Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «КийБуд» та просила зобов`язати ТОВ «КийБуд» виконати умови договору 14-21/08-В резервування приміщення від 21.07.20018 року шляхом укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу квартири в будинку в [ADDRESS] та прийняття у рахунок оплати квартири облігацій у кількості 6504 штук. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір 14-21/08-В резервування приміщення Відповідно до преамбули договору він укладений з метою реалізації права на обрання приміщення (права власності на приміщення) в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке позивач має право придбати у відповідача в рахунок дострокового викупу облігацій, емітованих відповідачем і належних на праві власності позивачу. Об`єктом за договором виступає квартира в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , житловий комплекс комплексі « Відрада » (пункт 3.1). Відповідно до п. 4.1 договору об`єкт може бути придбаний позивачем на умовах та в строки, передбачені інформацією про випуск облігацій ТОВ «КийБуд», зареєстрована 24 червня 2005 року (свідоцтво про реєстрацію випуску №123/2/05 від 24.06.2005 року) та цим договором. Відповідно до пунктів 5.3, 5.4., 5.5. договору відповідач зобов`язаний отримати документи про право власності на об`єкт та інші документи, необхідні для відчуження об`єкту протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту введення будинку в експлуатацію. Відповідач протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання документів про право власності на об`єкт зобов`язаний повідомити позивача про можливість пред`явлення облігацій до дострокового викупу та укладення купівлі-продажу (міни). В зв`язку з тим, що будинок, який знаходиться за адресою, визначеною в договорі був введений відповідачем в експлуатацію 12.07.2016 року, однак, жодного повідомлення від відповідача позивачем отримано не було, позивач звернулась до відповідача листом з проханням надати інформацію щодо можливості придбання у власність квартири, яка була за нею зарезервована відповідно до договору. Листом від 07.04.2017 року відповідач запросив позивача для проведення переговорів для вирішення питань викладених у заяві позивача. 19.04.2017 року о 10.00 позивач прибула до офісу відповідача, в ході проведеної зустрічі їй було запропоновано варіанти щодо урегулювання питань піднятих в заяві. Однак, обраний позивачем варіант, що був запропонований представниками відповідача, реалізований не був. Позивач повторно звернулась до відповідача з вимогами негайно виконати умови договору та укласти з нею договір купівлі-продажу квартири; у рахунок оплати квартири прийняти облігації у кількості 6504 штук. У відповідь на свою заяву позивач отримала лист відповідача від 07.09.2017 року №483 в якому відповідач зазначив про те, що в нього відсутні будь-які передумови для направлення повідомлення про можливість дострокового викупу облігацій та укладення договору купівлі-продажу в зв`язку з тим, що інвестиційний договір між ТОВ «КийБуд» та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією втратив чинність. Доводи відповідача не заслуговують на увагу, та, на думку позивача, він зобов`язаний виконати умови договору, оскільки договір не містить жодного посилання на інвестиційний договір, укладений між ТОВ «КийБуд» та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією та не визначає дійсність чи недійсність (наявність чи його відсутність) як обставину, яка впливає на зобов`язання сторін за договором. Отже, умови договору є обов`язковими для виконання відповідачем. На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 09.01.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 18.10.2018 року від відповідача ТОВ «КийБуд» надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що всі дозвільні документи будівництва втратили свою чинність у зв`язку з ліквідацією замовника будівництва, будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому позивач здійснила резервування квартири [ADDRESS] не відбулось, а отже у ТОВ «КийБуд» не виникло право власності на зазначену квартиру. За таких обставин виконати всі взяті на себе зобов`язання за договором, в тому числі укласти з позивачем договір купівлі-продажу квартири для ТОВ «КийБуд» не вбачається можливим. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 06.11.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій вона зазначила, що посилання у відзиві є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2018 року розгляд справи призначено у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.03.2019 року головуючим у справі визначено суддю Оксюту Т.Г. 08.07.2019 року у судовому засіданні прийнято зустрічну позовну заяву від представника ТОВ «КийБуд» в якій він просив визнати припиненим договір від 21.07.2008 року про резервування приміщення №14-21/08-В укладений між [PERSON] та ТОВ «КийБуд», на підставі ст. 607 ЦК України через неможливість його виконання у зв`язку із обставинами, за які жодна із сторін не відповідає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між [PERSON] до ТОВ «КийБуд» було укладено договір від 21.07.2008 року про резервування приміщення №14-21/08-В, а саме квартири за [ADDRESS] , житловий комплекс « Відрада ». Будівництво будинку в якому для відповідача було зарезервовано квартиру, планувало ТОВ «КийБуд» здійснювати на підставі Генерального інвестиційного договору №3 від 04.04.2003 року на виконання робіт з будівництва об`єктів житлового призначення, укладеного між ТОВ «КийБуд» та Солом`янською районною у м. Києві адміністрацією. Згідно з умовами інвестиційного договору Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація стала замовником будівництва, а ТОВ «КийБуд» інспектором будівництва, яке планувалось здійснювати на підставі інвестиційного договору. В подальшому, на підставі розпорядження №787 від 30.09.2010 року виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про організаційно-правові заходи, пов`язані із виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 року №7/4819 «Про питання організації управління районами у м. Києві» Солом`янська районна у м. Києві адміністрація 14.09.2011 року була ліквідована без визначення правонаступника. Після ліквідації Солом`янської районної у м. Києві адміністрації жодна юридична особа не була визначена правонаступником. А отже, відповідно до положень ст. 609 ЦК України інвестиційний договір припинив свою дію з 14.09.2011 року. Як наслідок всі зобов`язання взяти Солом`янською районною у м. Києві адміністрацією щодо будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та інших об`єктів будівництва за інвестиційним договором втратили чинність. Враховуючи ту обставину, що всі необхідні дозвільні документи на будівництво втратили свою чинність у зв`язку з ліквідацією замовника будівництва, будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому позивач здійснила резервування квартири [ADDRESS] не відбулося, а отже у ТОВ «КийБуд» не виникло право власності на зазначену квартиру. За таких обставин виконати взяті на себе зобов`язання за договором, в тому числі укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, для ТОВ «КийБуд» не вбачається можливим. На підставі викладеного, просив зустрічний позов задовольнити. 16.07.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому вона заперечувала проти зустрічного позову посилаючись на те, що інвестиційний договір, на який посилається відповідач за первісним позовом, був укладений між ним та Солом`янською районною у м. Києві державною адміністрацією, а тому такий договір породжує права та обов`язки лише для вказаних вище сторін договору. Інвестиційний договір не стосується взаємних прав та обов`язків позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом, оскільки такі права та обов`язки виникли на підставі іншого правочину. ТОВ «КИЙБУД» взяло на себе зобов`язання перед позивачем за первісним позовом на підставі договору 14-21/08-В резервування приміщення від 21.07.2008 року. Крім цього, у вказаному договорі резервування відсутні такі підстави для його припинення, як припинення дії інвестиційного договору, а тому договір резервування продовжує діяти та має бути виконаний відповідачем за первісним позовом у повному обсязі. Крім того, інвестиційний договір фактично не припинив свою дію з ліквідацією Солом`янської районної у м. Києві державною адміністрацією. Так, рішенням від 29.11.2012 року № 555/8839 Київська міська рада передала в оренду відповідачу за первісним позовом земельну ділянку, на якій зводився будинок, що був предметом інвестиційного договору та договору резервування, для закінчення будівництва. Пунктом 2.5. вказаного рішення Київська міська рада зобов`язала відповідача за первісним позовом виконати вимоги інвестиційного договору. Аналогічні положення містяться і в договорі оренди вказаної земельної ділянки від 19.08.2013 року, укладеного між відповідачем за первісним позовом та Київською міською радою, копію якого надав сам відповідач за первісним позовом разом із відзивом на первісний позов (п. 8.3.). Вказані положення рішення Київської міської ради та договору оренди земельної ділянки не були оскаржені відповідачем за первісним позовом та залишаються чинними і по даний час. Інвестиційний договір свою дію не припинив, а у відповідача за первісним позовом залишилися зобов`язання на підставі вказаного договору, які останній прийняв та фактично визнав, уклавши договір оренди земельної ділянки. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. Від представника позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі [PERSON] . Позовні вимоги за первісним позовом підтримав, у зустрічному позові просив відмовити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом,, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 21.07.2008 року між [PERSON] та ТОВ «КийБуд» було укладено договір 14-21/08-В резервування приміщення, відповідно до преамбули якого він укладений з метою реалізації права на обрання приміщення (права власності на приміщення) в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке [PERSON] має право придбати у ТОВ «КийБуд» в рахунок дострокового викупу облігацій, емітованих ТОВ «КийБуд» і належних на праві власності [PERSON] . Відповідно до п. 2.1 договору ТОВ «КийБуд» здійснює закріплення (резервування) об`єкту та сприяє [PERSON] у реалізації її права власника облігацій на придбання об`єкту, а [PERSON] зобов`язується добросовісно користуватись наданими їй правами, що виникають у зв`язку з закріпленням (резервуванням) об`єкту, та належним чином виконувати обов`язки за Договором. Об`єктом за договором виступає квартира в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , житловий комплекс комплексі « Відрада » (пункт 3.1.). Відповідно до п. 4.1. договору об`єкт може бути придбаний [PERSON] на умовах та в строки, передбачені інформацією про випуск облігацій ТОВ «КийБуд», зареєстрована 24 червня 2005 року (свідоцтво про реєстрацію випуску №123/2/05 від 24.06.2005 року) та цим договором. Відповідно до пунктів 5.3, 5.4., 5.5. договору ТОВ «КийБуд» зобов`язаний отримати документи про право власності на об`єкт та інші документи, необхідні для відчуження об`єкту протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту введення будинку в експлуатацію. ТОВ «КийБуд» протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання документів про право власності на об`єкт зобов`язаний повідомити [PERSON] про можливість пред`явлення облігацій до дострокового викупу та укладення купівлі-продажу (міни). По факту пред`явлення [PERSON] облігацій до дострокового викупу, ТОВ «КийБуд» зобов`язаний в строки та на умовах, передбачених інформацією, цим договором та договором купівлі-продажу передати [PERSON] об`єкт. Пункт 3.4. договору визначає термін закінчення будівництва 4 квартал 2010 року. Пунктом 11.12. інформації встановлений термін дострокового викупу облігацій - протягом трьох місяців з моменту здачі житлових/нежитлових приміщень, на придбання яких власник облігацій отримав право, - в експлуатацію. В зв`язку з тим, що будинок, який знаходиться за адресою, визначеною в договорі був введений відповідачем в експлуатацію 12.07.2016 року, однак, жодного повідомлення від ТОВ «КийБуд» [PERSON] отримано не було, остання звернулась до Товариства з листом проханням надати інформацію щодо можливості придбання у власність квартири, яка була за нею зарезервована відповідно до договору. Листом від 07.04.2017 року ТОВ «КийБуд» запросив [PERSON] для проведення переговорів для вирішення питань викладених у заяві [PERSON] 19.04.2017 року о 10.00 [PERSON] прибула до офісу ТОВ «КийБуд» за адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе 7-В офіс 94, в ході проведеної зустрічі їй було запропоновано варіанти щодо урегулювання питань піднятих в заяві. Однак, обраний [PERSON] варіант, що був запропонований представниками ТОВ «КийБуд», реалізований не був. [PERSON] повторно звернулась до ТОВ «КийБуд» з вимогами негайно виконати умови договору та укласти зі нею договір купівлі-продажу квартири; у рахунок оплати квартири прийняти облігації у кількості 6504 штук. У відповідь на свою заяву [PERSON] отримала лист ТОВ «КийБуд» від 07.09.2017 року №483 в якому Товариство зазначило про те, що в нього відсутні будь-які передумови для направлення повідомлення про можливість дострокового викупу облігацій та укладення договору купівлі-продажу в зв`язку з тим, що інвестиційний договір між ТОВ «КийБуд» та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією втратив чинність. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом вважає, що доводи відповідача не заслуговують на увагу, та він зобов`язаний виконати умови договору у зв`язку з чим просила зобов`язати ТОВ «КийБуд» виконати умови договору 14-21/08-В резервування приміщення від 21.07.20018 року шляхом укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу квартири в будинку в [ADDRESS] та прийняття у рахунок оплати квартири облігацій у кількості 6504 штук. В свою чергу, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ТОВ «КийБуд» заперечуючи проти вимог [PERSON] звернувся з зустрічної позовною заявою та просив визнати припиненим договір від 21.07.2008 року про резервування приміщення №14-21/08-В укладений між [PERSON] та ТОВ «КийБуд», на підставі ст. 607 ЦК України через неможливість його виконання у зв`язку з тим, що інвестиційний договір між ТОВ «КийБуд» та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією та всі дозвільні документи на будівництво втратили чинність. В зустрічній позовній заяві ТОВ «КийБуд» посилається на статтю 607 ЦК України, як на підставу задоволення зустрічного позову, відповідно до якої зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. З аналізу зазначеної норми вбачається, що під час розгляду даної категорії справ особа, що звернулася з такою позовною заявою повинна довести наявність відповідних обставин та те, що такі обставини та їх настання не залежали від позивача за таким позовом. Так, ТОВ «КийБуд» в зустрічній позовній заяві посилається на припинення дії Генерального інвестиційного договору № 3 від 04.04.2003 року на виконання робіт з будівництва об`єктів житлового призначення, у зв`язку із ліквідацією Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації. На думку ТОВ «КийБуд» це припинення дії інвестиційного договору зумовило припинення і договору резервування. Однак така позиція відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом не узгоджується з положеннями законодавства та фактичними обставинами справи. Положення ст. 629 ЦК передбачають, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Отже договір породжує права та обов`язки лише для його сторін. Інвестиційний договір, на який посилається ТОВ «КийБуд», був укладений між ним та Солом`янською районною у м. Києві державною адміністрацією, а тому такий договір породжує права та обов`язки лише для вказаних вище сторін договору. Інвестиційний договір не стосується взаємних прав та обов`язків [PERSON] , оскільки такі права та обов`язки виникли на підставі іншого правочину. ТОВ «КийБуд» взяло на себе зобов`язання перед [PERSON] на підставі договору 14-21/08-В резервування приміщення від 21.07.2008 року. Крім цього, у вказаному договорі резервування відсутні такі підстави для його припинення, як припинення дії інвестиційного договору, а тому договір резервування продовжує діяти та має бути виконаний відповідачем за первісним позовом у повному обсязі. Слід зазначити, що інвестиційний договір фактично не припинив свою дію з ліквідацією Солом`янської районної у м. Києві державною адміністрацією, з огляду на наступне. Так, рішенням від 29.11.2012 року № 555/8839 Київська міська рада передала в оренду відповідачу за первісним позовом земельну ділянку, на якій зводився будинок, що був предметом інвестиційного договору та договору резервування, для закінчення будівництва. Пунктом 2.5. вказаного рішення Київська міська рада зобов`язала ТОВ «КийБуд» виконати вимоги Інвестиційного договору. Аналогічні положення містяться і в договорі оренди вказаної земельної ділянки від 19.08.2013 року, укладеного між ТОВ «КийБуд» та Київською міською радою (п. 8.3.). Варто звернути увагу на те, що вказані положення рішення Київської міської ради та договору оренди земельної ділянки не були оскаржені ТОВ «КийБуд» та залишаються чинними і по даний час. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. З урахуванням вказаних положень законодавства вбачається, що Інвестиційний договір свою дію не припинив, а у ТОВ «КийБуд» залишилися зобов`язання на підставі вказаного договору, які останній прийняв та фактично визнав, уклавши договір оренди земельної ділянки. Таким чином, інвестиційний договір та договір резервування юридично не пов`язані між собою, а тому дія інвестиційного договору не впливає на дію договору резервування. Припинення дії інвестиційного договору, на що посилається ТОВ «КийБуд», не є обставиною, що унеможливлює виконання останнім зобов`язань перед [PERSON] , що передбачені договором резервування. А тому ст. 607 ЦК в даному випадку застосуванню не підлягає. Посилання ТОВ «КийБуд» на припинення дії інвестиційного договору, а отже і його зобов`язань за ним, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на Товариство були покладені обов`язки виконати умови вказаного договору рішенням Київської міської ради, а саме Товариство прийняло такі обов`язки уклавши договір оренди земельної ділянки та прийнявши таку земельну ділянку для закінчення будівництва. Отже, своїми діями визнав відсутність обставин, що унеможливлюють виконання інвестиційного договору та договору резервування. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи №390/34/17 у постанові від 10 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-22315сво18) зробив правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину. Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Верховний Суд при розгляді справи застосувала доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності. У ст. I-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Застосовуючи вказану правову позицію Верховного суду в даних правовідносинах необхідно зробити наступні висновки. На момент виникнення обставин, на які посилається ТОВ «КийБуд», останній був зобов`язаний врахувати наявні у нього зобов`язання перед [PERSON] на підставі вказаного вище договору резервування. ТОВ «КийБуд» здійснював добудову житлового будинку, квартиру в якому правомірно очікувала отримати [PERSON] , та яка була предметом договору резервування. Враховуючи те, що відповідача за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом був зобов`язаний виконати вимоги інвестиційного договору, позивач за первісним позовом розумно та справедливо покладалася на те, що ТОВ «КийБуд» виконає свої зобов`язання як за інвестиційним договором так і за договором резервування. В той же час, після завершення будівництва житлового будинку, ТОВ «КийБуд» не виконав свої зобов`язання, що передбачені вказаними вище пунктами договору резервування - 5.3.-5.5., 6.2. Таким чином, умисне невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за договором резервування, в той час як у нього була реальна можливість їх виконати, умисна відмова врегулювати спір в досудовому порядку та теперішнє твердження про припинення таких зобов`язань - є порушенням принципу добросовісності та чесної ділової практики. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3.1 договору 14-21/08-В резервування приміщення від 21.07.2008 року кількість облігацій, пред`явлення яких до дострокового викупу дає право на придбання об`єкту становить 6504. Відповідно до договору №В 375-Б 374; 2-75 купівлі-продажу цінних паперів від 07.08.2008 року, укладеного між [PERSON] , ЗАТ Інвестиційна компанія «Обрій Капітал» та ТОВ Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого фонду «КийБуд-Інвест», [PERSON] придбала 6504 облігацій, емітентом яких є ТОВ «КийБуд», які надають право на придбання квадратних метрів у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3.2. договору купівлі-продажу цінних паперів ціна 6504 облігацій становить 821130,00 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Стаття 15 ЦК України визначає, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, примусове виконання обов`язку в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову [PERSON] та про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ «КийБуд». Відповідно до Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації від 25 червня 2011 року № 1094, існувало три різновиди адрес: - адреса - ідентифікатор об`єкта нерухомого майна (за критеріями його місцезнаходження); - тимчасова адреса земельної ділянки - це адреса, яка використовується для тимчасової ідентифікації земельних ділянок, які у встановленому законом порядку надаються у власність, оренду та постійне користування; - будівельна адреса - це адреса, яка використовується для ідентифікації об`єктів нерухомого майна на період будівництва. Таким чином, адреса земельної ділянки, яка зазначена в договорі - бульвар Івана Лепсе, 7-9 є тимчасовою адресою земельної ділянки (визначеною згідно рішення Київської міської ради від 12 лютого 2004 року №59/1269), в подальшому була змінена згідно рішення Київської міської ради від 29 листопада 2012 року №555/8839 на адресу бульв . Івана Лепсе, 7-г (літера «А»). В подальшому, розпорядженням Солом`янської і місті Києві держаної адміністрації від 04.11.2016 №826 будинку було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 10 листопада 2016 року № 315/1319 «Про перейменування бульвару, вулиць, найменування площі та присвоєння імен скверам в місті Києві» бульвар Івана Лепсе було перейменована на бульвар Гавела Вацлава. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 8000,00 грн.

Outcome: approved