Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з вищевказаним позовом в якому просить суд скасувати (зняти) обтяження (арешт), що накладено на нерухоме майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що позивач дізналася, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності, накладено обтяження (заборона на нерухоме майно). Вказане обтяження, перешкоджає позивачу як власнику здійснення права власності майном. Просить скасувати обтяження № 8091873. Позивач та представник позивача до суду не прибули, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. З Інформаційної довідки № 76622131 від 22.12.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу стало відомо про існування обтяження (заборона на нерухоме майно), що накладено на належну їй на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] : Номер запису про обтяження: 8091873. Дата, час державної реєстрації: 20.10.2008 16:06:00. Реєстратор: Приватний нотаріус Остренко А.В., [ADDRESS] , [NUMBER]. Підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, 3191, 20.10.2008, Остренко А.В. , приватний нотаріус. Тип обтяження: заборона на нерухоме майно. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН [NUMBER] . Власник: [PERSON] . Власник: [PERSON] . Власник: [PERSON] . Заявник Остренко А.В. , приватний нотаріус. Накладенню вищевказаного обтяження передували наступні обставини. 20 жовтня 2008 року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» було укладено кредитний договір № 10434 та договір Іпотеки (предметом іпотеки була квартира за адресою: [ADDRESS] ), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, Остренко А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3191, та накладена заборона відчуження зазначеної квартири. 06 квітня 2009 року [PERSON] повністю сплатила грошовий кредит, наданий ЗОКС «Довіра» (основну сумму-борг непогашеного кредиту і всі проценти за користування кредитом), що підтверджується довідкою №518/09 від 06.04.2009 року. Проте заборону, яка накладалась до припинення договору іпотеки знято не було. Листом № 458/908 від 23.12.2016 року позивачу повідомлено, що ухвалою Господарського суду м. Запоріжжя від 14.03.2016 року, справа № 908/485/16, порушена справа про банкрутство Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» відсторонено від виконання обов`язків голову правління [PERSON] та призначено виконуючим обов`язки голови правління розпорядника майна арбітражного керуючого Вершиніна А.О. Серед переданих попереднім керівництвом документів не містяться оригінали кредитної справи позивача, у зв`язку з чим ЗОКС «Довіра» не має законних підстав виконати вимогу позивача і зняти обтяження. Таким чином, зняти у позасудовому порядку вищезазначене обтяження (заборону на нерухоме майно) не є можливим через знищення кредитної справи, разом з тим, підстави для існування зазначеного обтяження - відсутні, у зв`язку з відсутністю зобов`язань позивача перед відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4 кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з нормою ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950р. - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Відповідно п. 2 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року, № 5, «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для накладення заборони на майно [PERSON] , що суттєво обмежує її права. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved