Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , за результатом якої просить змінити спосіб стягнення аліментів з останнього на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з фіксованої суми у розмірі 1500 грн. щомісячно, визначеної рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.01.2018 на ј частку від усіх видів доходів (заробітку) на утримання дитини до її повноліття, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду відповідь на відзив. Від представника - адвоката Бабкова В.Д. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Поночовною Т.Б. у передбачені законом порядку та строки надано відзив на позовну заяву, за результатом якого сторона відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи свої доводи тим, що у відповідача [PERSON] матеріальний стан не змінився в сторону збільшення та він має мінливий дохід. Крім того, він отримав копію судового наказу про стягнення з нього на користь другої дружини аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Сторона відповідача вважає, що стягнення аліментів в розмірі ј частки на утримання доньки [PERSON] - є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.01.2018 задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі однієї тисячі п`ятиста гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2017 до повноліття дитини, тобто до [INFO] включно. Після розірвання шлюбу із [PERSON] 06.12.2017, [PERSON] 27.12.2018 зареєструвала шлюб із [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] яка міститься в матеріалах справи. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Поночовною Т.Б. до відзиву на позовну заяву долучено копію свідоцтва про шлюб, згідно якого [PERSON] 19.09.2020 зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . У батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що міститься у матеріалах справи. Судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Верховним Судом України висловлено таку правову позицію в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13. За приписами ч.ч.2, 3 ст.182 ЦПК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Судом враховано, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач на підставі судового наказу має сплачувати аліменти на користь дружини, тому суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial