Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі до 25.04.2005 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться вихованням дитини, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров'я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, зазначила, що дитина батька не пам'ятає, допомоги по утриманню сина відповідач не надає, не цікавиться його життя, не піклується про його розвиток, вихованням сина займається її новий чоловік. В останнє судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним, просив розгляд справи проводити у його відсутність, надав письмові заперечення в яких зазначив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав щодо його сина, оскільки він намагався спілкуватись з дитиною, однак позивач не надавала йому такої можливості. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Комсомольської районної ради у м. Херсоні вважала доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносного його сина [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про народження №2143 від 29.10.2002 року, зробленого відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до актового запису № 40 від 25.04.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з актовим записом № 723 від 21.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище після укладення любу змінено на [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що після розірвання шлюбу відповідач не підтримує спілкування з сином, не піклується про його виховання, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Піклуванням та утриманням дитини займається [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є бабусею дитини, мати ніколи не позбавляла відповідача можливості спілкуватися з дитиною, а вона навіть тсама елефонувала затю, щоб той відвідував сина. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що його батько [PERSON] не проживає з ним з 2002 року, він його не бачив, допомоги не надає. Дитина бажає проживати разом з матір'ю та [PERSON], якого вважає батьком. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 05.06.2015 року № 6-09-242 органи опіки та піклування Комсомольського району вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки судом після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення відповідача як батька до свого сина, вставлено наявність факту свідомого нехтування ним своїми обов'язками по вихованню та утриманню малолітнього сина, а саме відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved