Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 заробітку (доходу), починаючи з 28.11.2017 року, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім по 1/4 частині до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Позов обґрунтований тим, що позивач є рідною тіткою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що згідно повідомлення Олександрійської ЦРЛ від 30.08.2016 року мати дітей [PERSON] мала захворювання яке перешкоджало виконанню нею батьківських обов'язків та спільне проживання з дітьми та наданим Олександрійською ЦРЛ висновком ЛКК, дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відомості про батька дітей до актових записів про народження внесені за вказівкою матері відповідно ч. 1 ст. 135 СК України. Розпорядженням голови Олександрійської РДА від 18.10.2016 року позивача призначено опікуном дітей, вони проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач з червня 2016 року на території сільської ради не проживає, зарекомендувала себе з негативної сторони, вела аморальний спосіб життя, вживала спиртні напої, постійно залишала дітей на родичів, її знято з «Д» обліку в Олександрійській ЦРЛ, відповідач не проходить лікування, жебракує, свої батьківські обов'язки, зокрема, обов'язкок виховувати та утримувати дітей до досягненнями ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, свідомо ухиляється від їх виконання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, пояснила, що відповідач є рідною сестрою позивача, останні роки веде жебрацький спосіб життя, дітьми не цікавиться, не опікується ними, з жовтня 2016 року діти проживають з позивачем, яка є їхнім опікуном, знаходяться на її утриманні, за весь цей час відповідач жодного разу до дітей не приїжджала, матеріальної допомоги не надає, декілька раз телефонувала, дітей зі святами та днями народження не вітає, один раз вітала [PERSON] з днем народження по телефону. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надала. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - представник Органу опіки та піклування Олександрійської районної в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що відповідач жодної участі у житті дітей не приймає, до органів опіки та піклування про повернення дітей не зверталася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є подругою позивача, з осені 2016 року діти проживають з позивачем та її чоловіком в с. Павлиш, знаходяться на утриманні позивача, для дітей створені всі умови, є власна кімната, комп'ютер, речі, книжки, іграшки, діти доглянуті, відповідача жодного разу за місцем проживання дітей не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача, з жовтня 2016 року діти проживають з позивачем, яка піклується про дітей, старша дитина відвідує школу, молодша - дитячий садок та танцювальну студію, діти забезпечені всім необхідним, відповідача не бачила жодного разу за місцем проживання дітей. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] надала показання, відповідно до яких вона з жовтня 2016 року проживає разом з сестрою з позивачем та її чоловіком, до цього мешкали в с. Лікарівка з прабабусею, за цей час мати жодного разу до них не приїжджала, не вітала зі святами, речей не купувала, останній раз телефонувала приблизно два місяці тому, їхнім з сестрою життям не цікавиться, висловила думку про бажання проживати з позивачем. Суд, враховуючи думку учасників справи, визнав недоцільним з'ясування думки малолітньої [PERSON], враховуючи її вік. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з'ясувавши думку дитини, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з листом головного лікаря Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області №1321 від 30.08.2016 р. [PERSON]. [INFO], знаходилась на консультації в КЗ «ОПТД» 29.06.2016р. з діагнозом попередній ВДТБ в/долі прав. Легені (інф.) Дестр-МБТ-М0МГ0ріф0К0 гіст 0 кат 1 ког 2(16), періодично з'являється за місцем проживання: [ADDRESS], за станом свого здоров'я може становити загрозу здоров'ю малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON], хвора уникає до обстеження та лікування, тому просили Начальника служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області вжити заходи для ізоляції дітей від [PERSON] Розпорядженнями голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 07.04.2017 року №150-р та №151-р [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, які залишились без батьківського піклування на підставі Висновку лікарсько-консультативної комісії Олександрійської центральної районної лікарні від 23.03.2017 року №396 про наявність у матері дітей хвороби, яка перешкоджає їй займатись вихованням та утриманням дітей, та інформації довідкового характеру наданої Олександрійським РВ ДРАЦС про те, що відомості про батька дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до висновків ЛКК №1039 від 21.09.2016 року, №396 від 23.03.2017 року [PERSON], [INFO], має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 18.10.2016 року № 461-р [PERSON] (відповідно до свідоцтва про шлюб від 29.08.2017 року серії [NUMBER] змінила прізвище на «[PERSON]») призначено опікуном над малолітніми племінницями [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до інформації головного лікаря Олександрійської центральної районної лікарні Кіровоградської області №01-11/2080 від 25.10.2017 року [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з червня 2016 року не проживає за вказаною адресою, про що свідчить довідка видана виконавчим комітетом Лікарівської сільської ради від 24.10.2017 року, на обліку в Олександрійській ЦРЛ не перебуває та місцезнаходження її на даний момент невідомо. Згідно з довідкою про склад сім'ї від 21.11.2017 року № 3096, виданої Павлиською селищною радою, до складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - під опікою, [PERSON] - під опікою. Згідно з довідкою №215 від 22.11.2017 року, виданою директором навчально-виховного комплексу «Павлиська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей ім. В.О. Сухомлинського», [PERSON] дійсно навчається у 8-Б класі, мати [PERSON] участі у вихованні та навчанні доньки не бере. Згідно з довідкою, виданою завідувачем та вихователями старшої групи - [PERSON], мати [PERSON], вихованки старшої групи Павлиського дитячого дошкільного закладу «Оленка», не відвідувала дитину, не цікавилася життям дівчинки, не приймала участі в її вихованні та навчанні. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.11.2017 року вбачається, що [PERSON] має присадибну ділянку, будинок з газо- та водопостачанням загальною площею 90 кв.м, родина забезпечена товарами першої необхідності, у будинку чисто, створено хороші умови для проживання. Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON], [INFO] на території Лікарівської сільської ради не проживає з червня 2016 року, на момент проживання в с. Лікарівка не працювала, зловживала спиртним напоями, не приділяла уваги дітям, житла чи іншого майна на території Лікарівської сільської ради не має. Відповідно до наданої виконавчим комітетом Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області довідки-характеристики [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], за даною адресою не проживає, має двох неповнолітніх дітей, не виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться здоров'ям дітей, не дбає про створення для них належних умов проживання, розвитку і навчання, не допомагає фінансово, веде бродячий спосіб життя, місцезнаходження її невідоме. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей від 23.11.2017 року Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] уродженку с. Лікарівка Олександрійського району Кіровоградської області відносно дітей: [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей на користь опікуна [PERSON], [INFO], враховуючи підтвердження фактів неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно дітей, а саме, того, що вона протягом року жодним чином не цікавилася їх життям та розвитком, матеріально не утримувала, самоусунулася від їх виховання, не піклується про їх навчання та внутрішній світ, не створила умови для повернення дітей на виховання в сім'ю, не вітала зі святами та днями народження, тобто свідомо порушує передбачені законодавством України обов'язки батьків відносно дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх підготовкою до самостійного життя, не забезпечує їх матеріально, не спілкується з дітьми, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого сина, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що сприятиме захисту інтересів дитини. Щодо стягнення аліментів суд зазначає, що ч. 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину ( ч.2 ст.166 СК України) Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи викладене, саме в такому установленому законом порядку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідач веде жебрацькій спосіб життя, не має постійного заробітку, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] та якщо після досягнення повноліття дочкою [PERSON], [INFO], ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, в подальшому аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягуються до [INFO] за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 28.11.2017 року, тобто з дати звернення до суду Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. та судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved