Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.11.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1412, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе. Дитина проживає із нею. Зазначила, що також з відповідача на її користь на утримання дитини слід стягувати аліменти на підставі рішення суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, але подала до суду електронною поштою заяву про розгляд справи за її відсутності, при участі її представника [PERSON] Вказувала, що позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Також, в заяві зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично припинені з початку 2020 року, позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », а також просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подачу позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи,\~ встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12.11.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1412. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу/. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з початку 2020 року і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились через відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями. У зв`язку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сім`ї. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір за вимогою про розірвання шлюбу на користь позивача. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін\~ [INFO] народився син, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та цей обов`язок лежить на обох з батьків, суд, з урахуванням інтересів дитини, задовольняє позов в цій частині і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір за вимогою про стягнення аліментів на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: approved