Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення розміру та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 03.06.2000 року з відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.04.2012 року. Від їх шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Після укладення другого шлюбу, змінила прізвище на «Марічук». 22.09.2018 року син [PERSON] досяг повноліття та аліменти на його утримання було припинено. Уточнивши позовні вимоги, просить суд змінити розмір аліментів, які стягнуті з [PERSON] рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2012 року, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видій його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття з дня досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача судові витрати. Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Проти заочного рішення за не заперечує. Відповідач в жодне судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на відзив не скористався. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2012 року (а.с. 13). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] (а.с. 8) та [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.03.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31.10.2011 року і до повноліття дітей (а.с. 12). Прізвище [PERSON]\~внаслідок реєстрації\~шлюбу змінено на «Марічук» (а.с. 14). За змістом статті 180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 22.09.2018 року [PERSON], [INFO], досяг повноліття (а.с. 8). З листа Металургійного відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровські області від 27.12.2018 року №50083 вбачається, що аліменти на утримання [PERSON], [INFO], стягуються у розмірі 1/6 частини, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України. Так, частиною 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №037-VIII частину другу статті 182\~СК України викладено в новій редакції, якою збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 23 Конвенції про права дитини, визначено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сімейний стан сторін змінився, старший син [PERSON] досяг повноліття, аліменти на меншу доньку [PERSON] стягуються у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, який не надав суду відомості про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину, тому необхідно змінити розмір стягуваних аліментів на утримання [PERSON], до 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. Разом з цим, згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, задоволенню не підлягає вимога щодо зміни розміру аліментів, починаючи з дня досягнення\~повноліття старшим\~сином [PERSON],\~тобто з\~22.09.2018\~року, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства. Відповідно до ст. 141 СК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial