Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, мотивуючи тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами під [ADDRESS], Білоцерківського району, Київської області, в якій зареєстрований відповідач - [PERSON] та який з 20 січня 2014 року не проживає в указаному будинку, всі обов'язки, які випливають з утримання будинку виконує лише вона. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], Білоцерківського району, Київської області. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2014 року за клопотанням позивача було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON]. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі, та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі, а тому суд, з урахуванням думки позивача, третьої особи, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Третя особа не заперечувала проти задоволення вказаного позову. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] являлася власником будинку [ADDRESS], Білоцерківського району, Київської області. Даний будинок вона придбала - купила у Сухоліської сільської ради, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.07.1991 року, відповідно до якого вона придбала жилий будинок під [ADDRESS], Білоцерківського району, Київської області у Сухоліської сільської ради, даний договір посвідчено секретарем виконкому Сухоліської сільської ради народних депутатів Сухомлин М.Б., та зареєстровано в реєстрі за № 48. Відповідно до копії договору дарування частки житлового будинку від 04.08.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та який зареєстровано в реєстрі за № 817 встановлено, що [PERSON] подарувала 1/2 частки вказаного житлового будинку [PERSON], від імені якого як законний представник діяла його мати [PERSON]. [PERSON], [INFO] на даний час являється неповнолітнім, що підтверджується матеріалами справи. На реєстраційному обліку в зазначеному будинку значаться відповідач - [PERSON], сини позивача - [PERSON] та [PERSON], мати позивача - [PERSON], сестра позивача - [PERSON], племінник позивача - [PERSON], що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи та довідкою № 455 від 17.09.2014 року Сухоліської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області. Згідно довідки № 440 від 10.09.2014 року, виданої Сухоліською сільською радою, Білоцерківського району, Київської області встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований та на даний час не проживає за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач з січня місяця 2014 року, тобто більше шести місяців не проживає в спірному будинку, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи та свідків [PERSON], [PERSON]. Оплатою комунальних послуг спірного будинку займаються лише позивач та третя особа. Відповідач [PERSON] - бувший співмешканець сестри позивача - [PERSON], з яким вона проживала без реєстрації шлюбу. Відповідач в січні місяці 2014 року забрав всі свої речі з будинку та залишив будинок. Де проживає на даний час відповідач невідомо, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи, свідків. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території по проведенню ремонту. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її без поважних на то причин понад шести місяців у даному житловому приміщенні. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше шести місяців, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному будинку та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved