Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в своїх інтересах та інтересах своїх малолітніх дітей в якому зазначила, що 20.09.2002 року зареєструвала шлюб з [PERSON], від спільного проживання мають двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. З 25.07.2007 року зареєстрована в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Станом на 04.02.2014 року відповідно до довідки №67 сільради с. Мамалига, Новоселицького району в даному житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. 20.11.2012 року рішенням Новоселицького районного суду був розірваний шлюб між нею та [PERSON]. Літом 2013 року у зв'язку з тим що шлюб між нею та [PERSON] був розірваний заборонили їй та дітям проживати в житловому будинку за адресою [ADDRESS], замінили замки на вхідних дверях та відмовляються пускати її та дітей в будинок. Позивач вважає, що дії відповідачів є неправомірними а тому просить суд зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком і вселити її та дітей в житловий будинок за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] будучи допитана за правилами свідка в судовому засіданні позов не визнала подала суду письмові заперечення в яких зазначила, що позивач має постійне місце проживання і реєстрації в с. Крива, Бричанського району, Республіка Молдова, додатково суду пояснила що позивач добровільно пішла з житлового будинку після смерті [INFO] [PERSON], житловий будинок перебуває в аварійному стані на теперішній час в ньому неможливо проживати. Глава двору [PERSON] помер значно раніше. Право власності на житловий будинок не оформлено, заяву на прийняття спадку подала лише [PERSON]. Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до довідки №141 від 25.02.2014 року в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], неповнолітня [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки сільради с. Мамалига, Новоселицького району від 25.02.2014 року за №137, [PERSON] зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS] з 25.07.2007 року. Відповідно до довідок №93 та 94 від 06.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] навчаються в Мамалигівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня відповідно у другому та сьомому класі. З довідки №136 від 25.02.2014 року сільради с. Мамалига, Новоселицького району вбачається, що господарство по [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Суд оцінюючим у сукупності пояснення сторін викладені докази дійшов висновку що позов обґрунтований і його слід задовольнити з наступних підстав. Суд вважає, що відповідно до ст..120-123 ЦК України в редакції 1963 року, майно членів колгоспного двору належить всім його членам на правах спільної сумісної власності. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що колишній чоловік [PERSON], [PERSON] є співвласником житлового будинку по [ADDRESS] а тому [PERSON] та її малолітні діти на законних правових підставах набули право на реєстрацію та проживання. Згідно з ст..156 ЖК України, Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що у зв'язку з припиненням сімейних відносин [PERSON] з власником житлового будинку [PERSON], позивачку та її малолітніх дітей незаконно позбавили права на їх користування займаним приміщенням в житловому будинку по [ADDRESS]. Суд вважає, що слід зобов'язати [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкод у користуванні житлового будинку розташований по [ADDRESS], [PERSON] та малолітнім дітям [PERSON] і [PERSON] та вселити їх в житловий будинок.. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по квитанції від 06.03.2014 року в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved