Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі з 22.02.2013 по 09.07.2018 роки. За час подружніх стосунків у них народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~На даний час, витрати на потреби сина значно зросли, та розмір стягуваних аліментів є недостатнім. Відповідач, участі у вихованні дитини не приймає, а матеріальну допомогу надає вкрай рідко, натомість на її утриманні ще перебуває малолітній син від другого шлюбу. У зв`язку з чим, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, та єдиним джерелом її доходу є щомісячна соціальна допомого. Вказане, значно ускладнює належне матеріальне забезпечення спільного із відповідачем сина. \~ \~ \~ \~Натомість у відповідача значно покращилося матеріальне становище, останній працює на посаді офіцера оперативного відділу у військовій частині [NUMBER] , має стабільний дохід. Окрім цього, в нього наявний дохід від здачі в оренду належної відповідачу земельної ділянки. Зазначає, що інших осіб на утриманні відповідач немає, а відтак, у нього наявна можливість забезпечувати інтереси неповнолітнього сина у більшому розмірі. \~ \~ \~ \~Посилаючись на викладене, позивач, просить суд, змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 1800,00 грн. щомісяця на ј частку всіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 15.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Від відповідача надійшов відзив, обґрунтований тим, що зазначена позивачем інформація не відповідає дійсності. Земельна ділянка, про яку зазначає позивач, відчужена ним 26.04.2019, що підтверджується договором купівлі-продажу. А щодо значного доходу, то відповідно такий у 2020 році склав 243343,00 грн. решта, а саме 58135,00 грн. є страховою виплатою, яка була виплачена у зв`язку з настанням страхового випадку. Не погоджуючись із доводами позивача про збільшення матеріальних потреб дитини, відповідач просить, суд відмовити у задоволені позову. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд, їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову із зазначених у відзиві підстав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. \~ \~ \~ \~Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.09). Із заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2018 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.08). \~ \~ \~ \~Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2019 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181СК України).Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позивач,\~як одержувач\~аліментів в\~інтересах дитини,\~довела свої\~вимоги щодо\~необхідності зміни\~способу стягнення\~аліментіву зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, зміною матеріального стану відповідача, потребую дитини в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити сина в повній мірі. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, отримує дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved