Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Свій позов мотивує тим, що шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний 13.10.1999 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів громадянського стану Канівського районного управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний актовий запис за № 44 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із позивачем. З 1 вересня 2014 року дочка навчається у Ржищівському гуманітарному коледжі денного відділення. Дана обставина підтверджується довідкою від 25 червня 2015 року виданою по місцю навчання. У зв'язку з цим донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач може надавати допомогу, однак добровільно цього не робить. Просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], зареєстрованого в [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на навчання та утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини всіх його доходів, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Судові витрати у сумі 300 гривень на правову допомогу адвоката покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Повідомлення про причину його неявки в засідання до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 199 СК України на батьків покладається обов'язок утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вказана норма закону може застосовуватись лише за умови недосягнення дитиною 23 років; продовження навчання після досягнення повноліття; потреба дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчання та наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Згідно довідки від 25.06.2015 року виданої [PERSON], [INFO] про те, що вона дійсно навчається у Ржищівському гуманітарному коледжі з «01» вересня 2014 року по «30» червня 2017 року за спеціальністю Технологічна освіта. Денна форма навчання.(а.с.7) При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач сама не може утримувати доньку та нести одноособово витрати пов'язані з її вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на доньку. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, являється працездатним, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 05.08.2015 року і до моменту закінчення навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] 23-х річного віку. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що на відповідача [PERSON] слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. на користь держави та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 300 (триста) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера (а.с.10). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved