Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 липня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 9). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 21). У судове засідання сторони не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує, відповідач позов визнає і просить його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 14 липня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 772. ( а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 97. (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову у розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved