Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до суду і просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, що був зареєстрований 02.09.2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва, актовий запис № 1627, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок того, що вони мають різні погляди на життя, шлюб, сім'ю. Між ними погіршилися стосунки, зникло почуття любові. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, мають різні бюджети. Шлюб між ними носить формальний характер, спільне життя та збереження сім'ї стали неможливими. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач первісний позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 02 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Між сторонами погіршилися стосунки внаслідок різних складів характерів та різного світосприйняття та об'єктивної реальності, вони відносяться один до одного без поваги, між ними зникло почуття любові. Сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства вони не ведуть, мають різні бюджети. Мова про примирення сторін не йдеться, оскільки в силу поведінки сторін можна зробити такий висновок. Відповідачем було пред'явлено зустрічний позов про зобов'язання позивача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; встановити дні та час систематичних зустрічей з дитиною; встановити час спільного відпочинку з дитиною; визначити засоби необмежного спілкування з дитиною та зобов'язання позивача повідомляти його перед зустріччю з дитиною про її фактичне місцеперебування. В судовому засіданні відповідач зустрічні позовні вимоги уточнив, а позивач їх частково визнала. Сторони досягли домовленості про зобов'язання позивача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; встановити дні та час систематичних зустрічей з дитиною; визначити засоби необмежного спілкування з дитиною та зобов'язання позивача повідомляти його перед зустріччю з дитиною про її фактичне місцеперебування. Не вирішеним та не узгодженим залишилось питання про встановлення часу спільного відпочинку з дитиною. При вирішенні зустрічних позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, рішення про розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За приписами ст. 157 цього Кодексу той з батьків, хто проживає окремо від дитини має право на особисте спілкування з нею. Сторони узгодили, що дитина після розірвання шлюбу між ними буде проживати з матір'ю (позивачем по справі). Чинним СК України не обмежено право відповідача на звернення до суду за захистом своїх прав, попередньо не вирішивши такий спір в органі опіки та піклування, а ст. 55 Конституції України прямо передбачає таке право. З врахуванням вимог ст. 159 СК України та визнання позивачем зустрічних вимог, в цій частині, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги позивачем фактично визнані, за виключенням вимоги щодо часу літнього відпочинку дитини з батьком. При вирішенні спору в цій частині, суд виходить не лише з рівності прав батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а й з інтересів дитини, її фізіологічного розвитку, становлення як особистості тощо. Судом встановлено, що на час розгляду справи дитина сторін не відвідує дошкільний навчальний заклад, позивач лише вирішує це питання. Згодом, в майбутньому, при досягненні 6-7 річного віку (за бажанням батьків) дитина почне ходити до школи, брати безпосередню участь в навчально-виховному процесі, процесі підготовки до школи і т.п. Навчальний період, як правило, може тривати до середини червня місяця в залежності від того, початкову чи середню школу буде відвідувати дитина. Як правило, початок підготовки дитини до школи розпочинається в середині серпня, що пов'язано з необхідністю придбання шкільного одягу, супутнього одягу, шкільного приладдя тощо. Певним чином це потребує особистої участі дитини. За таких обставин, суд вважає, що період з другої половини червня по другу половину серпня кожного року може бути використаний батьками для реалізації їх можливості оздоровити дитину. Враховуючи рівність батьків щодо виховання дитини, слід зазначити, що цей період має бути розділений ними за взаємною згодою, але не менше 30 календарних днів кожному з них.

Outcome: partial