Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Тепловозоремонтних завод», треті особи: Виконавчий комітет Полтавської міської ради, Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Відділ опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання дій щодо нарахування оплати за житло незаконними, зобовязання до вчинення дій, посилаючись на те, що вона разом з колишнім чоловіком та неповнолітнім сином [PERSON] вселена на підставі ордеру № 24 від 01.02.2005 року у кімнату № 57 в гуртожитку за адресою: м. Полтава, пр. Соколова, буд. 9. В подальшому відповідач неодноразово видавав їй довідки з місця проживання про склад сімї, в яких чітко визначалась кімната № 57. Вона має особистий рахунок № 9594 на кімнату № 57 та до квітня 2012 року їй нараховували оплату за комунальні послуги відповідно до тарифів установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. В подальшому відповідач став здійснювати нарахування оплати за житло, згідно наказу № 464 від 23.11.2012 року у розмірі 180 гривень за одне ліжко-місце. З наведених підстав позивач просила суд визнати дії ПАТ «Тепловозоремонтний завод» по нарахуванню оплати за житло для розрахунку вартості проживання сімейних мешканців гуртожитку за адресою: м. Полтава, провулок Соколова, 9, запроваджених ПАТ «Тепловозоремонтний завод» наказом № 464 від 23 листопада 2012 року у розмірі 180 грн. за 1 ліжко-місце у сумі 180 грн. незаконними, зобовязати ПАТ «Тепловозоремонтний завод» здійснити перерахунок по наданню послуг з утримання приміщення гуртожитку з 01 квітня 2012 року позивачам відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» № 50 від 20 лютого 2008 року та показників лічильників. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених в позові та письмових поясненнях підстав. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, направив до суду заяву з проханням про розгляд справи без його участі (а.с. 80). Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились, надали суду письмові пояснення з приводу предявленого позову (а.с. 32, 57-58,68-69, 72, 73, 79). В звязку з викладеним суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що згідно ордеру на жилу площу від 14.02.2005 року позивачу та членам її сімї, а саме: [PERSON] (члени сімї [PERSON], [PERSON]О.) надано право на зайняття кімнати № 57 в гуртожитку по провулку Соколова, 9 в м. Полтаві (а.с. 108). Як вбачається з копії паспорта позивача вона зареєстрована в гуртожитку по провулку Соколова, 9 в м. Полтаві у конкретній кімнаті (а.с. 7-8). Згідно копій довідок з місця проживання про склад сімї та прописку, [PERSON] є наймачем та постійно проживає в кімнаті 57 по пров. Соколова, буд. 9, в м. Полтаві, членами її сімї станом на 2013 рік є син [PERSON] (а.с. 12, 109-110). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 9.06.2015 року в цивільній справі № 1616/5179/2012 (провадження № 2/553/14/2015), яке набрало законної сили, за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» про визнання необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, тарифів на комунальні послуги, визнання безпідставним нарахування боргу, заборону вчиняти дії, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання дій незаконними, зобовязання вчинити дії встановлені наступні обставини, які згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи (а.с. 25-28). Згідно акту державного прийняття будинку (споруди), затвердженого рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих 31 грудня 1971 року № 635, гуртожиток по провулку Соколова, 9 в м. Полтаві прийнятий в експлуатацію (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 121, 122, 187, том 2 а.с. 105, том 3 а.с. 4-6). На підставі договору купівлі-продажу державного майна № 65 від 29 березня 1994 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області продало організації орендарів Полтавського тепловозоремонтного заводу державне майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства Полтавський тепловозоремонтний завод, яке знаходиться за адресою: вул. Гайового, 30, м. Полтава (справа № 1616/5179/2012 том 2 а.с. 10-13). \~Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04 квітня 2002 року по справі за позовом ВАТ «Тепловозоремонтний завод» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області про визнання права власності визнано право власності ВАТ «Полтавський тепловозоремонтний завод» на обєкти соціально-побутового призначення: оздоровчий табір для дітей в с. Чернишівка Полтавського району, будинок медпункту на території підприємства, гуртожиток м. Полтава, провулок Соколова, 9 (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 189). Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14 квітня 2005 року вказане рішення господарського суду змінено та визнано за ВАТ «Тепловозоремонтний завод» право власності на обєкти соціально-побутового призначення: оздоровчий табір для дітей в с. Терентіївка Полтавського району, Полтавської області, будинок медпункту, що знаходиться у м. Полтава, вул. Гайового, 30, гуртожиток в м. Полтава, провулок Соколова, 9 (справа № 1616/5179/2012 том 2 а.с. 9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ПАТ «Тепловозоремонтний завод» є власником гуртожитку про провулку Соколова, 9 в м. Полтава (справа № 1616/5179/2012 том 6 а.с. 105, 106). Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ «Тепловозоремонтний завод» є правонаступником ВАТ «Тепловозоремонтний завод», а тому є належним відповідачем по справі. Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 27 липня 2011 року № 300 встановлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитку (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах, на рівні 180 грн. за одне ліжко-місце в місяць (з урахування ПДВ) (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 188). Наказом по ВАТ «Тепловозоремонтний завод» від 23 листопада 2012 року № 464 встановлено розмір плати за проживання в гуртожитку по провулку Соколова, 9 в м. Полтаві на рівні 180 грн. 00 коп. за одне ліжко-місце в місяць для всіх мешканців гуртожитку (справа № 1616/5179/2012 том 6 а.с. 28). Згідно розшифрування вартості (1 ліжко-місця) проживання у гуртожитку плата справляється за теплопостачання\~40 грн. 32 коп., підігрів води\~21 грн. 65 коп., водопостачання та водовідведення 22 грн. 55 коп., електроенергію (55,91 кВт)\~15 грн. 95 коп., природний газ - 1 грн. 40 коп., утримання будинків, споруд та прибудинкової території\~111 грн. 19 коп. (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 149). Згідно ч. 2\~ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. \~Частина 2\~статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачає, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Представник відповідача не надав суду докази, які підтверджують, що наказ ВАТ «Тепловозоремонтний завод» від 23 листопада 2012 року № 464, яким встановлено розмір плати за проживання в гуртожитку по провулку Соколова, 9 в м. Полтаві на рівні 180 грн. 00 коп. за одне ліжко-місце в місяць для всіх мешканців гуртожитку, подавався на погодження до органу місцевого самоврядування. На дане порушення звертало увагу Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету в листі від 10 липня 2012 року № 01/3821 (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 178). Згідно п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого\~постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року N 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20 лютого 2008 року встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (справа № 1616/5179/2012 том 1 а.с. 75-81, том 6 а.с. 181-195). Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 898/899 від 30 квітня 2015 року документального обґрунтованим розрахунком плати за користування житлом за адресою: м. Полтава, провулок Соколова, 9 за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2014 року є розрахунок за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, виконаний на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» № 50 від 20 лютого 2008 року; розрахунок за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого опалення, електропостачання, газопостачання виконаний на підставі показників лічильників та тарифів встановлених в договорах. Таким чином, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 09.06.2015 року у справі № 1616/5179/2012 визнані незаконними дії Приватного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» по нарахуванню вартості проживання в гуртожитку по пров. Соколова, 9 в м. Полтаві, нарахованої згідно наказу Товариства № 464 від 23.11.2012 року в розмірі 180 гривень за одне ліжко-місце. Зобовязано Приватне акціонерне товариство «Тепловозоремонтний завод» здійснити перерахунок плати по наданню послуг з утримання приміщення гуртожитку з 1 квітня 2012 року відповідно до тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» № 50 від 20.02.2008 року, та показників лічильників. За таких обставин, суд визнає предявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. За таких обставин, з урахуванням вимог\~ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~суд вважає обґрунтованими заявлені вимоги в частині стягнення витрат на надання правової допомоги в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень відповідно до наданого розрахунку (а.с. 82-83), який не перевищує граничний розмір компенсації, визначений законом. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved