Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 30% від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та додаткові витрати на дитину у розмірі 1000 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.11.2003 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилась [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З липня 2015 року вона з відповідачем не проживає, спільне господарство не веде, подружні стосунки не підтримує. З приводу надання матеріальної допомоги вона неодноразово зверталась з проханнями до відповідача, однак він відмовляється утримувати дитину без рішення суду. [PERSON] працює в ПАТ «Дніпрогаз», має стабільний та регулярний дохід, в той час як вона працює в КЗ «ДЦП МСД №7» амбулаторія №5 та має мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для утримання дитини, державної допомоги вона не отримує, тому постійно вимушена позичати кошти в борг у рідних та знайомих. Їй відомо, що [PERSON] аліменти іншим особам не сплачує, боржником за виконавчими провадженнями не є, утриманців не має. Дитина хворіє на алергію, перебуває під спеціалізованим наглядом, стоїть на обліку у алерголога з діагнозом поліноз. Кожного року їй роблять проби на всі алергени, потім проводиться курс лікування. Кожного місяця вона витрачає 100 грн. на школу, 100 грн. на шкільні фонди, 500 грн. на харчування дитини у школі після уроків, 300 грн. на заняття танцями, 300 грн. на лікування (проби, насічки), 400 грн. на уколи та крапельниці. У звязку з цим, просить стягнути додаткові витрати на утриманні дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, в решті позову просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 29.11.2003 року сторони по справі уклали шлюб, свідоцтво серії І-КИ №200976. 02.08.2007 року від шлюбу сторін народилась [PERSON], свідоцтво серії І-КИ №136569. Сторони по справі проживають окремо. Дитина проживає разом з матірю, що повністю визнається відповідачем та підтверджується довідкою Єдиного абонентського відділу №2 від 16.10.2015 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України \~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про дитину, утримувати її, є працездатною особою та офіційно працює, на його утриманні не перебувають інші особи, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дитини щомісяц я аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 16.11.2016 року. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Довідкою КЗ «ДЦП МСД №7» амбулаторія №5 (де працює позивач) від 15.11.2016 року засвідчено наявність у [PERSON], [INFO], хвороби та проведення періодичного проти алергенного лікування, яке полягає у введенні противоалергенної сироватки. Разом з цим, жодних доказів понесення позивачем витрат на лікування дитини, обстеження чи навчання у школі, інших закладах, покликаних забезпечити культурний, духовний та фізичний розвиток дитини, позивачем не надано. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що понесення додаткових витрат на дитину позивачем не доведено, як і не доведено наявності особливих обставин, окрім хвороби, оскільки відвідування шкоди та занять з танців такими не є, в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial