Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач звернулася в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та додаткових витрат на утримання дитини зазначивши, що у Кіровському відділі ДВС Кіровоградського МУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-3881-2008 від 19.09.2011 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.07.2011 року, на утримання сина [PERSON], до його повноліття - [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з причини неналежного виконання відповідачем рішення суду про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], за станом на 01.07.2015 року сума неустойки по аліментам склала 9753,84 грн. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 12 813, 70 грн. Крім того, позивач зазначила, що син [PERSON] навчається в школі сучасного спортивного танцю, за що вона сплачує кошти та додатково витрачає кошти на придбання спеціального спортивного одягу і взуття, а також здійснює оплату відвідування репетитора з англійської мови, проводить оплати в фонди класу та школи, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь додаткові витрати на розвиток здібностей дитини у розмірі 1 700,00 грн. на рік. Вважаючи порушеними свої права та інтереси позивач з даним позовом звернулася до суду. Позивач та її представник у судове засідання з`явилися, надали пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Представник третьої особи у судове засідання з`явився, надав копії розрахунків заборгованості по аліментах. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 березня 2007 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записано позивача та відповідача. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивача стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.07.2011 року, на утримання сина [PERSON], до його повноліття - [INFO] року. Таким чином, аліменти є щомісячними платежами. Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений рішенням суду строк, аліменти на користь позивача на утримання дитини, відповідачем сплачувалися не завжди своєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку державного виконавця від 09.09.2015 року (а. с. 44,45), загальний розмір боргу по аліментам, починаючи з жовтня 2014 року, склав 15 182,89 грн. Під час розгляду справи позивачем було визнано, що в червні 2015 року відповідачем на її користь, в рахунок погашення заборгованості по аліментам було переказано 500,00 грн. Тобто, загальна сума боргу по аліментам склала 14 682, 89 грн., про що також свідчить розрахунок позивача - а. с. 30 та розрахунок державного виконавця - а. с. 45. Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову просив здійснити запит до ПАТ комерційний банк «Приватбанк», оскільки стверджував, що він сплачував аліменти на користь стягувача через відділення ПАТ «Приватбанк». З інформації ПАТ комерційний банк «Приватбанк» ( а.с. 84-85) встановлено, що відповідачем на користь позивача було переказано: - 03.10.2014 року - 1 500,00 грн.; - 30.10.2014 року - 500,00 грн. - зараховано позивачу - 497, 50 грн.; - 19.02.2015 року - 498,00 грн. - зараховано позивачу - 495, 51 грн.; - 11.03.2015 року - 503,00 грн. - зараховано позивачу - 500, 48 грн.; - 30.05.2015 року - 503,00 грн. - зараховано позивачу - 500, 48 грн.; - та 27.06.2015 року - 503,00 грн. - зараховано позивачу - 500, 48 грн. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, відповідно до заявлених вимог, які позивачем обґрунтовуються несвоєчасною сплатою відповідачем аліментів до жовтня 2014 року та повною несплатою аліментів з жовтня 2014 року, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, беручи до уваги правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, за постановою у справі N 6-94 цс15, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) по аліментам, оскільки пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяць, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, виходячи з розрахунку заборгованості державного виконавця, з урахуванням наявних доказів у справі, розмір неустойки (пені) по аліментам вираховується наступним чином: - аліменти за жовтень 2014 року боржник повинен був сплатити в кінці жовтня (31.10.) - на початку листопада 2014 року. Таким чином за жовтень 2014 року неустойка (пеня) складає 65,73 грн.(709,55 грн. - 497,50 грн. переказаних через банк = 212,05 грн. х1%х31 день жовтня); - аліменти за листопад 2014 року боржник повинен був сплатити в кінці листопада (30.11.) - на початку грудня 2014 року. Таким чином за листопад 2014 року неустойка (пеня) складає 212,86 грн.(709,55 грн. х1%х30 днів листопада); - аліменти за грудень 2014 року боржник повинен був сплатити в кінці грудня (31.12.) - 2014 року - на початку січня 2015 року. Таким чином за грудень 2014 року неустойка (пеня) складає 219,96 грн.(709,55 грн. х1%х31 день грудня); - аліменти за січень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці січня (31.01.) - на початку лютого 2015 року. Таким чином за січень 2015 року неустойка (пеня) складає 219,96 грн.(709,55 грн. х1%х31 день січня); - аліменти за лютий 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці лютого (28.02) - на початку березня 2015 року. Таким чином за лютий 2015 року неустойка (пеня) складає 59,93 грн.(709,55 грн. - 495,51 грн. переказаних через банк = 214,04 грн. х1%х28 днів лютого); - аліменти за березень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці березня (31.03) - на початку квітня 2015 року. Таким чином за березень 2015 року неустойка (пеня) складає 64,81 грн.(709,55 грн. - 500,48 грн. переказаних через банк = 209,07 грн. х1%х31 день березня); - аліменти за квітень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці квітня (30.04) - на початку травня 2015 року. Таким чином за квітень 2015 року неустойка (пеня) складає 212,86 грн.(709,55 грн. х1%х30 днів квітня); - аліменти за травень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці травня (31.05) - на початку червня 2015 року. Таким чином за травень 2015 року неустойка (пеня) складає 64,81 грн.(709,55 грн. - 500,48 грн. переказаних через банк = 209,07 грн. х1%х31 день травня); - аліменти за червень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці червня (30.06.) - на початку липня 2015 року. Таким чином за червень 2015 року неустойка (пеня) складає 62,72 грн.(709,55 грн. - 500,48 грн. переказаних через банк = 209,07 грн. х1%х30 день червня); - аліменти за липень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці липня (31.07) - на початку серпня 2015 року. Таким чином за липень 2015 року неустойка (пеня) складає 219,96 грн.(709,55 грн. х1%х31 днів липня); - аліменти за серпень 2015 року боржник повинен був сплатити в кінці серпня (31.08) - на початку вересня 2015 року. Таким чином за серпень 2015 року неустойка (пеня) складає 219,96 грн.(709,55 грн. х1%х31 днів серпня). Разом з тим, суд встановив, що переказані відповідачем 03.10.2014 року на картку позивача 1 500,00 грн. є поточними аліментними платежами за вересень 2014 року, тому розглядаючи справу в межах позовних вимог, відповідно до яких позивач просить стягнути неустойку (пеню) з жовтня 2014 року, визначаючи розмір неустойки, суд не бере до уваги інформацію банку щодо переказу позивачу 1 500,00 грн. 03.10.2014 року Отже, сума неустойки (пені) за період з 01.11.2014 року по 31.08.2015 року склала 1623, 56 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦКУ розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням обставин справи, підстав для зменшення суми неустойки суд не вбачає. Водночас суд вважає обґрунтованою позовну вимогу позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В обґрунтування позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину позивачем надано довідку, з якої вбачається, що дитина сторін [PERSON] є учнем школи сучасного спортивного танцю, за відвідування занять в якій, позивач щомісячно сплачує кошти у розмірі 200,00 грн. Проти зазначеної вимоги позивач заперечень не надав. Таким чином суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial