overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 15.03.2019 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №450. Від шлюбу дітей не мають, проживають окремо. Між ними на ґрунті відсутності взаємопорозуміння виникли неприязні стосунки, що призвело до постійних сварок у родині, тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе та стягнути на її користь судові витрати з відповідача. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 15 березня 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №450, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 15 жовтня 1991 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Тисівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №26. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сімї, проявляє неповагу до неї, вчиняє сварки, з його вини примирення неможливе, від шлюбу мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, спільно з відповідачем не проживають з 2009 року, шлюбних відносин не підтримують. Просить залишити їй прізвище «Гринечко». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, яке є у матеріалах справи, в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, клопотань не подав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 15 липня 1979 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, актовий запис №13. Одруження з відповідачем виявилося, від шлюбу мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки останні вісім років проживає та працює в Італії, з відповідачем шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 15 липня 1979 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 16 вересня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №72. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом близько п'яти років. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька залишилася проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 16 квітня 1991 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ільковецькою сільською Радою народних депутатів с.Ільківці, актовий запис № 5. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у них не склалося. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В них часто виникають конфлікти на грунті того, що чоловік щоденно вживає спиртні напої, немає поваги до батьків, дітей, онуків, та до неї, як дружини. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить судовий розгляд проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 16 квітня 1991 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Ільковецькою сільською Радою народних депутатів с.Ільківці, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не бажають, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Клопотань про зміну прізвища від позивача не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 16 липня 1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №30, від шлюбу мають доньок [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають конфлікти з вини відповідача на ґрунті неповаги до неї, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують, діти залишилась на її утримані. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Кушнірук». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, яке є в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 16 липня 1994 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №266206. Від шлюбу мають доньок [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ №234755. Ухвалою Теофіпольського районного суду від 06.09.2017 року сторонам надавався строк на примирення два місяці. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 16 липня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Антонінською селищною радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №05, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Петровська». Позивачка, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, оскільки примирення із позивачкою неможливе, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 16 липня 2000 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Антонінською селищною радою Красилівського району Хмельницької області, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ №044774. Від шлюбу мають двох сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ №144177). Ухвалою Теофіпольського райсуду від 12 грудня 2016 року з метою збереження сім?ї надано сторонам строк для примирення 2 місяці. Протягом наданого строку сторони не примирилися. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 18 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кунчанською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №5. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають побутові непорозуміння та конфлікти на ґрунті ревнощів, примирення з відповідачем неможливе, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Навроцька». Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, він створив нову сімю, тому просить строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 18 вересня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Кунчанською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №093503. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №165690. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20 серпня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Теофіпольського РУЮ за №62, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відповідач постійно проявляє неповагу до неї, зловживає алкоголем. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують, дитина залишилася на її утримані . Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Шенькарук». Позивачка, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, оскільки примирення із позивачкою неможливе, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №093472. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №173362. Згідно довідки про склад сімї, виданої Теофіпольською селищною радою №1425 від 17.10.2016 року, [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю по вул. Шкільна, 52 в смт. Теофіполь. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved