Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача в якому свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2007 року з метою надання матеріальної допомоги сину [PERSON] для придбання житла та інших об'єктів нерухомості у м.Києві з чоловіком продали магазин у м.Броди, загальною площею 56.5 кв.м. і цього ж дня одержані від продажу магазину кошти в розмірі 140 000 доларів США подарувала відповідачу, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок відповідача по справі, що підтверджується довідкою ПАТ «КБ «Надра» від 15 грудня 2014 р. «Поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку з 14.05.2007 р. по 14.05.2007 р.». Договір дарування між позивачем та відповідачем укладений 14 травня 2007 р. в м.Броди в простій письмовій формі. Відповідно до п.7 укладеного договору, обов'язок нотаріального посвідчення та витрат, пов'язаних з нотаріальним посвідченням даного договору було покладено на відповідача, але так як відповідач мав бажання якомога більше грошей зберегти для придбання у подальшому нерухомого майна та з інших причин, він відмовився від нотаріального посвідчення договору аби не сплачувати витрат пов'язаних з нотаріальним оформленням даного договору. Сторонами договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, відповідач прийняв дарунок, чим повністю були виконані умови договору, тому просить визнати договір дарування від 14 травня 2007 р. укладений в простій письмовій формі дійсним. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просять його задовольнити з підстав наведених у фабулі позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо задоволення позову, оскільки дійсно ухилявся від нотаріального посвідчення договору. Вказав, що були вчинені дії, які підтверджують фактичне виконання домовленості сторін, але в силу відсутності часу та небажання витрачати додаткові кошти, оскільки коштів і так не вистачало для придбання нерухомості в м.Києві, не посвідчував договір нотаріально. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що між [PERSON], як дарувальником, та [PERSON], як обдаровуваним, 14 травня 2007 року укладено договір дарування валютних цінностей в розмірі 140 000 доларів США (а.с.5). Умови договору дарування валютних цінностей від 14 травня 2007 року, від обов'язкового нотаріального посвідчення якого ухиляється відповідач, проти чого він не заперечив, позивач виконала в повному обсязі, подарувавши відповідачеві грошові кошти в сумі 140 000 доларів США, що підтверджується довідкою ПАТ «КБ «Надра» від 15 грудня 2014 р. «Поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку з 14.05.2007 р. по 14.05.2007 р.»(а.с.8), що свідчить про фактичне виконання сторонами умов договору дарування в повному обсязі. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Згідно із ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1 ст.722 ЦК України). На підставі ч. 1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частина 5 ст.719 ЦК України встановлює, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір дарування не був посвідчений нотаріально, а тому до нього застосовуються правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, що передбачено ч. 1 ст.220 ЦК України: у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Разом з тим, за змістом ч. 2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріально посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За правилами зазначеної статті визнання дійсним договору можливе лише за відсутності передбачених законом обмежень для його укладення та у разі наявних письмових доказів про узгодження сторонами усіх істотних умов договору, при цьому повинно мати місце ухилення однією зі сторін від нотаріального посвідчення договору. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, відбулася передача грошових коштів, отже здійснено повне виконання договору, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору дарування, що також не заперечувалось самим відповідачем. Таким чином, незважаючи на ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору дарування від 14 травня 2007 року на загальну суму 140 000 доларів США, останній був виконаний сторонами в повному обсязі, що відповідало волевиявленню сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.220,717-719,722 ЦК України,

Outcome: approved