overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 29.08.2014 року та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1717. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що поступово сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалось, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Сина після розірвання шлюбу просить залишити при ній та стягнути судові витрати. 03.11.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 03.11.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 29.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 116917, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1717 (а.с. 5). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 233496 (а.с. 6). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Малолітню доньку для подальшого виховання суд залишає при матері. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 29.09.2012 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1578. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 20.02.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 20.02.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 29.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 094529, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1578 (а.с. 4). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 218266 (а.с. 10). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 30.06.2015 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1118. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. 01.03.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги уточнила та просить розірвати шлюбу, судові витрати не стягувати з відповідача. 01.03.2017 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1118 (а.с. 5). Сторони по справі мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 30.09.2001 року та зареєстровано Радівською сільською Радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 5. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, між нею та відповідачем постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть і подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам кожного. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 067414, виданим Радівською сільською Радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис № 5 (а.с. 4). Сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 214496 (а.с. 8). Однак, спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання сторонам не вдалося відновити сімейні стосунки. Подальше спільне життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 30 квітня 2004 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 422. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки тривалий час в сім'ї постійні сварки через різні погляди на життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, миритися не бажає. В заяві від 02.09.2015р. позивач позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, доньку просив залишити на проживання з матір'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 422 (а.с.3). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). На час розгляду справи проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, сім'я існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові, поваги, відсутні спільні інтереси. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було укладено з відповідачем 31 березня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 262. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідач вже два роки відбуває покарання у місцях позбавлення волі, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, 21.05.2014 року від неї надійшла до суду заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, 27.08.2014 року від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий 31.03.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 262. Від шлюбу дітей не мають. Подальше проживання сторін неможливе, оскільки відповідач останні два роки відбував покарання у місцях позбавлення волі, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 17.05.1999 року, у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні в березні 2015 року. Шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння. Майнового спору та спільних дітей від шлюбу не мають, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач чи його представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Проти задоволення позову заперечували та звернулись із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання шлюбу фіктивним, однак ухвалою суду від 12.02.2019 року, зустрічний позов було залишено без розгляду. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.05.1999 року, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, зареєстровано шлюб між громадянином [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис №345, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №103631 /а.с.5/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у 2015 році та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, просила визнати відповідача таким ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим, що є власником будинку № 60 по вул. Сергія Лазо у місті Павлоград. Відповідач є її сином . Ніколи не проживав в будинку . Витрат по комунальними платежам не несе. Не бажає добровільно знятись з реєстраційного обліку в будинку.\~Реєстрація відповідача порушує її права. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений належним чином . За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд , вислухавши позивачку, її представника , свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивачка є власником будинку № 60 по вул. Сергія Лазо у місті Павлоград, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину / а. с. 4/ Відповідач є сином власниці будинку. Значиться зареєстрованим у вказаному будинку. В будинку не проживає , витрат по комунальними платежам не несе. Не бажає добровільно знятись з реєстраційного обліку в будинку . Факт не проживання відповідача в будинку позивачки підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] крім всього пояснив ,що відповідач є його татом. У нього є власна квартира . В спірному будинку ніколи не проживав. \~Реєстрація відповідача порушує права позивачки. Позивачка користується будинком , сплачує комунальні послуги. Вказаними діями відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні своєю власністю. Договір найму жилого приміщення вказаного будинку між сторонами не укладений. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Статтею 383 ЦК України, передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання\~\~для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до\~\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач порушує права позивачки, що є підставою для задоволення позову визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, просила визнати відповідача таким ,що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивувала тим,що є власником є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є її сином. В квартирі не проживає з 2014 року у звязку з виїздом на постійне місце проживання до Росії. До теперішнього часу відповідач не знявся з реєстраційного обліку в квартирі.\~Реєстрація відповідача порушує її права. В судовому засіданні позивачка не зявилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений Звернувся до суду з заявою , якою позов визнав , просив справу розглянути без його участі. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме / а. с. 8-9/ Відповідач є сином позивача, зареєстрованим у вказаній квартирі. Відповідач виїхав на постійне місто проживання до Росії. \~\~З вересня 2007 року не проживає в квартирі та не користується зазначеним житловим приміщенням, що підтверджується наданим суду актом від 21.04.2015 року./ а.с.12/ Позивач користується квартирою, сплачує комунальні послуги. Вказаними діями відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні своєю власністю. Договір найму жилого приміщення вказаної квартири між сторонами не укладений. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд . \~ Статтею 383 ЦК України, передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання\~\~для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до\~\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Викладене приводить суд до висновку про те, що відповідач порушує права позивачки що є підставою для задоволення позову визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком. Позивачем заявлені позовні вимоги про зняття відповідача з реєстрації. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Викладене приводить суд до висновку про те, що в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації за адресою м. Павлоград, вул. Пролмислова, 6/ 49 слід відмовити, оскільки діючим законодавством встановлений позасудовий порядок зняття з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved