Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 24 грудня 2010 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 484. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як на протязі останнього часу їхнього подружнього життя вони живуть як чужі. Позивач вважає, що немає взаєморозуміння, поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки. Сімейні відносини поновленню не підлягають, проти строку на примирення заперечує. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, ухвалити рішення по справі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 грудня 2010 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 484. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Пономаренко» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 24 грудня 2010 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 26 серпня 2011 року). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та різні погляди на життя. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище «[PERSON]» без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved