Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, по якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи від дня пред»явлення позову і до виповнення сином повноліття. На обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2015 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав до суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 5/. Сторони у справі разом не проживають, неповнолітня дитина проживає з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач аліменти не сплачує та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті засоби захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановленні законом, або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як встановлено судом при розгляді справи, між сторонами немає. За правилом, встановленим ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON], 31.12.2013 року він був звільнений з посади водія ДП «Центр державного земельного кадастру» у зв»язку з закінченням строку трудового договору /а.с. 23/. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відомості про наявний у нього на теперішній час дохід, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч.4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати між сторонами та покладає їх на відповідача. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст. 80, ст. 180-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved