Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалась на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.03.2014р. розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей. Відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання дітей, матеріально не допомагає, участі у вихованні дітей не бере. Згоди з приводу виконання відповідачем обов'язку утримувати дітей між ними не досягнуто. Тому просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини. Просила позов задоволити та щомісячно стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, покликаючись на письмове заперечення (а.с.20-21) та пояснив, що він тимчасово не працює і має мінливий сезонний дохід, у нього на утриманні батьки: матір - інвалід ІІІ групи, батько непрацюючий, яких він також зобов'язаний утримувати, а тому має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 500грн. на кожну дитину. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції шлюбі (а.с.5), який рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.03.2014р. розірвано. В подружжя від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO](а.с.6,7), які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи те, що відповідач офіційно не працює у зв'язку з чим має нерегулярний дохід, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в ній обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік». В той же час суд звертає увагу на те, що як вбачається з пояснень відповідача, відповідач є фізично здоровим, його матір - інвалід отримує державну пенсію по інвалідності, а батько не працює, хоча в свою чергу є працездатним, інших утриманців відповідач не має. Вирішуючи даний спір слід також врахувати і те, що відповідач до звернення позивача з даним позовом частково все ж таки приймав участь в утриманні їх спільних дітей - придбавав їжу, ліки, одяг та інші речі, що підтверджується наданими останнім чеками, квитанціями. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім цього, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, дослідивши всі письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] слід задоволити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 750грн. на кожну дитину, починаючи з 04.04.2014р. і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved