Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом, в якому вказала, що працювала продавцем продовольчих товарів у фізичної особи підприємця [PERSON] на підставі трудового договору № 12171300169, який зареєстрований 7 жовтня 2013 року Кремінським районним центром зайнятості. Звільнення з займаної посади відбулося 15 листопада 2013 року з підстав визначених п. 1 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Кремінського районного суду від 3 квітня 2014 року було стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 1500 грн. та 112,50 грн. 19 травня 2014 року виконавчою службою було відкрито виконавче провадження та 18 серпня 2015 року закінчено в зв'язку з реальним виконанням. Оскільки відповідач затримував розрахунок, то позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати за період з 16.11.2013 року по 17.08.2015 року у розмірі 29150 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі, з постановленням заочного рішення. 13 жовтня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в трудових відносинах, що підтверджується договором та трудовою книжкою (а.с. 3-4). Рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість з заробітної плати у розмірі 1500 грн. та 112,50 грн. за невикористану відпустку, вказаним рішенням середній заробіток позивача за один день визначено у розмірі 50 грн. Державною виконавчою службою 19 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження та 18 серпня 2015 року воно було закінчено в зв'язку з реальним виконанням. Час затримки у виплаті заробітної плати склав 583 дні. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Статтею 116 КЗпП Українипередбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем затримано розрахунок з позивачем по заробітній платі, час затримки складає 583 дні, а середній заробіток відповідно до рішення суду складав 50 грн., а тому сума позову 29150 грн. = 583 дні х 50 грн. є обгрунтованою. А тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути на його користь суму 29150 грн. середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати при звільненні. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 115-117 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved