Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи - Головне управління юстиції у м.Києві, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТЕМП-13», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], якій належала квартира [ADDRESS]. Як вказує позивач, рішенням виконкому Київської міської Ради від 21.06.1979 року №44/39 [PERSON] була затверджена членом житлово-будівельного кооперативу «ТЕМП-13» і їй було дозволено внести кошти за двокімнатну квартиру на розрахунковий рахунок кооперативу. На підставі рішення виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 02.07.1979 року №910 [PERSON] 16.10.1979 року було видано ордер №016251 серія Ж. Спірна квартира була оплачена у повному обсязі, однак [PERSON] не встигла отримати свідоцтво про право власності на квартиру. Позивач зазначає про те, що вона постійно проживала з матір'ю за вказаною адресою та у шестимісячний термін після смерті матері подала до Другої київської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини померлої, яка складається з квартири [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, які б свідчили про належність квартири померлій на праві власності. Позивач вказує на відсутність інших спадкоємців померлої [PERSON] та просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. У своїй заяві до суду позивач позов підтримала, просила задовольнити, просила справу розглянути за її відсутності. Представником відповідача надіслано суду пояснення у справі, в яких представник просить вирішити справу на підставі поданих доказів та розглядати її за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТЕМП-13» просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] (а.с.12), дочкою якою є [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина - квартира [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 02.07.1979 року №910 [PERSON] видано ордер №016251 від 16.10.1979 року (а.с.14) на зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 25.06.1979 року №86/2-3456 (а.с.19) [PERSON] дозволено внести кошти за двокімнатну квартиру [ADDRESS] в сумі 3400 карбованців. Як вбачається з квитанції від 10.07.2015 року (а.с.17), вказана сума повністю сплачена [PERSON] За інформацією довідки Житлово-будівельного кооперативу «ТЕМП-13» (а.с.15) вартість квартири [ADDRESS] складає 4974 карбованця 29 копійок. Згідно з довідкою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТЕМП-13» від 09.02.2015 року №126 (а.с.53) [PERSON] сплачено пайові внески за вищевказану кооперативну квартиру в повному обсязі. Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. [PERSON] після сплати коштів за квартиру не отримала свідоцтво про право власності на квартиру, однак, на думку суду, відсутність документа про право власності на майно не означає відсутність самого права і не може бути підставою для позбавлення особи такого права. Враховуючи те, що [PERSON] повністю сплатила вартість наданої їй квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку про те, що [PERSON] була власником цієї квартири з часу сплати її вартості. Як вбачається з довідки від 01.07.2014 року №56, виданої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ТЕМП-13» (а.с.16), в квартирі [ADDRESS] з 01.10.1991 року мешкає дочка [PERSON] - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.1975 року, виданим Телешівською сільською Радою Рокитнянського району Київської області, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] (а.с.11). Як свідчать свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.08.1996 року (а.с.6) та серії [NUMBER] від 28.02.2009 року (а.с.8), прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Таким чином підтверджено, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч.3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON]. У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини [PERSON] прийняла майно після смерті матері [PERSON], подала до Другої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на спадкове майно. Згідно з довідкою від 25.06.2014 року №416є, виданою Другою київської державною нотаріальною конторою на звернення [PERSON] (а.с.13), видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO], неможливо, оскільки документи на квартиру, які б свідчили про належність спадкового майна на праві власності померлій, не пред'явлено. Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [PERSON], її дочка [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої. Інших осіб, які мають право на спадкування і, зокрема, на обов'язкову частку у спадщині, немає. Таким чином, усе спадкове майно померлої незалежно від часу прийняття спадщини належить позивачеві як спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Невидача позивачеві свідоцтва про право на спадщину на майно у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа порушує її право власності, яке в даному випадку повинно бути захищено судом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved