Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 серпня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» було укладено договір банківського строкового вкладу «ПРЕМІУМ» № 26301247852695, строком на один місяць з датою повернення вкладу 06.09.2013 року. Відповідно до п.1.6. договору вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 30 000 грн. з процентною ставкою 20% річних. Після спливу строку розміщення нею коштів на депозитному рахунку вона звернулась до відповідача із заявою про повернення їй коштів за вказаним договором та не змогла отримати у банку належні за договором суму вкладу та нараховані відсотки. 11.02.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» було укладено договір банківського строкового вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № 26308022735702, строком на три місяці з датою повернення вкладу 11.04.2013 року. Відповідно до п.1.6. договору вона передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 30 000 грн. з процентною ставкою 25% річних. Після спливу строку розміщення нею коштів на депозитному рахунку вона звернулась до відповідача із заявою про повернення їй коштів за вказаним договором та не змогла отримати у банку належні за договором суму вкладу та нараховані відсотки. 28.03.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявами про повернення їй коштів та відправила заяви поштою, на що до тепер ані відповіді, ані грошових коштів за обома договорами не отримала. Позивач вважає, що відповідач грубо порушує її права та інтереси, як власника грошових коштів, та досі користується її майном, просить розірвати договори строкового вкладу «ПРЕМІУМ» № 26301247852695 від 06.08.2013 року та «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № 26308022735702 від 11.02.2013 року та стягнути з відповідача заборгованість по виплаті вкладу за договором строкового вкладу «ПРЕМІУМ» № 26301247852695 від 06.08.2013 року в розмірі 30 000 грн., та нарахованих процентів у сумі 10 487 грн. 67 коп. за період з 01.09.2013 року по 01.06.2015 року та за договором строкового вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № 26308022735702 від 11.02.2013 року розмір вкладу 30\~000 грн. та нарахованих процентів у сумі 16 890 грн. 41 коп. за період з 01.03.2013 року по 01.06.2015 року. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючи на викладене в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні та послався на те, що вказаних в позові договорів банківського строкового вкладу відповідач з позивачем не укладав, в п.1.4. договору банківського строкового вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № 26308022735702 від 11.02.2013 року, розмір процентної ставки зазначений як 25% річних, але він не відповідає діючій процентній ставці на момент укладання даного договору 16,5% річних, також в п.1.3. договору вказаний строк вкладу як 3 місяці з датою повернення 11.04.2013 року, тоді як дата його укладання є 11.02.2013 року та тримісячний термін закінчується 11.05.2013 року. Стосовно іншого договору банківського строкового вкладу «ПРЕМІУМ» № 26301247852695 від 06.08.2013 року, який укладений на 1 місяць з процентною ставкою 20% річних, то такого типу договорів як «ПРЕМІУМ» станом на 06.09.2013 року не існувало, був лише вклад на 1 місяць з процентною ставкою 6,5% річних. Депозитний вклад «ПРЕМІУМ» не оформлюється з 01.05.2013 року. Також зазначили, що ці договори є підробленими, а тому є нікчемними. Розрахунок позивача щодо відсотків за вказані періоди не відповідають дійсності, оскільки процентні ставки, за якими позивач рахувала проценти, не відповідають тим процентним ставкам встановлених у відповідача, що є порушенням публічності договору та такі договори не породжують для сторін жодних правових наслідків. Крім того, [PERSON], яка працювала в банку на посадах начальника Яснопільського відділення м. Дніпропетровська та Гагарінського відділення м. Дніпропетровська, де позивач начебто укладала договори, залік щодо знання вимог Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, не складала та не була допущена до роботи з готівкою та цінностями. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі, на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦПК України). До відносин банка та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, - які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 03 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифікату; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9. Глави 2 розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Отже, виходячи із положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9. глави 2 розділу IVІнструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифікату чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановлених законом, іншими нормативно правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобовязання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника зявляється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку відповідний обовязок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, що 06 серпня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» було укладено договір банківського строкового вкладу «ПРЕМІУМ» № 26301247852695, строком на один місяць з датою повернення вкладу 06.09.2013 року. Відповідно до п.1.6. договору позивач передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 30 000 грн., що підтверджується квитанцією про зарахування на срочний вклад від 06.08.2013 року. Відповідно до п.1.4. договору розмір процентної ставки на вклад становить 20% річних. Виплата нарахованих відсотків здійснюється в кінці строку. 11.02.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» було укладено договір банківського строкового вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № 26308022735702, строком на три місяці з датою повернення вкладу 11.04.2013 року. Відповідно до п.1.6. договору позивач передала банку, а банк прийняв грошову суму в розмірі 30 000 грн., що підтверджується квитанцією про безготівкове перерахування на срочний вклад від 11.02.2013 року. Відповідно до п.1.4. договору розмір процентної ставки на вклад становить 25% річних. Виплата нарахованих відсотків здійснюється в кінці строку. Судом встановлено, що після закінчення 06.09.2013 року та 11.04.2013 року строків розміщення позивачкою коштів на депозитному рахунку відповідачем не були виплачені позивачу належні їй за договорами сума вкладу та нараховані відсотки. На неодноразові заяви про повернення вкладів позивачеві надано відповідь від 20.05.2015 року №6/23-3253 та зазначено, що в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська триває судовий розгляд кримінального провадження, обвинуваченою за яким є саме [PERSON], яка привласнила грошові кошти позивача. За п. 3.1.3. Договору банк зобовязаний сплачувати вкладнику проценти за вкладом, повернути суму вкладу у розмірі, порядку та на умовах, встановлених цим договором. Відповідно до п. 3.4.2. вкладник має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів в порядку і на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2.3. Договору строкового банківського вкладу, вкладник має право звернутися до банку з письмовою вимогою про повернення суми вкладу або його частини до закінчення строку дії вкладу. Сторони прийшли до згоди, що у випадку повернення суми вкладу або його частини до закінчення строку дії вкладу, визначеного в п. 1.3 цього Договору, цей Договір вважається достроково розірваним з ініціативи вкладника. Дострокове повернення частини суми вкладу за цим Договором до закінчення строку дії вкладу прирівнюється до дострокового розірвання цього договору з ініціативи вкладника з наслідками, встановленими п.п. 2.6 цього Договору. Відповідно до п. 2.6. Договору, при достроковому поверненні суми вкладу або частини суми вкладу, [PERSON] здійснює перерахунок нарахованих та/або сплачених процентів на фактичну кількість днів з дати, що передує даті повернення суми вкладу на умовах, передбачених п. 1.5 Договору. Згідно п. 3.4. Договору, вкладник має право на отримання суми вкладу та нарахованих процентів в порядку та на умовах, встановлених Договором; на дострокове повернення суми вкладу на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Посилання відповідача на те, що вини банка в даному випадку немає, до каси банку грошові кошти позивача не надходили, суд не приймає до уваги, оскільки начальник Гагарінського відділення банку [PERSON] діяла, як представник банку, яка знаходиться з банком в трудових відносинах та укладала договір депозиту з позивачем від імені банку, а не від свого особистого імені та її особиста кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення жодним чином не стосується правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем в даному випадку. Тому суд приходить до висновку, що банк несе відповідальність за дії своїх працівників та даний договір депозиту не може вважатись, як не укладений. Крім того, відповідачем не було заявлено зустрічного позову щодо визнання спірних договорів недійсними, тому договори існують та продовжується нарахування процентів за тією ставкою, яка зазначена в пункті 1.4. договорів. Зважаючи на невиконання відповідачем умов зазначених договорів строкового банківського вкладу, суд вважає, що вимоги позивачки про розірвання договорів, стягнення з відповідача на її користь суми вкладу у розмірі за договором банківського строкового вкладу «Універсальний» №263080227357025 від 11.02.2013 року в розмірі 30 000 грн., відсотки в розмірі 16 890 грн. 41 коп. та за договором банківського строкового вкладу «Преміум» №26301247852695 від 06.08.2013 року в розмірі 30 000 грн., відсотки в розмірі 10 487 грн. 67 коп. підлягають задоволенню. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 310 грн. 67 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved