Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи його тим, що на підставі наказу прокурора Сумської області № 481к від 21.11.2008 року та договору № 4 від 19.12.2008 року їй, як працівнику прокуратури Сумської області у зв'язку з особливим характером трудових відносин на період роботи надано службову квартиру , яка складається з двох кімнат за адресою [ADDRESS]. В період отримання житла вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який на той час був працівником прокуратури Ковпаківського району м. Суми. У зв'язку з чим ордер на квартиру також видавався на [PERSON] та їх сина [PERSON], [INFO]. На підставі наказу прокурора Сумської області № 1460к від 27.11.2012 року [PERSON] звільнено з органів прокуратури за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КзПП. На підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 03.10.2013 року між нею та [PERSON] шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу з грудня 2013 року [PERSON] у квартирі за вказаною адресою фактично не проживає, не несе витрат по оплаті комунальних послуг, не цікавиться вказаним житлом. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, чим чинить їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням. Речей відповідача в квартирі нема, він не є членом родини позивача. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач з грудня 2013 року не проживає в спірній квартирі, не доглядає за нею, не приймає участі у проведенні поточних ремонтів та втратив до неї будь-який інтерес, в зв'язку з чим просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України зі згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення по справі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі наказу прокурора Сумської області № 481к від 21.11.2008 року та договору № 4 від 19.12.2008 року позивачу, як працівнику прокуратури Сумської області у зв'язку з особливим характером трудових відносин на період роботи надано службову квартиру , яка складається з двох кімнат за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-11) . В період отримання житла позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], ордер на квартиру видавався на чоловіка - [PERSON] та їх сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 03.10.2013 року між позивачем та [PERSON] шлюб розірвано (а.с.95-96) . В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2013 року [PERSON] у квартирі за вказаною адресою не проживає, не несе витрат по оплаті комунальних послуг, не цікавиться вказаним житлом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони розірвали шлюб у 2013 році, близько 2 років відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі, його речей в квартирі не має, часто ночувала в спірній квартирі , однак, відповідача у квартирі не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що часто буває в спірній квартирі, 2-3 рази на тиждень, [PERSON] не бачив більше року, його речей в квартирі не має, ходив зі школи забирав сина позивача , однак, відповідача в квартирі не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2001 року дружить з позивачем. В 2004 році вона вийшла заміж за [PERSON], часто приходила до них в гості, останній раз бачила [PERSON] 2-3 роки назад. Зі слів [PERSON] знає, що за комунальні послуги вона сплачує сама, речей відповідача в квартирі не бачила. Тому суд вважає, що позивачем доведена та обставина, що відповідач більш ніж один рік без поважних причин не проживає за адресою [ADDRESS]. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані ст.ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до положень яких, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] протягом тривалого часу не проживає в спірній квартирі, фактично втратив до неї інтерес, зазначеними діями відповідач порушує житлові права позивача, тому позов підлягає задоволенню та необхідно визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщення - квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved