Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідача. На підтвердження позовних вимог позивач указала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.08.2013 року. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею і відповідачем розірваний рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за позовом відповідача 24.03.2015 року. Але [PERSON] покинув її ще на п*ятому місяці вагітності. Весь цей час відповідач життям дівчинки не цікавиться, не виявляє бажання у спілкуванні з нею, участь у її вихованні не приймає. Коли донька хворіла, вона, позивач, неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти коштами або привезти ліки, на що останній відмовляв їй. Ніякої участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, дівчинка його не знає як батька. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків, не піклується про здоров*я дитини, її фізичний розвиток, позивач просила позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав. Просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 62). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій підтримав позовні вимоги і просив розглянути справу за його відсутності. Надав на адресу суду висновок, в котрому зазначено, що органом опіки та піклування встановлено, що батьки дитини перебували в шлюбі. Батько дитини не займається її вихованням, матеріально не допомагає, не піклується про розвиток дитини, відмовляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї малолітньої дитини. Тому комісія з захисту прав дитини дійшла висновку про можливість та доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що батьки дитини - [PERSON], [INFO], сторони у справі, перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.03.2015 року шлюб між сторонами розірваний ( а.с. 10,11). Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матір*ю, позивачем у справі. Відповідач сплачує на утримання дитини аліменти за рішенням суду. На час розгляду цієї справи відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 17071,00 грн. (а.с. 66, 67). Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. дійсно не спілкується з дитиною, не приймає участь у її вихованні, не цікавиться її життям, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов*язків по вихованню дитини. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року звернуто увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов*язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об*єктивного з*ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов*язками. Оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], матеріально не утримує, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, приймаючи до уваги висновок Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає, що [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання дитини стягнуті на користь позивача за рішенням суду. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved