Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини у необхідному обсязі. Дитина проживає разом з позивачкою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 21.07.2012 р. сторони уклали шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурної духовного і соціального розвитку. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов'язок встановлений ст. ст.84 , 180 СК України. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачка не позбавлена права звернення до суду про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та на своє утримання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач працює, за станом здоров'я здатний працювати, отримує регулярний, стабільний дохід , тому підлягають стягненню з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При таких обставинах позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. не сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial