overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме доньки Марії, [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з 2010 року проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них народилася донька, яка повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Однак, відразу після народження дитини, відповідач переїхав проживати до своїх батьків, самоусунувшись від виконання батьківських обовязків, у добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви, а також просила розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 2010 року сторони проживали у цивільному шлюбі, за час якого у них народилася донька Марія, [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 335738, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 11 грудня 2015 року, а також рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 листопада 2015 року (а. с. 4, 17-18). Також встановлено, що відповідач не надає належним чином матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні члени сімї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дитини є задовільний, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на його користь аліментів на утримання малолітніх дітей, а саме доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Посилається на те, що з 11 лютого 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, які повністю знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідач працездатний, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньок, однак у добровільному порядку вже більше двох років ніякої матеріальної допомоги не надає, зароблені кошти витрачає на власні потреби, їх вихованням не займається, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви, а також просила розглянути справу без її участі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився, тому, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що у виконкомі Т.Реметівської сільської ради Перечинського району 11 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбу, за час якого у них народилося двоє дітей, а саме доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач не надає належним чином матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні члени сім'ї, яких він зобов`язаний утримувати, стан здоров`я дитини є задовільний, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON]. про стягнення на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 28.05.2015 року [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем, відповідач в добровільному порядку допомоги для дитини не надає в повному обсязі. В судове засідання [PERSON], будучи належним чином повідомленою, не з'явилася. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у даній заяві також вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву. Із вказаної заяви слідує, що [PERSON] просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і не заперечує проти стягнення з нього на утримання дочки аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне: В судовому засіданні встановлено, що сторони 17.05.2008 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 17.05.2008 року. Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.01.2010 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27.11.2014 року по справі №565/1540/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку розміром 2.9404га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області , яка залишилася після смерті її тітки [PERSON] померлої 30 червня 2016 року. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 30 червня 2016 року померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно,в тому числі на земельну ділянку площею 2.9404га розташовану на території [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області. Зазначену земельну ділянку [PERSON] заповідала їй відповідно до заповіту посвідченому 17.05.2011 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано за реєстровим номер 1126. Спадщину вона прийняла у встановлений законом строк, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Тртьої Вінницької державної нотаріальної контори. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, оскільки у неї відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку на ім'я померлої [PERSON] Інших спадкоємців, кірм неї, немає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Козятинського району Вінницької області надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника , позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач надав до суду заяву про визнання позову, дане визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання і просила стягнути з відповідача у її користь аліменти на період навчання їх сина [PERSON], який з 01 вересня 2013 року вступив на перший курс денного відділення Національного університету фізичного виховання і спорту України, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 16 березня 2014 року щомісячно і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, вказуючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], та має реальну можливість матеріально допомагати на період навчання, що потребує син, а тому просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Частиною 4 ст. 130 ЦПК України вказано, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до довідки Національному університеті фізичного виховання і спорту України № 527 від 28.02.2014 року термін навчання становить з 01.09.2013 р. до 30.06.2017 року. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа - відділ Держземагенства в Кіцманському районі про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2013 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки розміром 0,64 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хлівищанської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та земельного паю, розміром 1,79 га, що перебуває у колективній власності колгоспу «Хлівищанка». Вказує на те, що спадкоємцем після смерті матері за заповітом є вона, відповідач є спадкоємцем за законом, однак відмовився від своєї частки на її користь. Посилається на те, що в управління спадковим майном вона вступила своєчасно так як поховала матір, розпорядилися її речами. Вказує на те, що на даний час не може прийняти дане спадкове майно оскільки у встановлений законом строк не звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а тому просила задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про підтримання позову та просила розглянути справу без її участі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в якій позов про визнання права власності на спадкове майно, визнають та просили справу розглянути без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв”язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що згідно ст. 61 ЦПК України позов слід задовольнити, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1223, 1225, 1235, 1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути в її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також 1000 грн. додаткових витрат на дитину, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути в її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, аліментів в розмірі 40% від усіх видів доходу [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання чи досягнення сином 23-х років. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], який досяг повноліття, однак навчається у Львівському державному університеті фізичної культури. Оскільки у зв'язку з навчанням син не має змоги працювати, щоб самостійно отримувати заробіток, тому потребує матеріальної допомоги В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який згідно з довідкою Львівського державного університету Фізичної культури від 07.06.2016 №242 (а.с.4) є студентом 1 курсу фізичної реабілітації факультету ЛДУФК. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №5468 від 29.06.2016. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітня дитина потребує матеріального забезпечення у зв'язку із продовженням навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. При цьому, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, збільшивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь 19003 грн. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], якій належав житловий будинок з господарськими будівлями розташований в [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] за заповітом є відповідач, який не претендує на спадкове майно. 16 жовтня 2014 року вона купила в [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. [PERSON] отримала гроші, а взамін передала будівлі та написала розписку і між ними фактично був укладений договір купівлі-продажу. Всі істотні умови договору були виконані. Однак, в зв'язку з тим, що на час укладання договору купівлі-продажу в [PERSON] були відсутні правовстановлюючі документи на вказані будівлі, а вона матеріально була не спроможна виготовити документи на будівлі, вони не змогли посвідчити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі, сподіваючись що зроблять це пізніше, однак [PERSON] [INFO] померла. На даний момент позивач бажає узаконити будівлі на своє ім'я, однак у зв'язку із смертю [PERSON] немає можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, а тому просила позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак через канцелярію суду подали заяви про підтримання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 392, 1225, 1235, 1236, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання її втратившою право на користування житлом будинком №9 по вул. Пушкіна в м. Львів-Винники. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання його втратившим право на користування житлом квартирою №9 в будинку №15 по вул. Медової Печери у м. Львові. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 23.10.1999 року, який розірвано 08.07.2005 року на підставі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області. Відповідач з 2002 року проживає окремо, однак прописаний в її житловому будинку згідно запису №90 погосподарської книги. Спільного господарства вони не ведуть, комунальні платежі вона сплачує сама, речей відповідача в будинку немає, житловим приміщенням він не цікавиться. просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та примусово зняти його з реєстрації. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши заяву позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із витягу погосподарської книги видно, що [PERSON] прописаний в [ADDRESS] (а.с.6), що і підтверджується довідкою Кривопільської сільської ради № 656 від 28.07.2014 р. (а.с. 7) де вказується, що у будинку власника [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON] але фактично не проживає в ньому. Аналогічне стверджується і актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с. 8). Із свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис № 37 від 08.07.2005 року вбачається, що між сторонами шлюб розірваний на підставі рішення Верховинського районного суду від 16 січня 2004 року (а.с. 9,10). Із наведеного вбачається, що відповідач спільно із позивачкою не проживає більше десяти років, та таким чином втратив право на проживання згідно реєстрації місця проживання, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 цього Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки , провадиться в судовому порядку. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності, так як він вибув на постійне місце проживання у [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], на квартиру №10, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 79. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], на садовий будинок [ADDRESS] З врахуванням складності справи, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів і

Outcome: approved