Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач з вересня 2008 року у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, помешканням не користується, його особисті речі у квартирі відсутні, участь в утриманні житла він не бере. Ухвалою суду від 10.06.2019 року (а.с.18) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, сторони у підготовче судове засідання не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги нею підтримані у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просив суд ухвалить рішення у підготовчому судовому засіданні. Треті особи будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явились. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що згідно з копією ордеру на жиле приміщення № 382 від 04.07.1987, виданого виконавчим комітетом Комсомольської ради народних депутатів, на підставі рішення № 255 від 03.07.1987 (а.с.7), вказане жиле приміщення було надано [PERSON] для проживання сім`єю у складі шести осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть складено відповідний актовий запис за № 306 від 26.08.1993 (а.с.10). Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою від 24.04.2019 (а.с.9) за адресою [ADDRESS] є зареєстрованими позивач у справі [PERSON] та в якості членів сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно з комісійним актом від 02.05.2019, посвідченим головою правління ОСМД «МЖК», відповідач [PERSON] починаючи з вересня 2008 року у спірному жилому приміщенні не проживає (а.с.11). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. За змістом ст.12 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в підготовчому судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача за місцем реєстрації понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважної причини, з огляду на що пред`явлений позов підлягає до задоволення повністю. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved