Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час перебування в якому у них народилось троє дітей, двоє з яких неповнолітні, а саме сини - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.08.2005 року, серії [NUMBER] від 12.04.2007 року. Діти проживають з позивачем. Відповідач не приймає участі у житті та вихованні дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, навчанням, не проявляє до них інтересу, не виконує свої батьківські обов'язки, фактично ухиляється від їх виконання, сини перебувають повністю на утриманні позивача. Фактично вихованням дітей займається лише матір. У зв'язку з вище викладеним, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні вважала за доцільне задовольнити позов та позбавити відповідача батьківських прав. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, а також з'ясувавши виниклі між сторонами правовідносини та відповідно встановивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін за час перебування у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.2009 року, народилось двоє синів - [PERSON] [INFO] (свідоцттво про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №777), [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 545). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, діти сторін проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 26.04.2018 року, вихованням, навчанням та утриманням дітей займається мати [PERSON], яка намагається забезпечити їх усім необхідним. Відповідно до копій нотаріально посвідчених заяв [PERSON], які містяться в матеріалах справи, останній відмовляється від своїх батьківських прав і не заперечує проти усиновлення його дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 21.05.2018 року, враховуючи інтереси дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його синів [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі досліджених та оцінених доказів судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, не надає матеріальну допомогу, про нього не піклується. Згідно положень ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач без поважних причин тривалий час не спілкується з синами, не займається їх вихованням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям та життям, тобто ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей - [PERSON], [PERSON], а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved