Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач звернулась з вищезазначеним позовом в суд і просить ухвалити рішення яким стягнути з ПрАТ»СК»Провідна» на її користь у відшкодування за завдану майнову шкоду автомобілю CHEVROLET CAPTIVA ,державний номер ВА 5551ВН - 106471.00грн., а також моральну шкоду яку вона оцінює в 10000.00грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що між нею та ПрАТ»СК»Провідна» 26.05.2015 року в м.Кіровоград укладено Договір добровільного комплексного авто страхування №06/0676167/1204/15.Відповідно до умов даного договору нею застраховано автомобіль CHEVROLET CAPTIVA ,державний номер ВА 5551ВН на умовах «Повне КАСКО» Відповідно до п.8.2 Договору за розділом «КАСКО» страхова сума складає 400000.00грн. Страховий платіж визначався у сумі 16600.00грн. Відповідно до п.25 Договору строк дії цього Договору до 24.00 годин 25.05.2016 року. У разі настання страхового випадку Страховик зобов»язався виплатити їй грошові суми відповідно до розрахунку вартості відновлювального ремонту здійсненого СТО. На виконання умов вищезазначеного Договору нею сплачений страховий платіж у сумі 16600.00грн. 11.04.2016 року її автомобіль CHEVROLET CAPTIVA ,державний номер ВА 5551ВН було пошкоджено в наслідок ДТП. Того ж дня вона звернулась до ТОВ «СТО [PERSON]», що знаходиться за адресою:м.Світловодськ,вулиця Егорова,4»а» Кіровоградської області. Після огляду пошкодженого ТЗ складено акт від 11.04.2016 року №11/04. Крім того, за її зверненням до Страхової компанії представником ПрАТ «СК»Провідна» було також складено акт первинного огляду ТЗ за №2300106189 від 19.04.2016 року. Зазначеними актами підтверджено, що автомобіль має наступні пошкодження: пошкоджений корпус розподільчої коробки; наявна вмятина на піддоні двигуна, пошкоджена траверса підрамника. Також виявлені пошкодження переднього бамперу та нижній захисний екран бамперу. Автомобіль прийнято на відновлювальний ремонт, у відповідності до калькуляції від 10.05.2016 року загальна вартість якого складає 106471.00грн. Відповідно до п.31.4.5 Договору страхування Страховик зобов»язаний після підписання Страхового акту здійснити виплату страхового відшкодування у строк встановлений п.34 Договору. Пунктом 34.1 Договору передбачено,що Страхова виплата здійснюється негайно, після з»ясування всіх обставин настання страхового випадку. Підставою для здійснення виплати є розрахунок завданої автомобілю шкоди та страховий акт. 18.04.2016 року вона зверталась з заявою до відповідача, в якій повідомила про настання страхового випадку і просила підписати страховий акт та відшкодувати вартість відновлювального ремонту. Не зважаючи на те, що 19.04.2016 року страховий акт було складено та підписано , листом від 02.06.2016 року за №17-10/7137 її повідомили, що у ПрАТ»СК»Провідна» відсутні правові підстави для здійснення страхової виплати, а Договір страхування вважається таким, що втратив чинність. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та додала,що відповідач посилається на те,що її довіритель [PERSON] пропустила термін сплати чергового страхового внеску, який їй необхідно було сплатити до 26.07.2015 року, проте дане число припадало на вихідний день-неділю. За загальними правилами, якщо день виконання зобовязання припадає на вихідний день, строком виконання зобовязання є наступний робочий день,що слідує за цим днем. Таке правило встановлене ст.254 ЦК України. Крім того, в подальшому [PERSON] продовжувала сплачувати платежі по Договору і жодних зауважень з боку відповідача з цього приводу не отримувала. Відповідач не повідомляв позивача і про визнання Договору страхування недійсним чи припинення його дії. 16.06.2016 року [PERSON] повторно зверталась до відповідача з вимогою про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, але 05.07.2016 року остання отримала відмову у даній виплаті. Крім того, безпідставна відмова відповідача у виплаті належних коштів, призвела до моральних страждань позивача. Наявність моральної шкоди обґрунтовується душевними стражданнями, повязаними з тим, що [PERSON] вимушена економити навіть на їжі та ліках задля того,щоб мати змогу розрахуватися з СТО за проведений ремонт автомобіля. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення з яких слідує, що Договір страхування зумовлює виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним Кодексом України,Законом України «Про страхування» і іншими нормативно-правовими актами,що регулюють такий вид відносин. Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи,визначеної договором, і страхового акта. Вважає,що рішення ПрАТ»СК»Провідна» про відмову у виплаті страхового відшкодування є абсолютно законним і обґрунтованим, оскільки було прийнято за результатами ретельного, всебічного і обєктивного розгляду всіх обставин події, як окремо так і в їх сукупності у відповідності до умов Договору та чинного законодавства України. В судовому засіданні представник відповідача зазначив,що відповідно до п.35.6.3 розділу 35 Договору страхування «Строк дії договору, порядок внесення змін та умови припинення строку дії договору» читко визначено,що дія договору припиняється у разі несплати Страхувальником чергової частини страхового платежу у встановлені Договором строки або сплати в неповному обсязі. Сторони дійшли згоди,що Страховик не зобовязаний предявляти Страхувальникові вимогу про необхідність сплатити страховий платіж або його чергову частину. Отже, з огляду на обумовлені сторонами умови договору страхування та в звязку з невиконанням Страхувальником своїх обовязків передбачених договором страхування та ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування», надання з боку ПрАТ»СК»Провідна» страхового покриття (захисту) за Договором припинилось з 00 годин 00 хвилин 27.07.2015 року з огляду на це подія,що відбулася 11.04.2016 року не могла бути визнана страховим випадком. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за його безпідставності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено,що між сторонами 26.05.2015 року було укладено Договір добровільного комплексного авто страхування №06/0676167/1204/15, відповідно до умов якого, [PERSON] було застраховано автомобіль CHEVROLET CAPTIVA ,державний номер ВА 5551ВН на умовах «Повне КАСКО». Відповідно до п.8.2 Договору за розділом»КАСКО», страхова сума складає 400000.00грн. Страховий платіж визначено у сумі 16600.00грн. Відповідно до п.25 Договору строк дії цього Договору до 24.00 годин 25.05.2016 року(а.с.9-12). 11.04..2016 року автомобіль CHEVROLET CAPTIVA ,державний номер ВА 5551ВН було пошкоджено в наслідок ДТП. З Акту ТОВ «СТО Авто-Сервіс» від 11.04.2016 №11/04 слідує, що вищезазначений транспортний засіб оглядався на предмет пошкоджень від ДТП(а.с.13). З Акту первинного огляду транспортного засобу №2300106189 від 19.04.2016 року( складеного працівником ПрАТ»СК»Провідна»), встановлені пошкодження автомобіля, а саме: пошкодження корпусу розподільчої коробки, наявна вмятина на піддоні двигуна, пошкоджена траверса підрамника, пошкодження переднього бамперу нижнього захисного екрану бамперу(а.с.14). Вищезазначений автомобіль прийнято на відновлювальний ремонт. У відповідності до калькуляції від 10.05.2016 року, загальна вартість якого складає 106471.00грн.(а.с.15). 18 квітня та16 червня 2016 року позивач зверталась з заявою та претензією до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку та виплаті відшкодування вартості відновлювального ремонту, але отримала повідомлення про відсутність підстав для задоволення її вимог(а.с.16-19). Перший страховий платіж позивачем внесено у сумі 2766.67грн. 26.05.2015 року. З бухгалтерської довідки(а.с.82) слідує ,що оплата страхового платежу по Договору комплексного авто страхування №06/0676167/1203/15 від 26.05.2015 року була здійснена наступними платежами: 26.05.2015р. платіж в розмірі 2766.67грн.; 25.06.2015р. в розмірі 2766.67грн.;28.07.2015р. 2766.67грн.; 31.08.2015р. 2766.67грн.;29.09.2015р. 2766.67грн.;28.10.2015р. 2766.67грн. Загальна сума страхових платежів по вищезазначеному Договору становить 16600.00грн. Повернення коштів по Договору здійснено не було. З платіжних доручень(а.с.83-88) слідує,що вищезазначені грошові суми(страхові платежі) отримані відповідачем. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування»- це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій(страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством., за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів(страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страховий випадок-подія, передбачена договором страхування або законодавством , яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми(страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій треті особи особі. Договір страхування-це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.18 Закону Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу ,якщо інше не передбачено договором страхування. Ст.20 Закону, встановлено,що страховик зобовязаний протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів,щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. А при настанні страхового випадку, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Частина 1 ст.612 ЦК України передбачає,що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Обовязок страховика по здійсненню страхової виплати у разі настання страхового випадку закріплений у ст.988 ЦК України, ст.20 Закону України « Про страхування». У пункті 19 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що з урахуванням змісту ст.979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише у тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що така подія є страховим випадком. Згідно ст.10, ст.60 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. З врахуванням наведених норм матеріального та процесуального права та обставин справи суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, відносно того, що відмова позивачу у виплаті страхового відшкодування є правомірною, у зв»язку з простроченням ним сплати чергового платежу за договором страхування, договір страхування припинив свою дію на підставі п.35.3, а тому відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування. Суд погоджується з доводами позивача про те,що доказом продовження умов Договору обома сторонами після настання страхової події, є складання та підписання представником компанії ПрАТ»СК»Провідна» [PERSON] акта первинного огляду транспортного засобу №2300106189 від 19.04.2016 року. Позивач обґрунтовує вимоги про відшкодування моральної шкоди положеннями ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, згідно якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Також зазначає,що відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,моральна шкода,завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою,яка їй завдала, за наявності її вини. Крім того, [PERSON] посилається ще і на ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, при задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної(немайнової) шкоди. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди(п.4). Договір, укладений між сторонами, не передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його умов(п.36.5 Договору страхування визначено, що за договором не підлягають відшкодуванню непрямі збитки, зокрема моральна шкода, упущена вигода, втрачений(не отриманий) прибуток тощо. Відсутні і правові підстави для відшкодування моральної шкоди на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки обставини, з якими зазначений Закон повязує право споживача на відшкодування моральної шкоди, в справі відсутні. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню і на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 106471.00грн. В стягненні моральної шкоди в розмірі 10000.00грн. слід відмовити. Вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами, судом здійснюється відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial