Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 листопада 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що вона з 2009 року перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі. Від спільного проживання вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1200,00 грн. щомісячно до повноліття доньки. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та у встановленому законом способу і порядку, про причини неявки в суд не повідомив (а.с.9,19-21). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявних інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки вибір способу сплати аліментів залежить від конкретних обставин справи, зокрема ввід того, чи є заробіток (дохід) платника аліментів стабільним, який характер має його дохід (натуральна чи грошова форма), який порядок сплати є найбільш зручним для одержання аліментів тощо. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналогічне розяснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлений про дату слухання справи в судове засідання не зявився, заперечень проти позову та їх обґрунтування не надав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів. Однак з врахуванням матеріального становища відповідача та виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved