Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 17 травня 2013 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Полтавець І.П. за реєстровим номером 106, за яким все належне майно вона заповіла позивачу. Про існування заповіту позивач дізналася лише 04 лютого 2014 року після чого звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено в зв'язку з пропуском строку. Тому позивач просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці. В судове засідання позивач не з*явилася, від предстаника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представники відповідача в судове засідання не з*явилися про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причин неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не з*явився про день ,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. 17 травня 2013 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Полтавець І.П. за реєстровим номером 106, за яким все належне майно вона заповіла позивачу. Про існування заповіту позивач дізналася лише 04 лютого 2014 року після чого звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11 лютого 2014 року постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в зв*язку з пропуском строку для звернення з заявою. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено вище, позивач дізналася про складений заповіт лише в лютому 2014 року, після чого одразу звернулася до нотаріальної контори. Отже строк на прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України був пропущений з поважних причин. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов*язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця не вчинення цих дій. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. З урахуванням вказаного суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], та встановлення строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в розмірі три місяця, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. При таких обставинах суд вважає можливим визнати причини пропуску терміну позивачем для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними, а тому їй потрібно надати додатковий строк для подачі вказаної заяви. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі Судові витрати розподілити відповідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved