Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що31 серпня 2008 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу з чоловіком мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом років шлюбні відносини між ними поступово погіршувались. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Просить суд не надавати додаткового строку для примирення. Після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 31 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, остання змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO](а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка [PERSON], заявила вимогу про залишення їй прізвища [PERSON], а тому суд має підстав для залишення їй прізвища [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved