Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, 3-ї особи про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні спільної дитини [PERSON] , [INFO] , встановлення часу та днів для побачень з дитиною: кожного вівторка та четверга з 16.00 год до 20.00 год; кожного першого та третього тижня місяця з 16 год. п`ятниці до 16 год. неділі. Позов мотивує тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачкою у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. Разом з тим, відповідачка впродовж останнього року перешкоджає йому в особистому спілкуванні з дитиною, постійно чинить перешкоди для участі у вихованні дитини, що змушує його звертатись за захистом своїх прав до суду. Вважає, що, з урахуванням віку дитини та графіку відвідування нею дошкільного закладу, його особиста участь у вихованні дитини та реалізація його права на особисте спілкування з нею могли б бути забезпечені шляхом регулярних зустрічей з дитиною двічі на тиждень по декілька годин після перебування дитини в дошкільному закладі, а також спільне проведення з дитиною вихідних двічі на місяць. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено таку до розгляду в порядку загального позовного провадження. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов. Відповідач зазначає, що позов до задоволення підлягає частково. Відповідач не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачем в позові, та з графіком, який рекомендований органом опіки і піклування. Разом з тим, вважаю надання можливості позивачу в спілкуванні з дитиною виключно без його участі недоцільно через вік дочки (4 роки), особливості дитини, яка часто хворіє, стан порушений з раннього віку, розвиток з затримкою мови, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку, регулярно спостерігається у лікаря, що підтверджується медичною документацією, яка додана до відзиву. Після розірвання шлюбу позивач з жовтня 2020 року не контактував з дитиною, на даний час дочка не знає [PERSON] . На її думку позивач не дасть дитині належного догляду. Дитина потребує у зв`язку із станом здоров`я відповідного харчування, яке повинно відбуватися в певні годити, а тому вона заперечую, щодо зустрічей позивача з дитиною з можливістю ночівлі. При цьому пропонує свій варіант побачень із дитиною-щосереди з 17:00 год. до 20:00 год., в присутності матері, оскільки відсутність матері біля дитини протягом тривалого асу може негативно відобразитися на психологічному стані дитини та кожну ІІ-ІУ неділю з 11:00 год. д 18:00 год. в присутності матері. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічним викладеним у позові, просить позов задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали частково. Право позивача на участь в вихованні дитини визнають, та жодних перешкод позивач не чинить, разом з тим з запропонованим ним графіком не погоджуються з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні зазначив, що органом опіки надано висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Також орган опіки погоджується із позицією позивача щодо того, що дитина може залишатись з ним на вихідних. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.6) у сторін по справі [PERSON] до [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 липня 2021 року вбачається, що орган опіки рекомендував встановити графік побачень [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] , зокрема: середу кожного місяця з 16.00 до 20.00 год; І та III суботу кожного місяця з 11.00 до 20.00 год. неділі. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування вказаний висновок підтримала, пояснила, що відповідач вимагаючи побачень батька із дитиною у присутності матері не навела переконливих доказів такої необхідності. Тому орган опіки враховуючи інтереси дитини визначив саме такий графік побачень батька із дитиною. Відповідно до абз.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько, мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 15 вказаного закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно із ст. 27-1 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен забезпечити захист прав малолітніх або неповнолітніх осіб. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Стаття 159 СК України передбачає порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. В судовому засіданні встановлено, що між сторонам дійсно існує конфлікт щодо способу і порядку участі батька дитини - позивача [PERSON] в вихованні дитини [PERSON] , яку відповідач мотивує тривалою відсутністю позивача в житті дитини, а також станом її здоров`ям. При цьому заперечуючи наявність перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, відповідач фактично визнала, що більше року позивач із дитиною не бачиться, тому, що у них виникали непорозуміння з приводу побачень з дитиною, вона вважає, що дитина відвикла від батька і батько своєю поведінкою під час перебування у шлюбі показав, що не може поводитися із дитиною достойно, бо зловживав спиртними напоями. На її думку, позивач не дасть дитині належного догляду. Дитина потребує у зв`язку із станом здоров`я відповідного харчування, яке повинно відбуватися в певні годити, а тому вона заперечую, щодо зустрічей позивача з дитиною з можливістю ночівлі. При цьому пропонує свій варіант побачень із дитиною - щосереди з 17:00 год. до 20:00 год., в присутності матері, оскільки відсутність матері біля дитини протягом тривалого асу може негативно відобразитися на психологічному стані дитини та кожну ІІ-ІУ неділю з 11:00 год. д 18:00 год. в присутності матері. Таким чином, вказані обставини підтверджують факт перешкод,які чинить відповідач у вільному спілкуванні батька із дитиною і тому в цій частині вимоги позивача є підставними. При цьому суд враховує, що жодних доказів того, що позивач зловживав спритними напоями чи поводився не належним чином із дитиною під час перебування батьків у шлюбі і така його поведінка можлива на даний час відповідачем не надано. Надані докази того, що дитина має деякі захворювання не впливають на необхідність батька дитини вільно спілкуватися із дитиною і брати участь у її вихованні. Отже, жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дочкою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька із дочкою, які б перешкоджали нормальному розвитку дитини, або обумовлювали його побачення із дитиною у присутності інших осіб, в тому числі матері дитини не встановлено і відповідачем не доведено. При цьому, на думку суду, поведінка відповідачки, яка на власний розсуд трактує інтереси дитини, її нормальний розвиток без участі батька у вихованні дитини, або обмеження такої участі не сприяє справжнім інтересам дитини, її розвитку і потребі. Оскільки органі опіки та піклування визначив графік побачень позивача із дитиною, що повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, він не істотно відрізняється від запропонованого графіку побачень, який пропонує позивач, разом з тим орган опіки і піклування повністю врахував інтереси дитини та батьків і сторони з ним в частині днів побачень з позивача з дитиною, крім залишення дитини з батьком на вихідні погоджуються, тому саме такий графік побачень суд приймає до уваги і визначає позивачу для побачення з дочкою. Слід врахувати, що батьки дитини проживають на відстані біля 500 м один від одного, в одному мікрорайоні і це дозволяє вільно виконувати запропонований графік побачень позивача із дитиною, можливість спілкування відповідача з дитиною відразу після побачень і з`ясування відповідачем обставин проте, як пройшло побачення відразу після повернення дочки до неї. Що стосується побачень батька з дитиною у І та ІІІ суботу кожного місяця з 11 год. до 20 год. неділі, то дійсно оскільки в судовому засіданні встановлено,що позивач більше року не бачився із дочкою, враховуючи вік дитини, та що дитина сторін є дівчинкою, відразу виконання рішення суду і надання можливості дитині залишитися на тривалий час у батька, може бути стресом для дитини чи негативно відобразитися на її здоров`ї. Тому суд погоджується із доводами відповідача, про те, що необхідний певний час для звикання дитини до батька, відновлення контакту між ними. А тому, виходячи із інтересів дитини, враховуючи вік дитини, надані відповідачем документи щодо стану здоров`я дитини, рішення суду в частині визначення [PERSON] , побачень із дочкою [PERSON] , у першу і третю суботу кожного місяця з 16 год. до 20 год. неділі, в частині ночівлі дитини у батька з 20 год. суботи до неділі, слід відстрочити на 5 місяців до досягненню дитиною 5 років, до 26.04.2022 року, надавши право на побачення з дитиною протягом цього періоду у першу і третю суботу та неділю кожного місяця з 16 год. до 20 год. Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved