Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 жовтня 1970 року міським бюро реєстрації актів цивільного стану в місті Орджонікідзе Дніпропетровської області, актовий запис №428, між нею та відповідачем - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, клопотала розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 02.12.2019 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 17.10.1970 року за номером актового запису 428, про що міським бюро реєстрації актів цивільного стану в місті Орджонікідзе Дніпропетровської області видано відповідне свідоцтво про одруження (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи - а.с. 6). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежності поглядів на сімейні відносини. Позивач вважає подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливим. Врегулювання питання розірвання шлюбу шляхом подання відповідної заяви до органу реєстрації цивільного стану не видається можливим через те, що позивачу не відомо де знаходиться відповідач. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved