Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 18 квітня 2011 року, та стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що після народження в 2015 році дитини, в неї відповідно змінився сімейний стан, а оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає, тому виникла необхідність в збільшенні розміру аліментів. Сторони в судове засідання не зявились, але надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі; позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов такого висновку. Рішенням Народицького районного суд Житомирської області від 18 квітня 2011 року по справі №2-117/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше визначеного діючим законодавством мінімуму на дитину щомісячно з 15.02.2011 року до 15.03.2022 року, тобто до досягнення повноліття останньою. 06.01.2015 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №221852 від 13.01.2015 року. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.183 СК якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року частину другу СК України викладено в новій редакції : «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». З огляду на викладене та приймаючи до уваги те що відповідач позовні вимоги щодо збільшення розмірів аліментів визнав, не надав суду доказів про те, що обмежений у можливості надавати дітям матеріальну допомогу, має будь-які обмеження по працевлаштуванню, а також те, що після народження в 2015 році дитини, в позивача відповідно змінився сімейний стан, тому суд прийшов до висновку про збільшення розміру аліментів, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,8 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved