Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від [INFO], яке набрало законної сили 23.05.2016 року, визнано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON], постійно проживаючи разом зі своєю родиною в с. Зайці Чернігівського району, народила доньку [PERSON] та 24.03.2016 року місце проживання новонародженої [PERSON] було зареєстровано за адресою реєстрації місця проживання її матері [PERSON], тобто в квартирі [ADDRESS]. Але, малолітня [PERSON] з часу свого народження і по час звернення до суду з даним позовом жодного дня не мешкала у спірній квартирі та не з'являлася в приміщенні цієї квартири, в зв'язку з тим, що постійно проживає зі своєю матір'ю [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS]. Таким чином, позивач вважає, що є підстави для визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. ст. 160 СК України, 107 ЖК України. В судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача та від представника третьої особи Чернігівської міської ради надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник третьої особи у вирішенні спору покладається на розсуд суду, причини неявки відповідача суду не повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від [INFO], яке набрало законної сили 23.05.2016 року, на підставі ст. 107 ЖК України визнано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] народила дитину - доньку [PERSON] та місце проживання новонародженої [PERSON] 24.03.2016 року було зареєстровано за адресою реєстрації місця проживання її матері [PERSON] відповідно до ст. 160 СК України, тобто в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.06.2016 року, складеного комісією у складі: майстра КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради [PERSON]., позивача та двох сусідів, вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації у приміщенні спірної квартири за адресою [ADDRESS], не проживає з березня 2016 року. [PERSON] листа-відповіді № 201 від 29.06.2016 року, наданого Головою Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 23.06.2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Разом з матір'ю проживає без реєстрації малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає фактично з народження. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч. 4 ст. 29 ЦК України). В свою чергу, частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Отже, місцем проживання неповнолітньої або малолітньої особи є фактичне місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона дійсно проживає. Таким чином, малолітні діти не мають права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набувають право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи те, що право на користування спірною квартирою малолітньої [PERSON] є похідним від права її матері [PERSON] на користування даним житлом, яка в судовому порядку на підставі ст. 107 ЖК України була позбавлена такого права, з врахуванням приписів ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України, похідне право малолітньої [PERSON] також втрачається на підставі ст. 107 ЖК України, у зв'язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved