Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12.05.2004 року [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районною нотаріальною округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 477 придбала нежитлове приміщення, загальною площею 222,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Дрогобич, вул.Б. Лепкого, 27а. 03.06.2004 року реєстратором Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки прийнято рішення про реєстрацію права на вказане нежитлове приміщення за [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3755977 від 03.06.2004 року. На виконанні відділу державної виконавчої служби Дрогобицькою МУЮ перебував виконавчий лист №2-143, виданий 16.03.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 115500,00 грн., виконавча служба перейшла до примусового виконання рішення, а саме реалізації нерухомого майна, що належало [PERSON] 14.09.2011 року було укладено договір № 1-14130 між відділом ДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області та ТзОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення площею 222,8 кв.м., за адресою м.Дрогобич, вул..Б.Лепкого, 27а. 31.01.2012 року були проведені торги по реалізації вказаного майна, які оформлені протоколом № 1-14130-2 від 31.01.2012 року, відповідно до якого в даних торгах взяли участь [PERSON] та [PERSON], який став переможцем торгів, придбавши нерухоме майно за 367400,00 грн. 02.02.2012 року відділом ДВС Дрогобицького МУЮ у Львівській області було складено акт про проведення аукціону за наслідками всіх вище перелічених дій. Не погоджуючись із проведеними торгами, [PERSON] було подано цивільний позов до Дрогобицького міськрайонного суду про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу № 1-14130-2 прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON] та акту державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2013 року у справі № 1306/4763/12 вирішено апеляційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задовольнити. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, площею 222,8 кв.м., яке знаходиться в м.Дрогобичі на вул..Б.Лепкого, 27а, результати яких оформлені протоколом № 1-14130-2 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON] від 31.01.2012 року та актом державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року. Визнано недійсним протокол № 1-14130-2 прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON] від 31.01.2012 року. Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 року вирішено касаційну скаргу ТзОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація» до якої приєднався відділ ДВС Дрогобицького МУЮ відхилити, а рішення Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2013 року залишити без змін. Постановою Верховного суду України від 24.09.2014 року постановлено у задоволенні заяви відділу ДВС Дрогобицького МУЮ про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 року відмовити. 03.02.2012 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON], на підставі акта про проведення аукціону, затвердженого начальником відділу ДВС Дрогобицького МУЮ 02.02.2012 року, видано свідоцтво, яким посвідчено, що належне на праві власності [PERSON] майно, а саме: нежитлове приміщення літ. «А-1», загальною площею 222,8 кв.м., яке знаходиться за адресою м.Дрогобич, вул..Б.Лепкого, 27а придбане [PERSON] В цей же день 03.02.2012 року [PERSON] подана в Дрогобицьке ДК МБТІ та ЕО заява про державну реєстрацію права власності на вказане вище нежитлове приміщення на підставі свідоцтва від 03.02.2012 року. 03.02.2012 року реєстратором КП [PERSON] та ЕО [PERSON] прийнято рішення про реєстрацію права власності на вказане вище нежитлове приміщення за [PERSON] 28.07.2016 року [PERSON] перереєстрував право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 222,8 кв.м., індексний номер 30684122. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Дрогобицької РДА Львівської області [PERSON]Є, індексний номер 30684122 від 28.07.2016 року, про реєстрацію права власності за [PERSON] приймалось під час дії ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 14.07.2015 року «про заборону у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення загальною площею 222,8 кв.м., що розміщене по вул..Б.Лепкого, 27а в м.Дрогобичі Львівської області», ця обставина також підтверджується рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації Львівської міської ради від 06.06.2016 року № 29909109, яким відмовлено в заяві [PERSON] про скасування права власності [PERSON] на приміщення, зокрема, з тих підстав, що згідно відомостей Державного реєстру є зареєстроване рішення суду про заборону здійснення реєстраційних дій. Також в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна міститься обтяження на вказане нежитлове приміщення (заборона на нерухоме майно), зареєстроване 02.06.2006 року за № 3291199 реєстратором: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2006 року № 2-2029/16. Незважаючи на дане обтяження та ухвалу про заборону вчинення будь-яких дій, реєстратор Дрогобицької РДА Львівської області [PERSON] протиправно перереєструвала вказане приміщення за [PERSON] Оскільки прилюдні торги були визнані недійсними та визнаний недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року, на підставі якого 03.02.2012 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво [PERSON] про придбання майна з прилюдних торгів, відповідно [PERSON] звернулася з позовом до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з вимогами про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування запису про державну реєстрацію. 28.07.2016 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду вирішено заяву [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] про забезпечення позовоу задоволити. «Накладено арешт на нежитлове приміщення літ. «А-1», загальною площею 222,8 кв.м., яке знаходиться за адресою м.Дрогобич, вул..Б.Лепкого, 27а (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 4833003), що належить на даний час на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів зареєстрованого в реєстрі за №1-135 від 03.02.2012 року та заборонити [PERSON], а також іншим особам які діють на підставі довіреності від імені [PERSON], вчиняти у будь-який спосіб будь-які дії щодо вказаного нежитлового приміщення». 20.04.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом ухвалено рішення в справі № 442/5016/16-ц, яким вирішено в задоволенні позовних вимог відмовити, а вжиті ухвалою суду від 28.07.2016 року заходи забезпечення позову скасовано. 25.05.2017 року за апеляційною скаргою [PERSON], Апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження. Не зважаючи на те, що вказане вище рішення не набрало законної сили, 11.05.2017 року відділом ДВС знято арешт, а 07.06.2017 року [PERSON] спірне приміщення, загальною площею 223,5 кв.м. відчужене [PERSON], дане відчуження відбулося на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки прилюдні торги визнані недійсними та визнаний недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року, на підставі якого 03.02.2012 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво [PERSON] про придбання майна з прилюних торгів, відповідно, нежитлове приміщення неправомірно вибуло з володіння [PERSON], поза її волею та незаконно перебуває у власності [PERSON], а тому в неї виникла необхідність звернутися в суд за захистом порушених прав та інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON], яка також представляє інтереси третьої особи, в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, при цьому подала заяву про визнання позову. Відповідач [PERSON] нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON]»яна Юріївна в судове засідання не з»явився в черговий раз, не повідомивши причин неявки. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов'язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, а саме щодо нежитлового приміщення, загальною площею 223,5 кв.м., реєстраційний номер 946301046106, яке знаходиться за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вул..Б.Лепкого, 27а. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України, закріплено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки прилюдні торги визнані недійсними та визнаний недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року, на підставі якого 03.02.2012 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво [PERSON] про придбання майна з прилюних торгів, відповідно, нежитлове приміщення неправомірно вибуло з володіння [PERSON], поза її волею та незаконно перебуває у власності [PERSON], а тому позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору (3674,00 грн. + 320 грн. + 640 грн. + 640 грн. = 5274 грн.) Згідно п. 8 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7, ч.8\~ст.158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. А тому на підставі наведеного та

Outcome: approved