Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд: - скасувати наказ №112-к від 19.11.2013р. про переведення її, головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель терміном на три місяці; - скасувати наказ № 118-од від 19.11.2013р. та визнати дійсними накази Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 30.04.2013р. №53-ОД та №54-ОД; - зобов'язати Відділ Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області відновити дію (чинність) наказів Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області №53-ОД та №54-ОД від 30.04.2013р. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, наказом №112-к від 19.11.2013р. її, головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, було переведено на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель терміном на три місяці. Враховуючи, що, згоди на зазначене переведення вона не надавала, а посада, на яку її було переведено, не відповідає її спеціальності, кваліфікації та посаді, обумовленої укладеним нею трудовим договором - вважає, що, вказане переведення є незаконним, та таким, що вчинено з порушенням ч.1 ст.32 КЗпП України, на підставі чого просить суд наказ про її переведення визнати незаконним та скасувати. Водночас, просить суд скасувати наказ №118-од від 19.11.2013р., яким відповідач визнав такими, що втратили чинність накази №53-ОД та №54-ОД від 30.04.2013р., за якими їй надавались повноваження державного кадастрового реєстратора, а також надавалось право застосовувати та використовувати електронний цифровий підпис при здійсненні повноважень державного кадастрового реєстратора. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача Саєнко С.М. позовні вимоги позивачки не визнав, посилаючись на те, що, фактично, згідно наказу №112-к від 19.11.2013р. відбулось не переведення позивачки з посади головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, а її переміщення на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель, при здійсненні якого згода працівника на вказане переміщення не вимагається. При цьому, зазначити у наказі про переміщення працівника - є неможливим, так як окремої норми КЗпП України, що регулює переміщення працівника на підприємстві, не передбачено. В судовому засіданні представники відповідача Жадан Ю.В. та Литвиненко Г.Ф. (кожен) позовні вимоги позивачки не визнали, посилаючись на обставини, зазначені представником відповідача Саєнко С.М. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Як встановлено судом в ході розгляду справи, наказом №16-к від 12.02.2013р. позивача [PERSON] призначено на посаду головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Наказом №112-к від 19.11.2013р. головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області - позивача [PERSON] переведено на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель терміном на три місяці. Не погоджуючись із вищевказаним переведенням, позивачка просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про її переведення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що, вказане переведення було здійснено без її згоди, а посада, на яку її було переведено, не відповідає спеціальності, кваліфікації та посаді, що обумовлена укладеним нею з відповідачем трудовим договором. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на те, що, фактично позивача було не переведено, а переміщено на посаду, яка відповідає посаді позивача, на підставі чого згоду на вищевказане переміщення відповідач від позивача не запитував. Згідно роз'яснень, наданих у п.31 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.1992р., відповідно до ст.32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. При цьому, як зазначено у п.12 Постанови Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» N 9 від 01.11.1996р., при розгляді трудових спорів судам слід мати на увазі, що ч.3 ст.43 Конституції використання примусової праці заборонено. У зв'язку з цим не можуть застосовуватись як такі, що суперечать Конституції, правила статей 32, 33, 34 КЗпП, відомчих положень чи статутів про дисципліну тощо, які передбачають можливість тимчасового переведення працівника без його згоди на іншу роботу в порядку дисциплінарного стягнення, у разі виробничої необхідності або простою, а також можливість виконання ним роботи, не передбаченої трудовим договором. Як встановлено судом в ході розгляду справи, для виконання покладених на позивача трудовим договором обов'язків, Наказом №54-ОД від 30.04.2013р. позивачці, як головному спеціалісту сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області було надано право застосування (використання) електронного цифрового підпису. Крім того, Наказом №53-ОД від 30.04.2013р. позивачку, як головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області було визначено відповідальною особою, що здійснює повноваження державного кадастрового реєстратора. У зв'язку із переведенням позивача на іншу посаду, Наказом №118-ОД від 19.11.2013р., визнано такими, що втратили чинність вищезазначені накази №53-ОД від 30.04.2013р. та №54-ОД від 30.04.2013р. Крім того, як вбачається з наданих відповідачем Інструкції головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на посаді якого до переведення працювала позивачка, та, Інструкції головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель, на посаду якого позивачка була переведена, обов'язки працівників за вищевказаними Інструкціями суттєво відрізняються один від одного, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що, 19.11.2013р. відбулось не переміщення позивача на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці, а переведення позивачки із дорученням останній роботи, що не відповідає її спеціальності, кваліфікації, посаді, визначеній укладеним з нею трудовим договором - наказом №16-к від 12.02.2013р. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, переведення позивачки на посаду, не обумовлену укладеним нею трудовим договором з відповідачем, відбулось без її згоди. Зазначену обставину в ході розгляду справи підтвердив суду і представник відповідача Саєнко С.М. Таким чином, оцінивши у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд, приймаючи до уваги, що, доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку, що, дійсно мали місце обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу №112-к від 19.11.2013р. про переведення позивача на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою, оцінки та ринку земель терміном на три місяці. При цьому, позовні вимоги позивача в частині скасування наказу № 118-од від 19.11.2013р. та визнання дійсними наказів Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 30.04.2013р. №53-ОД та №54-ОД, та в частині зобов'язання відповідача відновити дію (чинність) наказів Відділу Держземагенства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області №53-ОД та №54-ОД від 30.04.2013р. - суд вважає передчасними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: partial