Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 1,6213 га, кадастровий № 4623687100:13:000:0100 та площею 0,2714 га, кадастровий № 4623687100:14:000:0252, які розташовані на території Чорнушовицького сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Мотивувала своїй позовні вимоги тим, що [PERSON] за час свого життя набула право власності на вказані земельні ділянки. [INFO] вона померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли вказані земельні ділянки. Повідомила, що на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила заповіт. Однак, інших спадкоємців у неї немає. Вказала, що після її смерті, вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з нею, доглядала її до дня смерті і займалася похованням. Зауважила, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю відсутній, оскільки був втрачений. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 05 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27 липня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак разом з позовом подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, однак 23 липня 2021 року представник [PERSON] подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 043909 встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 1,6213 га, кадастровий № 4623687100:13:000:0100 та площею 0,2714 га, кадастровий № 4623687100:14:000:0252, які розташовані на території Чорнушовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2015 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина після її смерті. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Довідкою старости Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області О. Кутна № 115 від 22 лютого 2021 року встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживала в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] , яка вела з нею спільне господарства, доглядала її до дня смерті і займалася похованням. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 27 лютого 1982 року, встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 27 лютого 1982 року. З повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2017 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки спільно з нею проживала на час відкриття спадщини. Відтак, [PERSON] , спільно проживаючи зі своєю матір`ю [PERSON] на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилася після її смерті. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності земельні ділянки площею 1,6213 га, кадастровий № 4623687100:13:000:0100 та площею 0,2714 га, кадастровий № 4623687100:14:000:0252, які розташовані на території Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] . За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved