Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , який є сином [PERSON] та [PERSON] , та які прийняли спадщину. [PERSON] протягом встановленого строку подав заяву на прийняття спадщини після смерті сина, однак не встиг її оформити, так як [INFO] . За життя [PERSON] [INFO] склав заповіт, яким заповідав на випадок своєї смерті їй (позивачу) на належне йому майно. 12.11.2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Арестович-Корнійчук О.М. із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] , до якої входить 1/8 частина квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Оскільки відповідач не надала оригінал правовстановлюючого документу на вказану квартиру, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що між сторонами наявний спір щодо іншого майна, де саме позивач не надає документи. Відповідач хотіла здійснити обмін частками квартир, однак позивач не погодилась. Пропонували позивачу провести обмін документами. Зауважив, що заповіт відповідач не оспорює, спорів по спірній квартирі немає. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана позовна заява зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 21.01.2020 року. 21.01.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 19.02.2020 року зареєстровано відзив на позовну заяву. 02.04.2020 року постановлено ухвалу про витребування доказів. 07.05.2020 року та 14.05.2020 року до суду надійшли витребувані документи. Ухвалою від 26.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Як установлено зі спадкової справи № 16/2016, відкритої приватним нотаріусом КМНО Герасименко Н.М., після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого приватним нотаріусом КМНО Арестович-Корнійчук О.М. відкрито спадкову справу № 5/2018. Із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] [INFO] склав заповіт, яким заповідав все своє майно [PERSON] . [INFO] та 27.06.2019 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину, окрім як на 1/8 частину спірної квартири у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який відповідач не надає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З копії спадкової справи встановлено, що позивач вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину кватири [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, який відповідач не надає ні позивачу, ні нотаріусу. Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що вона готова надати оригінал документу за умови надання позивачем оригіналу договору дарування частини квартири по [ADDRESS] . Дані заперечення судом не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать діючому законодавству України. З огляду на вище викладене, з урахуванням наданих доказів та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved