Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває з в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012 р. Від спільного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між ними не було взаєморозуміння, що призводило до сварок. На даний час вони не підтримують жодних сімейних відносин. Вважає, що їх шлюб розпався і примирення неможливо. Просить суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON] Судові витрати покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, 31.03.2012 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON]». [INFO]. у них народилась дитина - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Ухвалою суду від 06.03.2014 р. сторонам було надано строк для примирення на 2 місяці, до 06.05.2014 р., але сторони не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство, не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved