overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.10.2007 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 283, посилаючись на те, що знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який на цей час проживає з нею. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено, з 2012 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Питання матеріального утримання дитини вирішено, відповідач сплачує аліменти на утримання сина на підставі судового рішення. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб, сімейне життя та ведення спільного господарства, що поступово призводило до погіршення стосунків та припинення шлюбних відносин. Зазначила, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, збереження шлюбу недоцільно. Спір по майну та житлу відсутній. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку /а.с. 18,19/, але в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності /а.с. 20, 21/. Позивач в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає відповідно до ст. 174 ЦПК України, проти розірвання шлюбу не заперечує. . За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року /а.с. 6/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Встановлено, що дитина проживає з позивачем /а.с.8/, аліменти на її утримання відповідач сплачує на підставі рішення суду. Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому враховується, що шлюбні стосунки між сторонами припинено тривалий час потому, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати відповідача, щомісячно, з дня подання заяви до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], 3-х років. Відповідач проти позову не заперечує, погоджується на стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки заробітної плати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На цей час вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, бюджет окремий. Стосунки між сторонами погіршилися, тому відповідач добровільно їй матеріальну допомогу не надає. Вона тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує щомісяця допомогу у розмірі 130 грн, іншого доходу не має, кошти, які отримує від управління соціального захисту, вона повністю витрачає на дитину. Відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату. У січні 2014 року рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів на утримання дитини, але вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони дійсно знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.32). Малолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує щомісяця допомогу у розмірі 130 грн. та одноразову допомогу по народженню у розмірі 1001,04 грн (а.с. 21, 22), потребує допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільний заробіток в розмірі 4595,30 грн. (а.с. 27), тому може надавати допомогу позивачу у запропонованому нею розмірі. При цьому суд враховує, що аліменти стягуються на утримання матері дитини, яка не працює, інших джерел для існування не має. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини з прав та обов'язків подружжя по утриманню, зокрема прав дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини – дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та його представник проти стягнення аліментів не заперечують, але відповідач не згоден з підставами позову, так як він намагався надавати допомогу на утримання дитини добровільно, але відповідач відмовляється від коштів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що з відповідачем вони знаходились у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім’єю з осені 2012 року. 17 жовтня 2013 року у неї народилася дочка [PERSON], у відношенні якої відповідач визнав себе батьком у встановленому законом порядку. З листопада 2013 року у них з відповідачем погіршилися стосунки і вони припинили проживання однією сім’єю. Малолітня дочка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, так як відповідач хоч і намагався допомагати, але допомогу пропонує нерегулярно і, на її думку, у недостатньому розмірі. Тому вона і хоче офіційно стягнути аліменти з відповідача та врегульовати конфлікт з його матір’ю. Вона тимчасово не працює, доглядає малолітню дочку та отримує державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн., тому коштів на утримання дитини у неї не вистачає. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, тому може сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дочки. Просить позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони підтримували шлюбні відносини з осені 2012 року по листопад 2013 року, що ними не оспорюється. Мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає з позивачем (а.с. 7). Встановлено, що позивач не працює, доглядає малолітню дитину, зі слів отримує допомогу в установленому законом розмірі, але коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує заробітну плату у середньому розмірі 4117,64 грн. (а.с. 22), інших осіб на утриманні не має, проти задоволення позовних вимог не заперечує, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти за даним позовом на утримання малолітньої дитини у запропонованому позивачем розмірі. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов’язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в судовому засіданні уточнила, та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки заробітної плати. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що з відповідачем вони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, і хоч вони проживають за однією адресою, діти останнім часом знаходяться на її утриманні, так як відповідач допомоги не надає. Вона бажає стягнути аліменти в судовому порядку, з тим, щоб гарантовано їх отримувати. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Встановлено, що позивач працює, отримує заробітну плату з розрахунку часової тарифної ставки 7,30 грн за годину (а.с. 12), коштів на утримання дітей у позивача не вистачає, діти потребують матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату у середньому розмірі 3860,64 грн. (а.с. 21), інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у запропонованому позивачем розмірі, з урахуванням уточнення позовних вимог. При цьому суд враховує, що відповідач проти уточнених позовних вимог не заперечує. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 31 серпня 2013 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Туря-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 17. Від даного шлюбу 18 березня 2014 року у них народив син [PERSON]. Однак, подружнє життя у них не склалося, в сім'ї постійно виникали сварки, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя. Під час сварок відповідач, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, спричиняє їй побої, ніде не працює, гроші у сім'ю не приносить, навпаки, неодноразово вже закладав її телефон у ломбард. На даний час питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, а тому просить шлюб між ними розірвати, а сина залишити на подальше утримання та виховання при ній. Крім цього, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Готра». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи. Крім цього, просила строк на примирення не надавати, оскільки питання розірвання шлюбу нею давно обдумане. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2013 року у виконкомі Турє-Реметівської сільської ради Перечинського районну Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне Берневек) [PERSON], [INFO], актовий запис № 17. Від даного шлюбу 18 березня 2014 року у них народився син [PERSON] (а. с. 4, 5). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на шлюб і сімю. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує наступним. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що раніше офіційно з відповідача стягувались аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. 10.10.2013 року її сину [PERSON] виповнилося 18 років, він став повнолітнім і стягнення аліментів на його утримання припинено. З 01.09.2011 року третя особа по справі навчається у Запорізькому авіаційному коледжі ім. О.Г. Івченка першого рівня акредитації третього курсу денного відділення, за бюджетною формою навчання. Строк навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року. Після припинення стягнення аліментів на її сина, як на неповнолітню дитину, її син [PERSON] продовжив навчання за межами міста Енергодар та потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків. На день звернення до суду весь тягар по матеріальному утриманню навчання покладено на плечі матері позивача по справі [PERSON] Просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання. Вважає, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Його доходи достатні для надання матеріальної допомоги сину, що продовжує навчання. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки № 159 від 18.01.2014 року, [PERSON], дійсно зараховано студентом Запорізького авіаційного коледжу ім. О.Г. Івченка першого рівня акредитації і навчається він на третьому курсі денного відділення за бюджетною формою навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року (а.с.48). Батько третьої особи, відповідач по справі має постійну роботу, працює на ЗАЕС, має постійний заробіток, та може надавати матеріальну допомогу позивачу. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача в розмірі стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача до закінчення навчання, то б то до 01.07.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, виникають постійні сварки та суперечки. Сімя фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 571. Прізвище позивача після одруження « Демченко».( а.с. 5). Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO].( а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2014 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, не працює та вчиняє бійки. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, не проживають разом з листопада 2012 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст..74 ЦПК України, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за відсутності суду не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 82. Прізвище відповідача після одруження « Россоха».( а.с.7). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO].( а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо з листопада 2012 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, оскільки їхній шлюб досить тривалий час носить формальний характер. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі спільне життя не склалося внаслідок втрати почуття поваги та кохання один до одного, в зв»язку з чим виникали постійні сварки та суперечки. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з 01.05.2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, через канцелярію 17.06.2015 року надав суду заяву в якій позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі та просила здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач також надав через канцелярію суду 17.06.2015 року заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 14 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 555. Прізвище позивача після одруження « Хоменко».( а.с. 6). Від цього шлюбу подружжя має дитину- Хоменко [PERSON], [INFO].( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам дитини, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved