Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому з уточненням своїх позовних вимог посилається на те, що в зв'язку з ухиленням відповідача від своєчасної сплати аліментів на утримання дітей, виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до довідки державного виконавця складає 36 855, 65 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання не надає. В зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 19 104, 53 грн. за період з 22 січня 2012 року по 10 лютого 2014 року, а також судові витрати по справі, які складається з судового збору та витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2009 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, стягуючи аліменти на користь матері [PERSON], починаючи стягнення з 23 березня 2009 року /а.с.35/. В зв'язку з наявністю заборгованості по аліментах, яка станом на 09 грудня 2013 року вкладає 36 855,65 грн., з метою забезпечення належного виконання рішення суду постановою державного виконавця Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику /а.с.7/. Відповідно до довідки № В17 від 10 лютого 2014 року Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ заборгованість по сплаті аліментних платежів станом на 10 лютого 2014 року складає 38 429, 41 грн. /а.с.34/. Виконавчий лист № 2-3072 виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 12 травня 2009 року, стягнення розпочато з 23 березня 2009 року. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахування аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки судом встановлена заборгованість по сплаті аліментів, то відсутність своєї вини в її виникненні має доводити особа, яка сплачує аліменти. Саме в зв'язку з виникненням заборгованості по аліментах державним виконавцем було накладено арешт на майно відповідача. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума неустойки (пені), за період з 22 січня 2012 року по 10 лютого 2014 року за несвоєчасну сплату аліментів згідно ст. 196 СК України, на підставі довідки Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ № В17 від 10 лютого 2014 року, становить 19 104, 53 грн., яка розраховувалася наступним чином: Розмір неустойки = сума заборгованості х процент неустойки х кількість днів просрочки /а.с.11/. № п.п.місяць, рік виникнення заборгованості 2012 ріккількість днів в місяціРозмір заборгованості (пеня) грн.Сума заборгованості по аліментам грнвідсотки неустойки (пені)кількість днів просрочки1січень 2013222 855,40761,4413752лютий 2013282 642,20761,4413473березень312 406,15761,4413164квітень302 177,72761,4412865травень311 941,67761,4412556червень301 713,24761,4412257липень311 477,19761,4411948серпень311 241,15761,441.1639вересень301 012,72761,44113310жовтнень31776,67761,44110211листопад30 548,24761,4417212грудень31312,19761,4414113січень 2014 року3176,14761,4411014лютий 2014 10-271,9410 Всього, грн.: 19 104,5310170,66 Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 19 104, 53 грн. за період з 22 січня 2012 року по 10 лютого 2014 року задовольнити. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Так, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами те, що вона сплатила адвокату [PERSON] саме 1 450 грн. в рахунок правової допомоги та чи було сплачену зазначену суму грошових коштів взагалі, оскільки долучена до матеріалів справи довідка адвоката про сплату за роботу про надання юридичної допомоги з огляду на положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади систем розрахунків в Україні, Глави 74 ЦК України, Положення про ведення касових операцій в національній валюті в України (затв. Постановою НБУ від 15.12.2004 року № 637), Інструкції «Про безготівкові розрахунки в України в національній валюті» (затв. Постановою НБУ від 22.01.2004 року № 22), не є фінансовим платіжним документом та не підтверджує ані переказ, ані передачу грошових коштів. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial