Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення грошових коштів за договором позики від 21.03.2018 року. Просила стягнути з відповідача 28 165,20 грн., 3% річних від суми боргу з 01.06.2018 року по 28.01.2021 року-2086,92 грн., індекс інфляції за період з 01.06.2018 року по 28.01.2021 року-3954,89 грн. Крім того заявлено до стягнення витрати на сплати судового збору у сумі 1389 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн., моральну шкоду 2800 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та уточнила їх розмір, подавши письмову заяву, відповідно до якої просила стягнути суму борг 28165,20 грн., інфляційні за період з 1.06.2018 року по 16.04.2021 року-5146,01 грн., 3% річних за весь період прострочення 2 269,73 грн. Щодо витрат на правову допомогу, то зауважила що вона має консультаційний характер, а тому в цій частині вимоги не підтримала. Заявлено до стягнення кошти в сумі 39 770, 74 грн. Відповідач позов визнав частково, щодо повернення основної суми боргу 28165,20 грн. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.23 ЦК ) Судом встановлено, що сторонами укладено договір позики від 21.03.2018 року, за яким [PERSON] позичила [PERSON] 26300 грн. до 1.06.2018 року. [PERSON] зобов`язався повернути суму грошових коштів в гривні, що буде еквівалентно 1000 доларів США за офіційним валютним курсом на день повернення. Сторони передбачили у договорі, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником, останній бере на себе обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Зобов`язання не виконано відповідачем у встановлений строк, що змусило позивача звернутись до суду у встановленому порядку. В порядку ст. 625 Цивільного кодексу України(ЦКУ), відповідно до договору позивачем нараховано 3% річних- 2 269,73 грн. та інфляційні-5146,01 грн. за період з 1.06.2018 року по 16.04.2021 року. Зважаючи на викладене, приймаючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог щодо заявленої основної суми боргу 28165,20 грн., відповідно до ч.6ст.263 ЦПК, ч.4 ст.206 ЦПК, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог пред`явлених до [PERSON] та їх безспірність в частині основного боргу. Заявлені вимоги щодо стягнення 3%річних - 2 269,73 грн. та інфляційних-5146,01 грн. за період з 1.06.2018 року по 16.04.2021 року є не спростованими та доведеними в установленому порядку. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підтверджені позивачем. Сам факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики 35580,94 грн., в тому числі 28165,20 грн.-основного боргу,2269,73 грн.-3% річних,5146,01 грн.-інфляційних витрат. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Outcome: approved