Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрея Тойс» №1 від 02.01.2019 року про звільнення з роботи [PERSON] , поновити позивача на роботі у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фрея Тойс» на посаді швачки I розряду та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрея Тойс» 30 443 грн. 13 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що одночасно при підписанні наказу про прийняття на роботу, 12 листопада 2018 року, позивача змусили написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням без дати. У подальшому, 02.01.2019 її було незаконно звільнено з посади за власним бажанням, незважаючи на те, що вона не мала наміру звільнятися та не ставила дату на заяві про звільнення. В судове засідання сторони не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач [PERSON] працювала з 12 листопада 2018 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фрея Тойс» на посаді швачки 1 розряду. Позивач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та є одинокою матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом ДРАЦСГ. З 03 грудня до 12 грудня 2018 року позивач знаходилась на лікарняному, що підтверджується лікарняним листом № 725601. Після виходу на роботу, 03 та 04 січня 2019 року позивач виконувала свої трудові обов`язки. Відповідно до наказу відповідача № 1 від 02 січня 2019, позивача було звільнено з посади з 02 січня 2019 року. При цьому, трудову книжку позивачу не видали і розрахунок не провели. 04 січня 2019 року на юридичну адресу ТОВ «Фрея Тойс» позивач направила заяву про недійсність заяви про звільнення, яка була написана при прийнятті на роботу. Свою трудову книжку позивач отримала поштою 09 січня 2019 року. Також, 09 січня 2019 року на картковий рахунок позивача було перераховано ТОВ «Фрея Тойс» грошові кошти в розмірі 301,88 гри. та 461,85 грн. Згідно з ч. 2 ст. 38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою. Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору. Згідно з ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Відповідно до висновку експерта від 20.05.2019 у первинний зміст заяви про звільнення за власним бажанням [PERSON] від 02.01.2019 було внесено зміну шляхом дописки дати, досліджуваний цифровий запис «02.01.2019» у заяві про звільнення за власним бажанням [PERSON] від 02.01.2019, виконаний не [PERSON] , а іншою особою, рукописні записи (текст та дату) у заяві про звільнення за власним бажанням [PERSON] від 02.01.2019, виконані різними особами. Згідно з ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позивач була звільнена з роботи незаконно, у зв`язку з чим є підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 січня 2018 року. Крім того, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрея Тойс» на користь [PERSON] належить стягнути 1350 грн. 72 коп. у відшкодування витрат за проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved