Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки спадкодавець, на випадок своєї смерті, заповітного розпорядження не вчинив. До складу спадкової маси увійшла 1/4 частка квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. До кола спадкоємців першої черги за законом увійшли: вона, [PERSON], як дружина спадкодавця, яка спадщину прийняла на протязі встановленого законодавством строку, а також діти спадкодавця, тобто відповідачі у справі: [PERSON] та [PERSON], які від своїх часток у спадковому майні відмовились шляхом направлення заяв нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Отож вона, [PERSON], є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON]. Проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири, що належала спадкодавцеві на праві спільної сумісної власності. Така відмова була мотивована тим, що розмір вищевказаної квартири, яка належить особисто померлому не визначений. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, однак таке право позивача оспорюється та не визнається, тому позивач просила суд визначити, що померлому [PERSON] та їй, [PERSON], належить по 1/4 частці квартири, що розташована в [ADDRESS], а також просила суд визнати за нею, [PERSON], право власності на частку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, оскільки реалізувати таке своє право в нотаріальному порядку вона позбавлена можливолсті. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте надали суду заяви, в яких позовні вимоги вони визнали, не заперечують проти задоволення позову, просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник - Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, проте 12.12.2016 року на адресу суду надійшла заява голови про розгляд справи без участі представника, в якій позовні вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували. Враховуючи те, що сторони, скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку. [INFO] року, [PERSON] помер, на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина. Як убачається із матеріалів Спадкової справи, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась дружина спадкодавця [PERSON], яка спадщину прийняла на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця. Вказані обставини доведено відповідно свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та довідкою виданою Липовецькою міською радою 11.11.2016 року за №5778, відповідно до якої [PERSON], до дня смерті [INFO] року був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Інші спадкоємці - діти спадкодавця від своїх часток у спадщині відмовились, надавши нотаріусу заяви відповідного змісту. Отож позивач, [PERSON], є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори 09.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Така відмова нотаріуса була мотивована тим, що об'єкт нерухомості належить його співвласникам на праві спільної сумісної власності, однак визначити яка частка належала померлому неможливо. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст. 369 ЦК України). В силу ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними (ч.1 ст.372 ЦК України). У разі поділу майні, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України). Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.372 ЦК України). На підставі ч.3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, квартира під [ADDRESS], є спільною сумісною власністю чотирьох осіб, частки кожної з них завідомо не визначені. У даному об'єкті власності наявний факт відсутності існування ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпоряджатися нею. Здійснити поділ нерухомого майна (квартири) за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був. Так як у разі поділу майна частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними й інше не встановлено домовленістю між співвласниками та законом, суд вважає, що кожному із співвласників належить по 1/4 частці в об'єкті нерухомості, а оскільки у разі поділу майна право спільної сумісної власності припиняється, то квартиру за [ADDRESS], слід вважати спільною частковою власністю співвласників. Крім цього, відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У п.23 постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що частина квартири за [ADDRESS], входить до складу спадкового майна, як така, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, проте право власності його припинилось внаслідок його смерті, позивач має право на спадкування, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину, відповідно ст. ст. 1268-1270 ЦК України, прийняла, інші спадкоємці відмовились від такого права, відтак позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого [PERSON], відтак суд дійшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтовані, доведені належними та допустимими доказами. Крім цього, відповідачі позов визнали. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позовних вимог та виносить рішення про задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.368, 369,370, 372, 1217, 1218 - 1223, 1226, 1268 -1270 ЦК України,

Outcome: approved