Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи тим, що 10.04.1992 року позивач (на той час [PERSON], тепер - [PERSON], оскільки взяла прізвище чоловіка) за договором дарування прийняла в дар жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходився за адресою [ADDRESS] (відповідно до довідки № 1845 від 11.12.2017 внаслідок зміни і впорядкування нумерації в с. Спас згідно рішення 13 сесії 4 демократичного скликання від 27.06.2004 р. будинку [ADDRESS] присвоєно № [NUMBER], а згідно Постанови Верховної Ради України за № 291/95 ВР від 11.07.1995 р. село Спас передано до Коломийського району). Відповідно до довідки про склад сім'ї позивача виданої Спаською сільської ради № 1844 від 11.12.2017 в будинку за адресою [ADDRESS], зареєстровані: З 28.12.1977 р. [PERSON], [INFO] - мати; з 13.06.1992 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 28.05.1996 р. [PERSON], [INFO] - сестра; з 24.11.1997 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 25.12.2003 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 14.03.2005 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 21.05.2010 р. [PERSON], [INFO] - зять. Відповідач є чоловіком [PERSON], [INFO] - рідної сестри позивача. Однак з часом сімейне життя не склалося і відповідач виїхав з вищевказаного будинку у невідомому напрямку. А ні сама позивач, а ні її сестра вже довгий час не спілкуються з відповідачем тому його фактичне місце перебування невідоме і жодних засобів зв'язку з ним не мають, окрім того [PERSON] планує розлучитися з чоловіком. Відповідач вже більше двох років не проживає у вищевказаному будинку, участі в його утриманні та благоустрої не бере, не сплачує комунальні платежі, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 11.12.2017. Домовленості між сторонами про відсутність відповідача у житлі позивача понад один рік немає. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач понесла судові витрати у розмірі 704.80 грн. судового збору, інших судових витрат не очікує понести та не бажає їх стягувати з відповідача - ч. 3 п. 9 ст. 175 ЦПК. На підставі вищенаведеного просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача; копію договору дарування посвідченого 10.04.1992 року державним нотаріусом Косівської державної нотаріальної контори Ромовською О.В. , реєстраційний номер №1131; копію акту обстеження матеріально-побутових умов від 11 грудня 2017 наданого Спаською сільською радою ; копії довідок виданих Спаською сільською радою від 11.12.2017 року №1844, 1845, про те, що внаслідок зміни і впорядкування нумерації в с. Спас згідно рішення 13 сесії 4 демократичного скликання від 27.06.2004 р. будинку [ADDRESS] присвоєно № [NUMBER], а згідно Постанови Верховної Ради України за № 291/95 ВР від 11.07.1995 р. село Спас передано до Коломийського району). Відповідно до довідки про склад сім'ї позивача в будинку за адресою [ADDRESS], зареєстровані: З 28.12.1977 р. [PERSON], [INFO] - мати; з 13.06.1992 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 28.05.1996 р. [PERSON], [INFO] - сестра; з 24.11.1997 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 25.12.2003 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 14.03.2005 р. [PERSON], [INFO] - брат; з 21.05.2010 р. [PERSON], [INFO] - зять; копію свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], - суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з урахуванням вищевказаних доказів не спростовано доводи позивача, про те, що відповідач більше двох років не проживає в будинку позивача без поважних причин, хоча залишається зареєстрованим, що створює перешкоди позивачу в користуванні належним їй майном, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В ст. 319 ч.1 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України закріплює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного та ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved