Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати один раз на рік в сумі 3500 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.09.2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №879. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось. Подальше збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Між сторонами домовленості щодо розміру аліментів не досягнуто. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.09.2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №879. (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 14.09.2013 року). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.04.2014 року). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Крім того, відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач обгрунтовує вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат в сумі 3500 грн. один раз на рік тим, що це становить 50 відсотків від суми літнього відпочинку та оздоровлення дитини. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та дана вимога не суперечить ст.185 СК України, суд вважає за можливе задовольнити її. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд стягує його з відповідача по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved