Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 20 березня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції під актовим записом №106. Від вказаного шлюбу вони мають дитину, [PERSON] [PERSON], 29 грудня 2013 року, який проживає з нею. Подружні відносини тривали по квітень 2014 року, відповідач не надавав підтримки, вчиняв сварки, наносив їй тілесні ушкодження. З кінця квітня вони разом не проживають, на примирення вона не згодна, оскільки вважає, що шлюб розпався остаточно. У звязку з цим вона просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась. У позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення повісток про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та сторінці Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомив. Заперечень на позов ним надано не було. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 178991, виданого 20 березня 2014 року, позивач та відповідач з 20 березня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції під актовим записом № 106 (а.с. 20). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №304878, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції (а.с.7). Спору щодо визначення місця проживання дитини немає. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ч. 3 ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата взаєморозуміння та поваги. З 2015 року сторони разом не проживають, фактично сімя припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу неможливе, позивач вважає, що перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини\~або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя\~власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні\~шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги,\~взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач\~не\~має\~намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що\~причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне\~життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок\~чого шлюб підлягає розірванню. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704, 80 грн, згідно квитанції від 27.03.2018 року №14 (а.с.1). На підставі викладеного, ст.ст.109, 110,112,114\~\~СК\~України,

Outcome: approved