Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.2004 [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно після своєї смерті заповіла їй. 02.12.2004 [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - земельної частки (паю) в розмірі 2,20 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» с. Торків Тульчинського району; - земельної ділянки площею 2,3740 га, розташованої на території Торківської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №141567, виданого 28.02.2003 Тульчинською районною державною адміністрацією. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], вона прийняла і на частину спадкового майна, а саме, на земельну частку (пай) отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАТ №753156, посвідченого 26.02.2016 Тульчинською державною нотаріальною конторою. Оформити ж нотаріально право власності на земельну ділянку площею 2,3740 га, розташовану на території Торківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві [PERSON], вона не може, так як оригінал правовстановлюючого документу державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №141567 відсутній через його втрату. У відділі Держгеокадастру Тульчинського району вона отримала належним чином посвідчену копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №141567. Але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу в нотаріальному оформлені її права власності на земельну ділянку площею 2,3740 га постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 26.02.2016 нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті [PERSON], а саме, на земельну ділянку площею 2,3740 га, розташовану на території Торківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №141567, виданого 28.02.2003 Тульчинською районною державною адміністрацією. Позивач в судове засідання не з'явилася. В позовній заяві зазначено, що вона просить справу слухати без її участі. Позовні вимоги підтримує. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову представником відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії заповіту від 16.08.2004 (а.с.9) [PERSON] заповіла позивачеві [PERSON] після своєї смерті усе своє майно. 02.12.2004 [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ №252861(а.с.10). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із: - земельної частки (паю) в розмірі 2,20 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» с. Торків Тульчинського району; - земельної ділянки площею 2,3740 га, розташованої на території Торківської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №141567, виданого 28.02.2003 Тульчинською районною державною адміністрацією. Даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №110 від 12.03.2016 (а.с.11), копією державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №141567 (а.с.12) та витягу з Державного кадастру про земельну ділянку від 12.02.2016(а.с.13-15). Відповідно до ст.1223 ЦК України спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] і вона за оформленням свого права на дане спадкове майно звернулась в Тульчинську державну нотаріальну контору. На частину спадкового майна, а саме, на земельну частку (пай) позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.02.2016, НАТ №753156, про що свідчить копія даного свідоцтва (а.с.16). У видачі ж свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована на території Торківської сільської ради, державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю оригіналу правовстанавлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2016 № 80/02-31 ( а.с.8 ). Згідно копії спадкової справи № 138/2005 до майна померлої 02.12.2004 [PERSON] вбачається, що 24.02.2016 [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.02.2016. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оскільки позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні права на спадкове майно за заповітом, а саме, на земельну ділянку площею 2,3740 га, розташовану на території Торківської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за [PERSON] права власності на вказане спадкове майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved