Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на частку у спільному майні. Свої вимоги мотивує тим, що вона єдружиною [PERSON], шлюб з яким було зареєстровано 04.06.2010 року. [INFO] року [PERSON] помер. До спадкового майна після померлого [PERSON] входить квартира [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2010 року. До реєстрації шлюбу з [PERSON] вони фактично проживали з ним однією сім`єю з 2002 року. Факт проживання однією сім`єю з померлим підтверджується тим, що 27.01.2008 року вони були з ним повінчані у Храмі Святої Трійці. В період проживання однією сім`єю з 2008 року жоден з них в іншому шлюбі не перебував. Вважає, що майно, набуте в період спільного її проживання з [PERSON], є їх спільною сумісною власністю, в зв'язку з чим вона має право на ? частину спільного майна. Просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON]; визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної їх з [PERSON] сумісної власності; поділити квартиру на дві рівні частки - по ? частині кожному, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги і просила встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу з 2008 року по день смерті [PERSON], тобто по [INFO] року ; визнати квартиру [ADDRESS] об'єктом спільної їх з [PERSON] сумісної власності; поділити квартиру на дві рівні частки - по ? частині кожному, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовільнити. В судовому засіданні 17.04.2015року позивач пояснила, що спірна квартира була придбана за кошти [PERSON], виручені від продажу квартири [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому. В подальшому позивач надала пояснення про те, що частина коштів, виручених від продажу квартири [ADDRESS], була витрачена на лікування [PERSON], який тяжко хворів, а за решту коштів та її кошти вони придбали квартиру [ADDRESS]. Відповідач та його представник з позовом не згідні і пояснили, що померлий [PERSON] є батьком відповідача. З позивачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Про це йому було відомо зі слів батька. Проте ще у 2009 році були випадки, коли він телефонував батьку, а трубку брала позивач. Спірна квартира була придбана за особисті кошти [PERSON], які він отримав від продажу квартири [ADDRESS], в той же день, коли вона була продана. Крім того, при оформленні договору купівлі-продажу спірної квартири [PERSON] зазначав, що у зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває. Вважають, що спірна квартира не є спільною сумісною власністю [PERSON] та позивача і просять в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.04.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] придбав квартиру квартиру [ADDRESS] (а.с.12). В п.1.6 договору зазначено: «покупець повідомляє, що в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває. Заява аналогічного змісту міститься в копії матеріалів оформлення договору купівлі-продажу, надісланих на запит суду Шостою Київською державною нотаріальною конторою. З копії технічного паспорта на квартиру вбачається, що вона складається з однієї кімнати жилою площею 19 кв.м. Загальна площа квартири становить 35,6 кв.м (а.с.8,9). Як видно з копії довідки ф.№3, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація-103 Голосіївського району» 08.10.2014 року, станом на 08.10.2014 року власником рахунку в квартирі [ADDRESS] значиться [PERSON], який знятий з реєстраційного обліку. Інші особи в квартирі не зареєстровані ( а.с.18). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.19) вбачається, що шлюб між позивачем та [PERSON] був зареєстрований 04.06.2010 року. Як видно з копії свідоцтва про вінчання (а.с.22), позивач та [PERSON] обвінчалися в Храмі Святої Трійці Китаївської пустині 27.01.2008 року. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Свідок [PERSON] показала, що проживає в будинку 21 по пр-ту 40-річчя Жовтня в м.Києві по сусідству з позивачем. Їй відомо, що позивач проживала з [PERSON] однією сім`єю з 2008 року. [PERSON] ночував в квартирі позивача, вранці виходив і йшов на роботу. Разом вони робили ремонт, разом доглядали матір [PERSON] Приблизно у 2009 році [PERSON] переніс інсульт і позивач його доглядала, купувала ліки. Позивачу допомагали її діти. Свідок [PERSON] показала, що працює консьєржкою в будинку 21 по пр-ту 40-річчя Жовтня в м.Києві 3 2005року. Позивач з [PERSON] стали проживати по пр-ту 40-річчя Жовтня в 2008 році. Вони весь час ходили разом. Приблизно в 2012 році [PERSON] захворів і позивач його доглядала, наймала медсестру, щоб робила уколи. Свідок [PERSON] показала, що знайома з позивачем з 2002 року. Їх чоловіки були товаришами і разом працювали. Вони часто ходили один до одного в гості, разом святкували дні народження. Повінчалися позивач із [PERSON] в 2008році. [PERSON] хворів на цукровий діабет і часто з позивачем приходив до них додому міряти цукор. Їй відомо, що приблизно в 2008 році перша дружина [PERSON] подала заяву на стягнення аліментів. В цей період він приносив заробітну плату близько 400 грн. Потім на фоні стресу у [PERSON] стався інсульт, з приводу чого він перебував у стаціонарі. Позивач постійно була біля нього. Після виходу з лікарні у [PERSON] виявили цироз печінки. З цього часу він весь час був на медикаментах. Гроші на його лікування позивач позичала у своїх дітей. В ході розмов із [PERSON] в 2008-2009 роках їй стало відомо, що він мав намір продати квартиру на вул.Волгоградській і половину коштів віддати позивачу, щоб вона розрахувалась з боргами, так як незручно було перед дітьми. Крім того, з ними жила мати [PERSON] Коли [PERSON] продав квартиру, то розповідав, що половину суми віддав позивачу, а позивач розповідала, що за спільні кошти вони купили квартиру в районі станції метро «Деміївська». Про квартиру на вул.Волгоградській [PERSON] розповідав, що гроші на її купівлю йому дали його батьки. Свідок [PERSON] показала, що вона є матір`ю відповідача та колишньою дружиною померлого [PERSON], з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі до 1992 року, а фактично вони продовжували проживати разом до 2000 року. Квартира на вул.Волгоградській була придбана у 1996 року за їх спільні кошти, а оформлена на [PERSON], так як вони домовилися, що [PERSON] випишеться з квартири по вул.Приозерній, в якій вони проживали разом в період шлюбу. В подальшому вони продовжували спілкуватися; у сина з батьком були теплі відносини. Приблизно в 2009 році [PERSON] розповідав їй, що має намір продати квартиру по вул.Волгорадській, а потім повідомив,що одружився. На дні народження сина [PERSON] сказав, що квартира, яку він придбав, залишиться синові і що позивач про це знає. Коли вона провідувала [PERSON] в лікарні, він також твердо обіцяв, що квартира залищиться сину. Свідок [PERSON] показала, що їй відомо, що позивач проживала разом із [PERSON] та вела з ним спільне господарство з 2002 року. В 2009 році [PERSON] захворів на цироз печінки та цукровий діабет. Разом з позивачем вони часто позичали у неї гроші. Потім [PERSON] вирішив продати квартиру на вул.Волгоградській, так як йому потрібно було лікуватись. На залищок коштів від продажу квартири та на кошти дітей позивача вони купили квартиру на вул.Деміївській. Свідок [PERSON] показала, що позивач - її тітка. Вони живуть поряд і часто спілкуються, ходять одна до одної в гості. Їй відомо, що з [PERSON] позивач проживала однією сім`єю з 2002 року. Коли [PERSON] захворів, потрібні були великі суми грошей на лікування та переливання крові. Їм довелося продати квартиру на вул.Волгоградській. [PERSON] сам просив позичити гроші на лікування та обіцяв, що продасть квартиру і поверне борги. При оформленні договору купівлі-продажу квартири на вул.Деміївській вона присутня не була, але знає, що гроші на квартиру давала її двоюрідна сестра [PERSON] - донька позивача. Чому договір не був оформлений на [PERSON], їй не відомо. Свідок [PERSON] показала, що вона є хрещеною матір`ю відповідача. В 2008 році [PERSON] влаштував її на роботу в ТОВ «Новобудова», де сам працював, і часто до неї заходив. В 2010 році він розповідав їй, що продав квартиру на вул.Волгоградській і купив квартиру на вул.Деміївській. При цьому говорив, що сина він не залишить. В лютому 2014року вони зустрічалися на дні народження відповідача і [PERSON] тоді говорив, що квартиру має успадкувати син, а щодо позивача - в нього був хороший будинок в селі. Квартира на вул.Волгоградській була куплена [PERSON] - матір`ю відповідача та колишньою дружиною [PERSON], які вона мала від свого бізнесу (торгівля рибою). Свідок [PERSON] показала, що вона добре знала сім`ю [PERSON] ще до народження сина. Коли народився син, [PERSON] почав випивати. Син хворів і [PERSON] змушена була працювати на базарі. Квартира на Солом`янці була куплена [PERSON] за 12000 грн. Вона тоді позичила [PERSON] 2000 грн. Коли [PERSON] захворів, вона декілька разів разом із [PERSON] та відповідачем відвідувала його у лікарні. Вони цікавилися, що буде з квартирою по вул.Деміївській і [PERSON] їх заспокоював, обіцяв, що квартира залишиться сину, мовляв, він продав ту квартиру і за ті самі гроші купив цю. В лютому 2014 року вона бачила [PERSON] на дні народження відповідача, і там він підтвердив свої слова. Стан здоров`я його був поганий. Ст.3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст.74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1)майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], копією свідоцтва про вінчання. Відповідач та свідок [PERSON] також не заперечували факт спільного проживання [PERSON] з позивачем до реєстрації їх шлюбу. Отже, факт проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу з 2008 року судом встановлений. Що стосується вимог позивача про визнання об'єктом спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] та її поділ, то вони задоволенню не підлягають, так як згідно договору купівлі продажу квартири від 15.04.2010 року, спірна квартира оформлена на [PERSON]. Доводи позивача стосовно того, що квартира була придбана на їх з [PERSON] спільні кошти, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються тим, що в той самий день, коли була придбана спірна квартира, тобто 15.04.2010 року, [PERSON] була продана квартира [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1996 року. Продаж квартири [ADDRESS] було вчинено за 530640 грн, що згідно курсу НБУ на день посвідчення договору становило 67000 доларів США. і про що зазначено в п.п.3,4 договору. Суд вважає, що ціна, за якою було фактично здійснено наступну купівлю спірної квартири, визначена у договорі про завдаток №z-010/223 від 22.03.2010 року, укладеному між позивачем та [PERSON], згідно якого позивач внесла завдаток за спірну квартиру в розмірі 16000 грн (еквівалент 2000 доларів США). При цьому в п.1.1 договору про завдаток зазначено, що продавець згідний продати, а покупець - купити квартиру [ADDRESS] за 464000 грн, що становить еквівалент 58000 доларів США. Суд вважає, що ціна договору, зазначена в п.2.1 договору купівлі-продажу від 15.04.2010 року, а саме 43800 грн сторонами договору була свідомо занижена та визначена на підставі довідки-характеристики БТІ від 30.03.2010 року, що випливає з п.2.3 договору. Що стосується завдатку на спірну квартиру, то сам по собі факт внесення його позивачем не означає, що сума завдатку є особистими коштами позивача. Те, що в договорі про завдаток позивач іменується як покупець, теж не є доказом її участі у придбанні спірного майна, так як договір про завдаток є лише попереднім договором, а в подальшому квартира була оформлена на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири. Таким чином твердження позивача з приводу того, що кошти, виручені від продажу квартири на вул.Волгоградській були частково витрачені на лікування [PERSON], а для придбання спірної квартири залучені її особисті кошти, є нелогічними, так як різниця між проданою та придбаною квартирами становить 66640 грн або 9000 доларів США, і ця сума різниці могла бути витрачена на лікування [PERSON] Покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що для придбання спірної квартири залучалися кошти дітей позивача, суд оцінює критично, так як зазначені свідки є близькими друзями та родичами позивача, а тому зацікавлені у вирішенні справи на її користь. Таким чином факт придбання спірної квартири за спільні кошти позивача з померлим [PERSON] не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання спірної квартири об'єктом спільної сумісної власності, її поділ та визнання права власності на її частину. Відмовляючи позивачу в позові, суд на підставі ст.88ЦПК України вважає за необхідне достягнути з неї суму судового збору, яка при подачі позову була сплачена у розмірі 487 грн 20 коп, виходячи з ціни позову 21900 грн (43800 грн: :2). Фактично ціну позову становить половина суми, за яку було придбано спірну квартиру, тобто 232000 грн (464000 грн : 2), а сума судового збору, яка мала бути сплачена при подачі позову, становить 2320 грн (232000:100). Отже, з позивача слід стягнути на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1832 грн 80 коп (2320грн - 487 грн 20 коп). Враховуючи наведене та

Outcome: approved