Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до Ватутінського міського суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що їхній спільний від шлюбу син, [PERSON], [INFO], перебуває на повному її утриманні та потребує матеріального забезпечення у зв'язку з тим, що відповідач добровільно коштів для цього не надає, тобто ухиляється від виконання батьківського обов'язку утримувати дитину до досягнення повноліття. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу за даним позовом розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно зі змістом ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до інформації Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тож копія позову з додатками та судові повістки на ім'я відповідача надсилались за вказаною адресою. Таким чином, відповідач, вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак повторно у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Заперечення щодо позовних вимог, заяви про визнання позову чи про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з'ясувавши всі її фактичні обставини, та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов частково суд виходить з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, 29.03.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів 2014 року складено відповідний актовий запис № 119. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін 18.04.2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 13.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, у якому його батьком вказано відповідача - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Відповідно до довідки № 291, виданої 19.05.2017 Ватутінським виробничим управлінням житлово-комунального господарства склад сім'ї [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] - син, [PERSON], [INFO], та чоловік, [PERSON], [INFO], який за вказаною адресою не зареєстрований. Станом на день подачі позову [PERSON], [INFO], який є спільним сином сторін, виповнилось повних 3 роки. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини 20.11.1989 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколу № 7 до неї, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року. Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: approved