overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сім'я розпалась на початку січня 2017 рок, спільно не мешкають. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй шлюбне прізвище. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала, оскільки причин для примирення немає, спільно з відповідачем не мешкають з 08 січня 2017 року, спільні претензії відсутні. Відповідач також надав заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав та розірвання шлюбу погодився. Претензій до позивача не має. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши думки учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 травня 2009 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 95, що підтверджується оригіналом свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.6), яка мешкає з позивачкою. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають від початку січня місяця 2017 року, родина фактично розпалась. Причин, які б дали суду підстави вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у поданій нею позовній заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спільно не мешкають. Сторони мають двох неповнолітній дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, оскільки причин для примирення немає, спільно з відповідачем вони не мешкають з 2013 року. Відповідач також надав заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав. Майнового спору та спору про місце проживання дітей немає. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши думки учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 вересня 2004 року між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 55, що підтверджується оригіналом свідоцтва серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області (а.с.3). Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.13,14), які мешкають з позивачем. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають з 2013 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у поданій нею позовній заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, спільно не мешкають. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Відповідач також надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнав повністю, оскільки з позивачем вони спільно не мешкають з серпня місяця 2015 року, майновий спір та спір з приводу місця проживання дитини відсутні. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 11 травня 2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 41, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.5), мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.5), який мешкає з позивачем. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з травня місяця 2015 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У шлюбі позивач прізвище не змінювала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, спільно не мешкають. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір відсутній. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, на розірванні шлюбу наполягала, оскільки спільно з відповідачем вони не мешкають з 2012 року та родина фактично розпалася. Матеріальні претензії відсутні. У матеріалах справи є оригінал складеного 07.05.2016 року в місті Карачі [PERSON] свідоцтва про відсутність заперечень з боку відповідача, який є громадянином [PERSON], з нотаріально засвідченим перекладом українською мовою, про те, що [PERSON], син [PERSON] Бакша, дає свою згоду на розірвання шлюбу з [PERSON] у відповідних установах без його участі, заперечень не має ( а.с.6-10). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 березня 2010 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 286, що підтверджується оригіналом свідоцтва (а.с.3), спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують і спільно не мешкають з 2012 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У шлюбі позивач прізвище не змінювала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, оскільки причин для примирення немає, родина фактично розпалась з січня 2016 року. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Відповідач також надав до суду заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, майновий спір та спір з приводу місця проживання дитини відсутні. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши думки учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 квітня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 01, що підтверджується оригіналом свідоцтва, виданого Виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області (а.с.3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.6), яка мешкає з позивачем. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають з січня місяця 2016 року, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами на час розгляду справи в суді відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач вказала у позові, що не бажає змінювати шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір відсутній. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позов і просила суд задовольнити. На розірванні шлюбу наполягала, посилаючись на неможливість подальшого збереження родини. Відповідач у судовому засіданні на розірвання шлюбу погодився. Заслухавши учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10 лютого 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 01, що підтверджується оригіналом свідоцтва, виданого Курилівською сільською радою Куп'янського району Харківської області (а.с.5). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір на час розгляду справи в суді відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У позові [PERSON], що було підтверджено нею і в судовому засіданні, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Оскільки позов обґрунтований і підлягає задоволенню, то згідно положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею згідно квитанції (а.с.1) за подання даного позову до суду судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася діти донька [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дитини не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. В судове засідання позивач, [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач по справі, [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги в розмірі 1000 грн. аліментів щомісячно визнав. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає регулярно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, то суд стягує з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягування від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнення просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На теперішній час в Московському районному суді м. Харкова розглядається справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них народилася донька, яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала, справу прохала розглядати за її відсутності та відсутності її представника. Відповідач надав суду заперечення, в яких зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, справу прохав розглядати за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1997 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень, встановлено ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік». При визначені розміру аліментів, суд враховує прожитковий мінімум дітей та рівність зобовязань щодо утримання дітей. Враховуючи, що відповідач визнає позов на суму 800 грн. щомісячного стягнення аліментів на утримання доньки, то суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову у розмірі визнаного відповідачем. Позивачем не надано доказів щодо можливості сплати аліментів відповідачем у розмірі 4000 грн. щомісячно. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial