Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 700 гривень щомісячно, зокрема по 350 грн. на кожну дитину. Позивач подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На судовий розгляд відповідач не надав суду доказів, що він є інвалідом, має на утриманні непрацездатних дружину, батьків, а також документи, які підтверджують, що він працює та має регулярний дохід. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює, не отримує постійного доходу, тому суд прийшов до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог, котре не суперечить ні інтересам сторін, ні інтересам дітей, а тому приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання дітей в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, який не є надмірним з точки зору звичайних потреб дітей та матеріальної спроможності відповідача з огляду на його молодий вік та повну працездатність. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved