Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання та шлюбних стосунків не підтримують; від спільного проживання є дитина [PERSON] , [INFO] , подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Сторони в судове засідання повторно не прибули. Позивач у позові та додатково поданій суду заяві просить розглядати справу без її участі. Вжиті ухвалою суду від 31.10.2020 року за клопотанням відповідача заходи до примирення не дали позитивних результатів. Відповідач, будучи належно повідомленим про слухання справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов у встановлений строк не надав, заяв чи клопотань не заявляв. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області 30.09.2014 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 116. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, позивач не погоджується на примирення та бажає розірвати шлюб, заходи стосовно примирення результатів не дали, від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. Тому

Outcome: approved