Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є пенсіонером за віком, єдиним доходом є пенсія за віком, яка станом на 12.09.2018 р. склала 1559 грн. 40 хв. Всю пенсію, яку вона отримує, витрачається на оплату комунальних послуг близько 1500 грн. на місяць. На великий жаль, останнім часом навіть не маю можливості сплачувати комунальні послуги у повному обсязі. З 2018 р. утворилась заборгованість за комунальні послуги у розмірі більше ніж 2000 грн. Крім того, вона має хронічні захворювання. Має трьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На сьогоднішній день вона проживає разом з [PERSON], відносини з якою у неї склались. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання непрацездатних батьків, у розмірі 1/5 частини з всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.11.2018 р. Позивач [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 30.01.2008 р. [PERSON] отримує пенсію у сумі 1559 грн. 40 коп. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Тобто, виходячи із зазначених норм, обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. А необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Таким чином, сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем [PERSON] суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження необхідності в отриманні сторонньої допомоги з боку відповідача [PERSON] Факт непрацездатності [PERSON] та отримання нею пенсійних виплат, у незначній на її думку сумі, не є підставою для стягнення аліментів на її утримання. Крім того, з наданих суду доказів суд позбавлений можливості встановити факт можливості надання такої матеріальної допомоги з боку відповідача. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Outcome: dismissed