Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що рішенням Виконавчого комітету ЧМР №697/18 від 23.09.1997 року їй було надано дозвіл на будівництво торгового павільйону для торгівлі товарами народного вжитку по вул. Кобзарській, 24 м. Чернівці. На підставі акту державної приймальної комісії №453 від 21.04.1999 року введено в експлуатацію цегляний павільйон, площею 35 кв.м. із присвоєнням поштової адреси вул. Смотрицька, 2 «Б» м.Чернівці. У подальшому, у 2008 році [PERSON] міською радою було надано дозвіл позивачу на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою м.Чернівці вул.Смотрицька, 2-Б, площею 0,0372, цільове призначення земельної ділянки для будівництва магазину продовольчих товарів та кафе. Протягом 2009 -2010 років вона за власні кошти провела реконструкцію цегельного торгівельного павільйону з добудовою магазину-кафе на вул. Смотрицькій, 2-Б м.Чернівці. Внаслідок проведених будівельних робіт зведено прибудови літ.А , А та мансарду в цілому. Загальна площа будівлі на даний час становить 380,70 кв.м. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми. Загальна дійсна вартість реконструйованого обєкту становить 878979 гривень. Просила визнати за нею право власності на магазин-кафе, що розташований за адресою м. Чернівці вул. Кобзарська, 67-Б, до складу якої входить самочинно реконструйована будівля літ.А з добудовою прибудови літ А, прибудови А та мансарди МС, загальною площею 380,70 кв.м. Відповідачем [PERSON] міською радою відзиву на позов подано не було. Ухвалою суду від 09.07.2018 року по справі за клопотанням позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Позивач у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у підготовче засідання до суду також не зявився. Подав до суду заяву про визнання позову. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Інспекції ДАБК ЧМР у підготовче засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 ЦПК цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради №697/18 від 23.09.1997 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво торгового павільйону для торгівлі товарами народного вжитку по вул. Кобзарській, 24 м.Чернівці на власній земельній ділянці (а.с.9). Актом державної приймальної комісії №453 від 21.04.1999 року було введено в експлуатацію цегляний павільйон, площею 35 кв.м. із присвоєнням поштової адреси вул. Смотрицька, 2 «Б» м.Чернівці (а.с.10). У подальшому, у 2008 році [PERSON] міською радою було надано дозвіл позивачу на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою м.Чернівці вул.Смотрицька, 2-Б, площею 0,0372, цільове призначення земельної ділянки для будівництва магазину продовольчих товарів та кафе (а.с.11-14). Земельна ділянка за адресою м. Чернівці вул. Смотрицького, 2-Б, площею 0,0372 га на підставі договору оренди землі №10719 від 19.02.2018 року перебуває у користуванні [PERSON] (а.с.16-21). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути,\~зокрема,\~ визнання права. Спірні правовідносини сторін урегульовані ст. 376 ЦК України. Так, за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Як вбачається з досліджених письмових доказів по справі, обєкт нерухомомсті було збудовано на земельній ділянці, що була відведена в установленому законом порядку для цієї мети, однак при цьому позивачем було збудовано приміщення, які були відсутні в технічній документації, а тому проведене будівництво визнається судом самочинним. Водночас згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості є наявність у забудовника права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб. Окрім того, суд враховує розяснення надані у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, відповідно до яких звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно ст.\~392\~ЦК України\~ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні висновку судової будівельно-технічної експертизи №18089 від 18.09.2018 року, самочинно збудована будівля магазину-кафе, загальною площею 380,70 кв.м., що складається з приміщень по першому поверсі: літ.А, А?, А?? та мансарди Мс за адресою м. Чернівці вул. Кобзарська, 67-Б відповідає вимогам будівельних, санітарно-епідеміологічних, протипожежних норм і правил. (а.с.68-139). Таким чином, суд вважає, що здійснене будівництво не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним, санітарним і протипожежним нормам, а тому, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved