Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, при цьому пояснивши наступне. [INFO] померла [PERSON], мати позивача, після її смерті залишилася спадщина у виді земельної ділянки площею 1,91 га, що знаходиться в межах Хацьківської сільської ради, заповіту померла не залишила. Разом з цим, на звернення позивача до нотаріальної контори, їй було повідомлено, що її рідний брат [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини та 19.07.2005 року отримав свідоцтво про прийняття спадщини, а на підставі нього державний акт на земельну ділянку площею 1,91 га ЯБ № 572998 від 15.01.2006 року. Позивач вказує, що пропустила строк прийняття спадщини в зв'язку з тяжкою хворобою. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просила поновити та визначити їй додатковий строк для подання заяви і прийняття спадщини померлої [PERSON] та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, Державний акт на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила задовольнити його в повному обсязі. Крім того пояснила, що в 2005 році їй стало відомо, що відповідач [PERSON] 19.07.2005 року отримав свідоцтво про прийняття спадщини , після смерті матері [PERSON], але в зв'язку з тим, що вони є рідними вона вважала, що відповідач, як брат поділить спадщину порівну. Відповідач та його представник у судовому засіданні та наданих суду письмових запереченнях просили відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості доводів позивача, неповажності причин пропуску позивачем строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за померлою та просили застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Врахувавши надані сторонами пояснення, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 16.05.1945 р. позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть від 31.01.2007 року. за [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Положеннями ч. 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. При цьому, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних у положеннях п. 2 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 роз'яснено наступне. Якщо спадщина відкрилась після 01 січня 2004 року, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. На підставі вищевикладеного, суд не вважає поважною причину пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON], ту обставину, що позивач після смерті матері хворіла на тяжкі хвороби, так як з наданих позивачем медичних довідок вбачається, що позивач перебувала на лікуванні в періоди: з 18.03.2004 року по 02.04.2004 року, з 25.11.2006 року по 04.12.2006 року з 25.10.2010 року по 05.11.2010 року, а шестимісячний строк для прийняття спадщини з 10.11.2004 року по 10.05.2005 року, в цей період часу позивач не перебувала на лікуванні, а працювала на посаді охоронця, що підтверджується наданими позивачем доказами та її поясненнями в суді. Також суд зазначає, що позивачем не надано в якості доказу по справі відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за померлою [PERSON] Таким чином суд вважає, що в даній ситуації позивач навіть не скористався своїм правом на оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Відмову у оформленні права на спадщину позивачем суду надано не було. В свою чергу, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних у положеннях п. 1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, роз'яснено,у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Що стосується інших позовних вимог позивача, суд вважає що вони є похідним від вимоги про поновлення строку на прийняття спадщини, а так як суд не вбачає підстав для поновлення строк то і в іншій частині позову має бути відмовлено. За таких обставин, суд вважає що у позові [PERSON] слід відмовити. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності то на думку суду положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права, факт його порушення або оспорювання і можливість його поновлення шляхом обраного позивачем способу захисту, у іншому випадку суд повинен відмовити в позові не через пропущений строк позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Outcome: dismissed