overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалась на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15.11.2003 року. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказувала на те, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, відповідач систематично зложиває алкоголем і у нетверезому стані постійно провокує конфлікти вдома, часто принижує та погрожує сину. Вказувала, що постійні конфлікти та агресія з боку відповідача в бік позивача та по відношенню до дітей, застосування фізичної сили, нецензурної лайои призвело до того, що сторони фактично проживають окремо, у зв`язку із чим припинилися шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Стверджує, що подальше збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін так і їх дітей, просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і дату проведення судового засідання. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №54 (а.с.6). Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що 07.04.1999 року виконкомом Верхньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №04. Від цього шлюбу є повнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що протягом шести місяців з відповідачем не проживає разом, не підтримують шлюбних відносин. Стверджувала, що збереження сімї буде суперечити її інтересам, окрім того, вважає, що шлюб має формальний характер, майнового спору немає, неповнолітніх дітей теж.. Просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не проти винесення заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 07 квітня 1999 року виконкомом Верхньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №04. (а.с.3). Сторони не підтримують подружніх відносин, близько шести місяців проживають окремо. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструваала шлюб 27.11.1999 року. Від цього шлюбу у них є троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що протягом останніх трьох років шлюб втратив свій сенс, оскільки протягом всіх років спільного життя з відповідачем було важко, а інколи і неможливо дійти спільної думки з питань організації спільного побуту, матеріального забезпечення сім`ї, щодо планів на майбутнє, а також у питаннях, що стосуються виховання дітей. Стверджувала, що із відповідачем склались різні погляди на те, яким чином має бути організоване сімейне життя, як варто вести спільний побут та якими принципами потрібно керуватися, виховуючи дітей, також почуття любові, поваги та взаєморозуміння давно втрачено. Подальше спільне проживання та перебування з відповідачем у шлюбі неможливе та суперечить як інтересам сторін так і інтересам дітей. Просить розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглядати дану спарву за його відсутності та не заперечував проти винесення рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований 27 листопада 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, запис №1826. (а.с.7). Від цього шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .. (а.с.9-11). Сторони не підтримують подружніх відносин. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім?я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 01.02.1986 року. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Сторони з 2009 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність між ними взаєморозуміння щодо вирішення звичайних побутових питань, несумісність характерів. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Чернівці 01 лютого 1986 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №183. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Сторони з 2009 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 01.12.2003 року. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Сторони з 2011 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Виконавчим комітетом Диновецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області 01 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №14. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони з 2011 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 02.03.1984 року. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Починаючи з квітня 2016 року, їх стосунки поступово погіршувалися, сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, постійні суперечки та сварки, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного. Окрім того, позивач вказувала на те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони із відповідачем не мають наміру зберегти шлюб. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом РАГС м.Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №320 (а.с.3). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Сторони протягом останнього часу не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 02.05.1998 року. Від цього шлюбу у них є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Їх стосунки поступово погіршувалися, сторони не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, постійні суперечки та сварки, внаслідок чого між ними виникли неприязні відносини. Вони втратили почуття любові один до одного. Окрім того, позивач вказувала на те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вони із відповідачем не мають наміру зберегти шлюб. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Бабинською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 02.11.1991 року. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Сторони з серпня 2008 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання також не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Чернівці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2148 (а.с.6). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Сторони з серпня 2008 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved