Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 63 та земельні ділянки загальною площею 0,4565, що розташовані за адресою: с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області, вул. Шевченка, як за спадкоємицею за законом після смерті баби. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Третя особа у судове засідання не з'явилась, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 9 червня 1996 року помер дід позивача [PERSON] (а.с.8-11). За життя останнім збудовано житловий будинок, який розташований в с. Тарасівка Житомирського району Житомирської області по вул. Шевченка, 63, і який рахувався за ним згідно запису у погосподарській книзі (а.с.21). Також, згідно довідки сільської ради (а.с.22), [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,4565 га, в тому числі 0,2065 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що також розташовані за вищевказаною адресою. Відомості про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] відсутні (а.с.23). 18 листопада 2014 року померла дружина [PERSON] і баба позивача [PERSON] (а.с.12). Спадкоємицями до майна померлої [PERSON] окрім позивача є: [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON], тобто заявника у справі (а.с.13). 1 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна за яким у власність [PERSON] перейшла земельна ділянка площею 5,2580 га, що належала померлій [PERSON] на праві власності (а.с.17), а позивачу, серед іншого, перейшло у власність спірне у даній справі нерухоме майно. Постановою нотаріуса від 1 липня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищеназване спадкове майно після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна чоловікові спадкодавця (а.с.15). За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги, адже за життя її баба фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, однак право власності за життя не зареєструвала. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, однак право власності за життя не зареєструвала, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за законом після смерті баби, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1\~775,10 гривень з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved