Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, який обгрунтувала наступним чином. 08.02.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконкомі Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною, що спонукала звернутись до суду позивач вказує на те, що останнім часом відповідач зраджує їй у подружній вірності, а тому на цьому ґрунті між ними виникають непорозуміння, сварки та скандали, які призвели до нестерпності подальшого сумісного проживання та негативно впливає на її психологічний стан та здоров'я їх спільної дитини. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що мають істотне значення. В судове засідання позивач не з'явилась, однак в позовній заяві просила суд розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був сповіщений в установленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що позивачка не з'явилась в судове засідання скориставшись своїми правами, що унормовані ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи визначених ст.169 ЦПК України не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.02.2004 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №2 та видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], що доведено свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, доньку спільно не виховують, шлюбних відносин не підтримують, господарства спільно не ведуть. В своїй заяві позивачка не висловила наміру зберегти сім'ю, а відповідач проігнорував явку до суду без поважних причин. Правовідносини, що є предметом даного спору є сімейними, а відтак регулюються Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року N 2947-III. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 1 СК України передбачено, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Зі змісту ст.ст.104, 105, 110 СК України слідує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду шляхом пред'явлення позову одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення. Разом з цим, підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй прізвища відповідача, оскільки це узгоджується з приписами ст.113 СК України. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved