Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 11.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку її донька [PERSON] , яка з 2004 року у вказаній квартирі не проживає більш ніж 13 років, всі обов`язки з доглядом за квартирою та сплатою комунальних послуг несе позивач. Будь-які речі в квартирі відповідача відсутні. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2018 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу СкульськимА.А., належить квартира [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в м. Херсоні записаний в реєстровій книзі за №138 за реєстровим №54208 від 11.07.2003 року, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №983535 від 11.07.2003 року. Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого Суворовським ВМ ХМВ УМВС України Херсонської області від 12.10.2006 року вбачається що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї у вказаній квартирі відповідно до копії паспорту серії МР101196 виданого Суворовським ВМ ХМВ УМВС України Херсонської області від 29.06.2004 року значиться зареєстрованою за адресою : [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Акту про не проживання від 10.10.2018 року складеним ОСББ «Смерека 144», виданого головою правління М.П. Пастернак за адресою: [ADDRESS] встановлено, що відповідач - [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає багато років. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України,\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved