Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом. В позові посилаються на те, що квартира [ADDRESS] була придбана її батьками в 1997 році. Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. 08.01.2012 року померла мати позивача та відповідача, який є рідним її братом. Батько сторін у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Відповідач відмовився від своєї частки у спадщині на користь батька. 13.12.2012 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою батьку сторін було видано свідоцтво про право власності на ? частину зазначеної квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири. 07.05.2013 року батько сторін помер. За життя батько не зареєстрував зазначені свідоцтва у відповідних реєстраційних державних органах на своє імя. Після смерті батька позивач звернулась до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька на спірну квартиру, але постановою від 08.02.2014 року нотаріус відмовила у звязку з тим, що право власності на квартиру не було зареєстровано за батьком та право власності на квартиру у батька не виникло. Позивач вважає, що фактично звернувшись до нотаріальної контори у встановлений строк, вона заявила про прийняття спадщини після смерті батька, тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.08.2018 року прийнято позовні заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на 23.08.2018 року. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Письмових пояснень з приводу позову не надав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 08.01.2012 року померла мати позивача та відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №431148, виданого Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.01.2012 року, актовий запис №46. Після її смерті спадщину на ? частину спірної квартири отримав її чоловік та батько позивача та відповідача [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-5101 та свідоцтва про право власності від 13.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-5097, [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. 04.05.2013 року помер батько позивача та відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №518811, виданого Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 07.05.2013 року, актовий запис №695. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Згідно зі\~ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Згідно з ч.1,2\~ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 08.02.2014 року відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки право власності на спірну квартиру належним чином не зареєстровано у відповідних державних реєстраційних органах. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23\~Постанови №7Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р.«Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.392 ЦК України\~особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. У зв'язку з тим, що у позивача були відсутні необхідні документи для вчинення нотаріальної дії, вона не має можливості отримати свідоцтво про право власності на зазначене спадкове майно в нотаріальному порядку, вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, суд вважає за можливе визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved