Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], 17.08.2002 р. н., доньку - [PERSON], 15.06.2005 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, щомісяця, починаючи з 17.03.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач суму позову зменшила і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 550,00 грн. з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, але не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання малолітніх дітей, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ними повноліття. Судові витрати щодо сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи покласти на відповідача. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, але у судове засідання не з'явився і причину своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, розглянувши наявність у справі матеріалів та дослідивши їх, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.03.2002 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 17 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 17.08.2002 р. н., та доньку [PERSON], 06.04.2000 р. н., батьком яких у свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Протягом останнього часу відповідач ухилявся від виконання сімейних обовязків, відсторонився від виховання дітей. Шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені. Ніяким чином турботу про свою сімю відповідач не виявляє, життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем і відповідачем не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідач не є інвалідом і не має обмежень у працевлаштуванні за станом здоровя. Тому є підстави вважати, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги ст. ст. 1 та 2 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» № 2901-ІV від 22.09.2005 р., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховує положення, викладені в ст. 52 розділу VI «Особливі положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного та ст. ст. 180-182, 184-185, 191, 199 СК України,

Outcome: approved