розмірі було витрачено 1\~905 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами справи врегульовані нормами діючого ЦК України у тому числі гл.82 ЦК України. Згідно вимог ст.22 ЦК України Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме: 1.наявність шкоди, 2.протиправність поведінки особи, що завдала шкоду, 3.причинний звязок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, 4.вина особи, що завдала шкоду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Наявність і розмір шкоди підтверджуються товарними чеками, актом-претензією (а.с. 8-17, 22-25). Вина відповідача та протиправність його поведінки підтверджується Актами від 24.09.2014 (а.с. 7), від 25.09.2014 (а.с. 8-10), 05.03.2015 ( а.с 18), складених за участі працівників відповідача , з яких вбачається, що затоплення квартири позивача сталося внаслідок протікання даху. Відповідно до Закону України « Про житлово-комунальні послуги» власник або споживач зобовязаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання ( в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відповідно до положень «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями» технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей. Власники жилих приміщень зобовязані проводити за власні кошти ремонт, дотримуватися умов безпечної експлуатації технічного обладнання. Таким чином, судом встановлено, що маються елементи, наявність яких є підставою для відшкодування шкоди згідно зі ст. 1166 ЦК України. Оскільки, шкода повинна відшкодовуватись згідно реальної вартості пошкодженого майна на момент розгляду справи, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 1 905 грн. Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, в судовому засіданні знайшов своє обєктивне підтвердження факт спричинення шкоди житлу позивача внаслідок бездіяльності відповідача, суд приходить до висновку про наявність права позивача на відшкодування моральної шкоди. Так, ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що з вини відповідача було порушено право позивача, а саме завдано незручностей у користуванні майном, оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував збитки, позивач була змушена змінювати певні умови свого життя та побуту, оскільки протікання даху та потрапляння вологи до квартири позивача спричинило їй певні незручності для організації свого життя. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з даних підстав підлягають задоволенню частково у сумі 1 000 гривень, оскільки саме така сума є співмірною завданій шкоді. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial