Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд встановити факт належності права власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115; встановити факт належності права власності [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06.10.2013р.; визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на 1/4 частину квартири № 56 (загальною площею 54,4 кв.м. житловою площею 38 кв.м.) по вул. Високовольтній, буд. 12 в м. Дніпропетровську в порядку ст.392 ЦК України зв'язку із втратою свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. №35, зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115; визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на 1/12 частину квартири №56 (загальною площею 54,4 кв.м. житловою площею 38 кв.м.) по вул. Високовольтній, буд. 12 в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 23.09.2007р.; визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на 1/6 частину квартири № 56 (загальною площею 54,4 кв.м. житловою площею 38 кв.м.) по вул. Високовольтній, буд. 12 в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06.10.2013р.; визнати за [PERSON](ІПН [NUMBER]) право власності на 1/2 частину квартири № 56 (загальною площею 54,4 кв.м. житловою площею 38 кв.м.) по вул. Високовольтній, буд. 12 в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 21.03.2015р.; визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Висока, буд. 8 в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 21.03.2015р. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Висока, буд. 8, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115,- [PERSON], померлому 23.09.2007р., [PERSON] померлій 06.10.2013р., [PERSON], [PERSON], померлій 21.03.2015р. належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS]. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], померлого 23.09.2007р., та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно у вигляді його частки у спільному майні, яка складає 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є: його дружина [PERSON], яка померла 06.10.2013р., донька [PERSON], яка померла 21.03.2015р., та донька [PERSON], які постійно проживали у квартирі №56, успадкували частину майна після смерті батька. [PERSON], та [PERSON] оформили свої спадкові права після сметрі [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину, BMI № 062186, реєстр. № 10-1173, 07.07.2009р., та BMI №062185, реєстр. №10-1172, 07.07.2009 р. виданими Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою, та позивач успадкувала його 1/3 частину спадкового майна, яку прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, але свої спадкові права не оформила, оскільки законом не передбачено обмежень у часі оформити спадкові права у даному випадку. Отже спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину в рівних частках кожен, тобто, кожен успадкував по 1/4 : 3 = 1/12 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. 06 жовтня 2013 р. померла [PERSON], за якою на день її смерті було зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії BMI № 062185, реєстр. № 10-1172, 07.07.2009р. виданими Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, та на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МЕТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115. Після смерті [PERSON], померлої 06 жовтня 2013 р. позивач та її рідна сестра [PERSON] успадкували її частину майна, спадщину ми прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, але свої спадкові права не оформили, оскільки законом не передбачено обмежень у часі оформити спадкові права у даному випадку. Отже спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину в рівних частках кожен, тобто по 1/3:2= 1/6 частки квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 21.03.2015р., інших спадкоємців другої черги крім позивача немає. На момент смерті спадщина що належала [PERSON] складалася з 1/2 частки квартири [ADDRESS], а саме: 1/4 частка зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МЕТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115; 1/12 частка зазначеної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину BMI № 062186, реєстр. № 10-1173, 07.07.2009р., 07.07.2009р. виданими Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою; 1/6 частка зазначеної квартири належала [PERSON] на праві спадкування за законом після смерті матері [PERSON] яку [PERSON] успадкувала але свої спадкові права не оформила. Як з'ясувалось після смерті [PERSON], що в свідоцтві про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданим ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстрованим в Дніпропетровському МЕТІ запис у реєстровій книзі за № 27п-115 була допущена помилка, замість прізвища співвласника «Гуденко Віторія Юріївна» - вказано «Губенко Вікторія Юріївна». Що створює позивачу перешкоди в оформленні спадкових прав після смерті батьків та сестри. На даний момент вказане свідоцтво про право власності втрачене. Згідно «Порядку оформлення і видачі дублікатів свідоцтв про право власності на квартиру (будинок), отриманих при приватизації державного житлового фонду» (рішення [PERSON] міської ради від 20.12.2001р. №3266), дублікат правовстановлюючого документу видається тільки при зверненні всіх співвласників за отриманням дублікату, якщо ж співвласник на момент звернення за отриманням дублікату помер, необхідно надати запит нотаріуса на померлого співвласника для отримання дублікату. В даному випадку це неможливо, оскільки є помилка при написанні прізвища [PERSON] у свідоцтві про право власності, зв'язку з чим я змушена звернутися до суду. Крім того, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батьків та сестри оскільки зв'язку із втратою правовстановлюючих документів не може надати нотаріусу свідоцтво про право на спадщину BMI №062186, реєстр. №10-1173, 07.07.2009р. видане Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], та свідоцтво про право на спадщину BMI № 062185, реєстр. № 10-1172, 07.07.2009р. видане Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку підлягає встановленню факт належності [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115. Також підлягає встановленню факт належності [PERSON] права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Згідно технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] в [PERSON] квартира загальною площею 54,4 кв.м. житловою площею 38 кв.м. у житловому будинку літ. А-5 складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6,8,9-житлова, 7-кладова, І-балкон. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Нормами ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом вимог ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1268, 1269 ЦК України право власності може набуватися особою - спадкоємцем в порядку спадкування за законом. Так, згідно ч. 1 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою та приймається, зокрема, шляхом подання заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття, і належить спадкоємцеві з часу її відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом даної статті до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. Ч.3 ст.1268 ЦК України зазначає - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті батьків та сестри, оскільки правовстановлюючі документи на квартиру та домоволодіння утримує у себе [PERSON], який на правах співмешканця тривалий час проживав з [PERSON], утримує оригінали правовстановлюючих документів та також вважає що має право на спадщину, а тому позов пред'являється саме до нього. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло б/н від 22.12.1993р. втрачено, позивачем також заявляються позовні вимоги що визнання права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в [PERSON] в порядку ст.392 ЦК України. Згідно пп. 16 п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно абз. 4 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Такти чином позовні вимоги позивача у частині встановлення факту належності права власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло на та 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06.10.2013р.; визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири в порядку ст.392 ЦК України зв'язку із втратою свідоцтва про право власності на житло, на 1/12 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 23.09.2007р., на 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 06.10.2013р. та на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 21.03.2015р. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні наданими суду доказами, а саме інформаційною довідкою КП «ДМБТІ» ДОР № 13793 від 13.11.2015р., копією свідоцтва про право власності на житло б/н від 22.12.1993р., виданого ДСУ 201 «Дніпромеханомонтаж» згідно з розпорядженням від 22.12.1993р. № 35, зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ, запис у реєстровій книзі за № 27п-115, матеріалами останньої технічної інвентаризації зазначеної квартири, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], витягом з реєстру актів цивільного стану про шлюб [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], витягом з реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON], витягом з реєстру актів цивільного стану про шлюб [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], копією спадкової справи після смерті [PERSON], довідками про зареєстрованих осіб, Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 27.09.2015р. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Висока, буд. 8 в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], померлої 21.03.2015р., що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 750 грн. 00 коп.

Outcome: partial