Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста, актовий запис № 494. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обов'язки, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин з початку 2016 року. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує. Спору про поділ майна не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовної заяви, проти надання строку на примирення заперечував. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста, актовий запис № 494. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2006 року). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 14 серпня 2007 року). Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved