Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі на даний час зареєстровані відповідачі - донька та онук позивача. Однак на даний час за вказаною адресою відповідачі не проживають з моменту реєстрації 25.04.2017 року. Як наслідок, позивач обмежена у вільному користуванні квартирою, несе додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. У зв`язку з викладеним просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування належної їй на праві власності квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 23.06.2018 року суддею Хайдаровою І.О. відкрито провадження у справі. 05.03.2019 року відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Єпішина Ю.М. Ухвалою від 20.03.2019 року справу прийнято до провадження. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, допитаного свідка та надані докази, приходить до такого висновку. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52818834 від 08.02.2016 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . З довідки ОСББ «Таврічанка-48» №150 від 17.05.2018 року вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі, які відповідно довідки №3/150 від 17.05.2018 року виданої ОСББ «Таврічанка-48», за даною адресою не проживають. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , пояснив, що позивач зареєструвала доньку [PERSON] та онука [PERSON] , оскільки останній мав намір навчатись у місті Херсоні. Між сторонами виникали сварки з приводу майна позивача. Зазначив, що не бачив відповідачів останні два роки, в належному позивачу житловому приміщенні вони не проживали. Конституцією України\~(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,\~386,\~391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло\~житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст.\~379,\~382 ЦК України. За приписами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місція проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~З урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним, що у спірній квартирі відповідачі не проживає з моменту їх реєстрації, угод щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали, а відтак суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved