Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною донькою [PERSON] та відповідача, які перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1995 року та який був розірваний між ними 29 січня 1999 року. Після розлучення відповідач сплачував аліменти на користь матері позивача до досягнення останньою повноліття. Однак, з 01 вересня 2013 року позивач стала студенткою Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, де навчається на першому курсі денного відділення. Час закінчення навчання в університеті - 30 червня 2017 року. Так, позивач зазначає, що у зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки їй потрібно сплачувати за гуртожиток в якому вона проживає, купувати зошити та інші канцтовари, сплачувати за інтернет та харчування. При цьому, позивач отримує стипендію лише 720 грн. на місяці і інших доходів вона не має, а мати позивача, хоч і надає їй матеріальну допомогу, однак, враховуючи те, що вона працює вчителем і її середньомісячна зарплата становить лише 3 000 грн., не в змозі повністю забезпечити позивача в повному обсязі. Разом з тим, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати позивачу будь-яку матеріальну допомогу, хоча і має на це можливості, оскільки його середньомісячна зарплата становить 8 300 грн. На підставі зазначеного та оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення позивачем двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо сплати позивачу аліментів не заперечував, однак, не визнав тих обставин, які позивач зазначив у своїй позовній заяві і наголосив, що він ніколи не відмовляв позивачу в наданні їй матеріальної допомоги. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1995 року по 29 січня 1999 року, що також підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 3). [PERSON], [INFO], є донькою відповідача, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до Довідки від 06 листопада 2013 року № 2891, виданої Київським національним економічним університетом ім. Вадима Гетьмана, [PERSON] є студенткою першого курсу факультету економіки та управління, денної форми навчання. Час закінчення університету 30 червня 2017 рік (а.с. 6). Згідно довідки від 29 січня 2014 року за № 394 з 13 вересня 2013 року позивач зареєстрована у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з позовної заяви та наданих пояснень позивача в судовому засіданні, відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки у зв'язку з її навчанням не надає, в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення позивача між сторонами не є можливим. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Виходячи з позовних вимог позивача, розмір аліментів визначається судом в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 лютого 2014 року і до закінчення позивачем навчання, однак не довше досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В порядку, визначеному ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 300 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки понесення зазначених витрат та їх розумність не підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: approved