Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просить визнати за нею права і обовязки забудовника житлового будинку № 49 по вул. Пархоменка в сел. Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області, який належав [PERSON], яка померла 17 лютого 1999 року. Мотивує тим, що 17 лютого 1999 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 49 по вул. Пархоменко в с.Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області. Спадкоємцем першої черги за законом являвся її батько [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив її, так як 20.12.2006 року помер. Вона являється спадкоємцем першої черги по закону і звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що даний будинок не зданий в експлуатацію, про що свідчить постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2014 року за №215/02-31. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просить їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради направив заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню. Встановлено що земельна ділянка площею 1137,10 кв.м по вул. Пархоменко, 49 була виділена на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської Ради народних депутатів №957 від 1.12.1959 року. [PERSON] належав на праві власності житловий будинок № 49 по вул. Пархоменко в с.Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.1988 року. Згідно архівної довідки №287 від 24.03.2014 року право власності на будинок №49 по вул. Пархоменко в с.Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON] селищною радою 27.06.1988 р., р.№ 66 та зареєстрованого в Олександрійському БТІ 23.02.1998 року. Будинок знесений. Самочинне будівництво: житловий будинок літ «А», жила прибудова літ «А-1», сарай, гараж. 17 лютого 1999 року [PERSON] померла. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті являвся її син [PERSON]. Останній на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, що підтверджується довідкою №16 від 13.09.2013 року Пантазіївської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Спадщину [PERSON] прийняв, але не оформив, так як помер 20.12.2006 року. Позивачка звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Але нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що даний будинок не зданий в експлуатацію і не зареєстрований за спадкодавцем, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2-5/02-31 від 27.05.2014 року. Відповідно до ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно розяснень постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування «якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Тому суд вважає, що позивач як спадкоємець померлого отримує право забудовника обєкта нерухомості, зведення якого за життя розпочато спадкодавцем.

Outcome: approved