Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття на утримання сина [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем зареєстровано шлюб 08.10.2010, але відповідач з ними не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, про день та час проведення судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання даної справи повідомлявся у встановленому порядку. Рекомендовані листи на його адресу повертаються до суду не врученими з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.14), про поважні причини неявки суду не відомо. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.10.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1768 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Мозгового [PERSON], [INFO] ( а.с. 9). Відповідно до довідки ТОВ «КК «Габріель» № 60 від 06.02.2017, позивач [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO] ( а.с. 7) . Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобовязань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобовязана утримувати доньку та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved