Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила визнати її власником майнових прав на об'єкт інвестування в об'єкті будівництва, що являє собою незавершену будівництвом двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною проектною площею 85,20 кв.м., розташовану на 18-му поверсі. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. При зверненні до суду, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та ТОВ «ЗАХІДІНКОМБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗАХІДІНКОМБАНК», від імені якого діяло ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ», був укладений договір [ADDRESS] про участь у Фонді фінансування будівництва у житловому комплексі по [ADDRESS]. На виконання умов договору нею було сплачено повну вартість квартири в розмірі 809400,00 грн., після чого було укладено з Управителем ФФБ договір [ADDRESS] про уступку майнових прав від 18.09.2007 року, відповідно до якого позивач набула майнові права на об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру будівельний [ADDRESS], площею 85,2 кв.м., на 18-му поверсі, що знаходиться у житловому комплексі по [ADDRESS], які Управитель ФФБ набув до умов договору №24/06-05-УМП між ТзОВ КБ «ЗАХІДІНКОМБАНК» і ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 24.06.2005 року. Відповідно до умов вказаного договору (п. 5), ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» у відповідності до угоди №30/05 від 30.05.2005 року про організацію спорудження об'єкту будівництва за рахунок коштів ФФБ зобов'язане передати позивачу у власність закріплений за нею об'єкт інвестування. Однак, об'єкт будівництва ще не готовий до введення в експлуатацію. Під час проведення переговорів з Управителем ФФБ про прострочення терміну введення в експлуатацію об'єкта будівництва стало відомо, що Управитель не тільки не виконав свій обов'язок контролю за будівництвом, а взагалі передав майнові права на об'єкт будівництва іншій організації ОК «ЖБК «НАШ ДОМ». На підставі викладеного просила позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення рішення не заперечував. Представник відповідача ОК «ЖБК «НАШ ДОМ» в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідачі ПАТ «ЗАХІДІНКОМБАНК», ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» в судове засідання своїх представників не направили, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів. Від представника третьої особи Київської міської ради надійшли письмові пояснення в яких вона просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства та справу розглядати без її участі. Врахувавши заяву представника позивача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2. ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Згідно ч. 5 ст. 7 даного Закону що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. В ч. 1 ст. 18 Закону зазначено, що держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Судом встановлено, що 11.09.2007 року між позивачем та ТОВ «ЗАХІДІНКОМБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «ЗАХІДІНКОМБАНК»), від імені якого діяло ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ», був укладений договір [ADDRESS] про участь у Фонді фінансування будівництва. Відповідно до п.1.1 договору позивач дала свою згоду на участь у ФФБ, взяла на себе зобов'язання виконувати Правила ФФБ, передає кошти Управителю в довірче управління з метою отримання у власність об'єкту інвестування: - квартири [ADDRESS], загальною площею 85,2 кв.м., яка складається з 2 /двох/ кімнат та знаходиться на 18-му житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. На виконання умов договору позивачем [PERSON] було сплачено грошові кошти Управителю ФФБ на загальну суму 809400,00 грн., що складає 100% вартості об'єкту інвестування та підтверджується прибутковою квитанцією №12 від 17.09.2007 року та платіжним дорученням №01 від 17.09.2007 року. Після повної сплати вартості об'єкту інвестування, що підтверджується свідоцтвом про участь у ФФБ від 17.09.2007 року, було укладено з Управителем ФФБ договір [ADDRESS] про уступку майнових прав від 18.09.2007 року відповідно до якого, позивач як довіритель набула майнові права на об'єкт інвестування - двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 85,2 кв.м., на 18-му поверсі, що знаходиться у житловому комплексі по [ADDRESS], які Управитель ФФБ набув до умов договору №24/06-05-УМП між ТОВ КБ «ЗАХІДІНКОМБАНК» і ВАТ «АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 24.06.2005 року. В 2009-2010 роках між ПАТ «ЗАХІДІНКОМБАНК», ВАТ «Акціонерна компанія «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» та ОК «ЖБК «НАШ ДОМ» були укладені угоди, за якими функції забудовника (всі права та повноваження) було передано Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «НАШ ДОМ». Встановлено, що ВАТ АК «КИЇВРЕКОНСТРУКЦІЯ» та генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «Київрембуд» було видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 02 грудня 2005 року №1715-Сл/С з будівництва житлового комплексу з вбудовано - прибудованим приміщеннями адміністративно - соціального призначення та підземним паркінгом, за адресою: [ADDRESS]. 12.07.2012 року Київська міська рада прийняла рішення №820/8157, яким передала у власність ОК «ЖБК «НАШ ДОМ» земельну ділянку загальною площею 1,1528 для житлового будівництва по [ADDRESS]. 14.05.2015 року Інспекція зареєструвала повідомлення про зміну даних у дозволі на виконання будівельних робіт за №ІУ 120151400709, за яким було змінено замовника будівництва на ОК «ЖСК «НАШ ДОМ», а генерального підрядника на ТОВ «БК «Техносила». З листа Київського міського БТІ за №44014 (И-2014) від 18.11.2014 року вбачається, що за даними Бюро, зазначений будинок не прийнятий в експлуатацію, розпорядження про присвоєння поштової адреси в Бюро не надавалось і загальна кількість квартир не відповідає висновку комплексної державної експертизи. Крім того, згідно листа голови Правління ВАТ «АК «Київреконструкція», нумерація квартир будинку №182-В по вул. Борщагівській була змінена і не відповідає нумерації, яка зазначена в інвестиційних договорах про участь у ФФБ і зокрема номер квартири [ADDRESS] був змінений на номер 204. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь - які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Як встановлено вище, відповідачі порушують права позивача на проінвестовану нею квартиру, об'єкт будівництва не введений в експлуатацію до цього часу, будівництво об'єкту на даний час не здійснюється, внаслідок чого позивач не набула права власності на квартиру у визначений договором строк, що у відповідності до ч. 2. ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Також відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно частини 1 ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів, є порушенням їх майнових прав, які захищаються законом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії ДОН-05 №058673 від 18.06.2006 року. Отже, позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що з відповідачів в рівних частинах на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 2698,00 грн. з кожного (ціна позову 809400,00 грн. /3).

Outcome: approved