Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №77 по вулиці Генерала Петрова (Менжинського) у м. Мелітополь Запорізької області. Свій позов позивач мотивувала тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.2017 їй, [PERSON] належить на праві власності будинок №77 по вулиці Генерала Петрова (Менжинського) у м. Мелітополь Запорізької області. Раніше до будинку, який їй належить було зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], яка позивачу не знайома. Відповідач не проживає в будинку належному позивачеві, її речей не має. Теперішня адреса проживання відповідача їй не відома, засобів звязку з відповідачем позивач не має. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку, який їй належить створює перешкоди у реалізації її права власності, що полягає у тому числі і в понесені зайвих витрат по оплаті комунальних послуг, створення перешкод в отриманні субсидій, тощо. Крім того, внаслідок наявності реєстрації місця проживання відповідача її права обмежені оскільки існують наявні перешкоди у здійсненні права на власність на власний розсуд, в тому числі на відчуження обєкту права власності у встановлений законом спосіб, Вважає, що мають місце підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачеві житловим будинком. Сторони у судове засідання не зявились. Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.12.2017, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №109202408 від 27.12.2017, [PERSON] належить на праві власності житловий будинок №77 по вулиці Генерала Петрова (Менжинського) у м. Мелітополь Запорізької області./а.с.6-7,8/ Відповідно до довідки голови квартального комітету №89 від 10.01.2018 [PERSON], 06.12.1975р.н., зареєстрована за адресою: [INFO], але не проживає з травня 2017 року./а.с.9/ В силу того, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна \~має \~право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Генерала Петрова, 77, залишається зареєстрованою [PERSON], що перешкоджає власнику будинку [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved