Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з вересня 2011 по листопад 2013 року. У шлюбі у них народився син [PERSON]. Фактично відразу після реєстрації шлюбу, [PERSON] покинув вагітну дружину та вони почали проживати окремо. І хоча юридично шлюб тривав понад два роки, шлюбні відносини між ними були припинені ще в листопаді 2011 року. З цього часу спільний побут їхній був припинений, господарство не велося. Народження дитини відношення відповідача до сім'ї не змінило. Він не повернувся до дружини, не намагався спілкуватися з сином, турбуватися про його життя та здоров'я. Жодної підтримки та матеріальної допомоги не надавав. Своєю поведінкою [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Окрім цього, відповідач не в повному обсязі сплачує аліменти та має значну заборгованість. Вищевикладені обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] на підставі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Також пояснили, що відповідач вживає наркотичні засоби, перебуває на обліку у лікаря нарколога та був судимий за злочин пов'язаний з незаконним обігом наркотичних засобів. Таким чином є хронічним наркоманом, а отже може бути позбавлений батьківських прав ще з однієї самостійної підстави згідно п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію висловлену у висновку, оскільки вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Прокурор прокуратури Голопристанського району Херсонської області також не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача застосувавши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голопристанського РУЮ Херсонської області між сторонами був зареєстрований шлюб про що зроблено актовий запис № 114. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Судовим наказом від 17 липня 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON]. Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2013 року, шлюб між сторонами був розірваний, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на [PERSON]. Вказаним рішенням встановлено, що сім'я розпалася та існує формально з листопада 2013 року, а причиною припинення шлюбних відносин слугувала втрата почуття любові один до одного. Після розірвання шлюбу, дитина залишилась проживати з матір'ю, про що зазначено в рішенні суду та підтверджується довідкою Голопристанської міської ради від 16.06.2014 року. З дослідженої характеристики на відповідача стало відомо, що останній зарекомендував себе з посередньої сторони. Офіційно не працює, перебуває на профілактичному обліку в Голо пристанському РВ УМВС України в Херсонській області, як наркоман. Раніше був судимий. Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума боргу [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2014 року становить 5305,20 грн. Зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені ще до народження дитини. Відповідач життям сина не цікавиться, не бере участі у його вихованні дитини, аліменти сплачує частково у розмірі 200 грн. Відповідно до довідки лікаря нарколога Голо пристанської ЦРЛ відповідач перебуває на диспансерному обліку з 19.03.2014р. з діагнозом: розлади психіки та поведінки через вживання опіотів. Синдром залежності. На підставі встановлених відомостей, з метою захисту малолітньої дитини, зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], з підстав передбачених пунктами 2 та 4 ч.1 ст. 164 СК України. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, заслухавши думку позивача, її представника, а також представника служби у справах дітей та прокуратури, проаналізувавши встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення його батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Посилання позивача на п. 4 ч.1 ст. 164 СК України, як на самостійну підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній являється хронічним наркоманом, суд не приймає до уваги у зв'язку з недоведеністю. Так, відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Таким чином, зважаючи на відсутність в матеріалах справи медичного висновку стосовно [PERSON], позовні вимоги з підстави передбаченої п. 4 ч.1 ст. 164 СК України задоволенню не підлягають. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved