Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Її батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.09.2000 року. 12.01.2001 року в них народилась вона. 10.10.2008 року шлюб між її батьками було розірвано. За рішенням суду з її батька на її утримання було стягнуто аліменти в розмір ј частини, які він виплачував, поки їй не виповнилось 18 років. Зараз вона продовжила навчання і на теперішній час є студенткою 3 курсу денної форми навчання ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище» на бюджетній основі. Термін навчання у навчальному закладі до 08.03.2020 року. Стипендія, яку вона отримує, становить 500, 00 грн. В добровільному порядку батько відмовляється платити їй аліменти, а вона потребує його допомоги, оскільки їй необхідно платити за житло, харчуватися, купувати одяг, навчальну літературу тощо. В її мами коштів на повноцінне її утримання не вистачає. Батько працює, має високий стабільний заробіток і можливість їй допомагати. Тому звернулась до суду і просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів та заробітку до закінчення нею навчання. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до суду не прибув, хоча повідомлявся належним чином про розгляд справи судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.09.2000 року (а.с.3). 12.01.2001 року в них народилась позивачка по справі (а.с.4). 10.10.2008 року шлюб між батьками позивачки було розірвано (а.с.5). За рішенням суду з відповідача по справі на утримання позивачки було стягнуто аліменти в розмір ј частини, які відповідач виплачував, поки позивачці не виповнилось 18 років. Зараз позивачка продовжила навчання і на теперішній час є студенткою 3 курсу денної форми навчання ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище» на бюджетній основі. Термін навчання у навчальному закладі до 08.03.2020 року (а.с.6). Стипендія, яку отримує позивачка, недостатня для покриття її витрат на навчання та проживання. В добровільному порядку відповідач відмовляється платити аліменти на користь позивачки. Відповідач працює, має високий стабільний заробіток і можливість допомагати своїй доньці. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін, з урахуванням того, що у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок утримувати дитину є в рівній мірі обовязком як батька, так і матері, інших обставин, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved