Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0882га., призначеної для будівництва та обслуговування цього будинку: [ADDRESS]; земельної ділянки за тією ж адресою та грошових внесків з відповідними відсотками та нарахуваннями. Спадкоємцями після смерті батька є вона, брат [PERSON] та мати [PERSON], яка відмовилась від своєї частки спадщини. У в'язку з тим, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки цей житловий будинок у встановленому порядку не зареєстрований, просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на ? частину вказаного житлового будинку, виділивши їй певні приміщення та господарські споруди. У процесі розгляду справи позовні вимоги було уточнено: позивачка просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], який складається з приміщень: 1-1 веранда площею 7,3кв.м; 1-2 кухня площею 7,3кв.м, 1-3 житлова площею 7,7кв.м, 1-4 житлова площею 9,6кв.м; І веранда площею 2,7кв.м; II кладова площею 1,1кв.м.; разом по квартирі №1 - загальної площі 35,7кв.м, житлової 17,3кв.м.; 2-2 душова площею 1,7кв.м; 2-3 житловою площею 22,6кв.м; разом по квартирі № 2 - загальної площі 36,8кв.м, житлової - 22,6кв.м.; разом по будинку 72,5кв.м. (за винятком приміщення 2-1 веранди площею 12,5кв.м, яка зведена самочинно), а також на господарські споруди: сарай під літерою «Б», під «Б» погріб, сарай під літерою «В», сарай під літерою «Г», гараж під літерою «Д», убиральня під літерою «Ж», огорожа під № 1-3, колодязь питний № І. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] просив розглянути справу у його відсутності (заява від 04.11.2014р.). Представником відповідача - Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до суду було направлено заяву про визнання позову (від 17.10.2014р.), зі змісту якої вбачається, що сільська рада проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу у відсутності її представника. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулось 13.11.2014р., підтвердила, що зверталась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від своєї частки спадщини на користь дітей (позивачки та відповідача у справі). Вислухавши пояснення позивачки та її представників, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] (батько позивачки (свідоцтво про народження видане Новопетрівською сільською радою 06.01.1958р., актовий запис №1), батько відповідача [PERSON] (свідоцтво про народження видане Новопетріською сільською радою 16.11.1956р., актовий запис №115) та чоловік третьої особи [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER])), після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку №173, розташованого по вул. Свято-Покровській в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області та господарських споруд, що розташовані за тією ж адресою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). 27.04.2007р. позивачка та [PERSON] звернулись до Вишгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Одночасно до нотаріальної контори звернулась і їх мати [PERSON] - третя особа по справі з заявою про відмову від спадщини на користь сторін у справі (своїх дітей). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. 15.07.2014р. позивачка та відповідач [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку на грошові внески (по ? частці за кожним). Згідно роз'яснення державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори №1332/02-14 від 15.07.2014р. видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] не є можливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Крім того, ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавств, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з копії технічного паспорта від 05.11.1988р. №1018; копії будинкової книги; копії робочого проекту газозабезпечення житлового будинку, згаданий вище житловий будинок зведено у 1956 році. На час закінчення будівництва спірного житлового будинку державна реєстрація права власності на житлові будинки та споруди регулювалася підзаконними нормативними актам, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу України, затвердженою 31.01.1966р., яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р. Так, згідно п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966р., що була чинною до 13.12.1995р., не підлягають державній реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством на час відкриття спадщини врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Таким чином при вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва спірного будинку, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11.03.1985р. №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975р., п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19.01.1976р., підтвердженням належності будинку може слугувати відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій крім підтвердження належності житлового будинку (частини будинку) відчужувану на підставі запису у по господарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про слід будинку, розмір загальної житлової площі і розмір земельної ділянки. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення задоволення позову. Відтак, враховуючи, що встановлено достатньо підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, позивачем дотримано вимог ст.ст.10,58,60 ЦПК України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.5,1218,1222,1261-1265 ЦК України, ст.ст.3,10,11,58,60,61,88,174, 213-215 ЦПК України, -

Outcome: approved