Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за розписками від 01.11.2018 року, 11.01.2019 року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 01.11.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений усний договір позики, згідно якого відповідач отримала в позику 220 доларів США та 50 євро, про що відповідачем була складена розписка, в якій вона зобов`язалась повернути вказану суму не пізніше 01.01.2019 року. Крім того, 11.01.2019 року відповідач отримала в позику 60000 гривень, про що відповідачем була складена розписка, в якій відповідач зобов`язалась повернути вказану суму не пізніше 01.04.2019 року. У зв`язку з тим, що до теперішнього часу борг відповідачем не повернений, умови договору позики не виконані, просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за розсипками в загальній сумі 67067,50 гривень (220 доларів США, що еквівалентно, за курсом НБУ 1 долар США 25,60 гривень, 5632,00 гривень; 50 євро, що еквівалентно за курсом НБУ від 09.07.2019 року 28,71 гривень, становить 1435,50 гривень). Також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 16152,60 гривень, що складаються з оплати послу адвоката 15000 гривень, судового збору в розмірі 768,40 гривень, 384,20 гривень судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник позивач у судове засідання не з*явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з*явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав : Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимогам ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредиторові таку ж суму коштів. Згідно вимогам ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно вимогам ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З представленої суду розписки від 01.11.2018 року, вбачається, що [PERSON] , отримала від [PERSON] в позику 220 доларів США та 50 євро, зобов*язалась повернути не пізніше 01.01.2019 року (а.с. 5). З представленої суду розписки від 11.01.2019 року, вбачається, що [PERSON] , отримала від [PERSON] в позику 60000 гривень, зобов*язалась повернути не пізніше 01.04.2019 року (а.с. 4). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суду відповідачем не представлено яких-небудь доказів повернення вказаної у розписці суми, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, то з відповідача підлягають стягненню всі судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved