Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулась із позовом, який потім було уточнено, відповідно до якого просить: 1. Розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23.02.1974, в Козіївській сільській раді Коростишівського району Житомирської області, актовий запис № 4. 2. Розділити майно, що є їх спільною сумісною власністю, виділивши: позивачеві: - 1/2 домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер № 3223383201:01:026:0002; відповідачеві: - легковий автомобіль «ЗАЗ Запорожець», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER]; - 1/2 домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер № 3223383201:01:026:0002; - Мисливську рушницю; - Вулики - 15 шт. 3. Зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним позивачу на праві спільної сумісної власності нерухомим майном, а саме домоволодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом надання позивачу дублікатів ключів протягом 10 діб з дня ухвалення рішення. В судовому засіданні позивач та її представник свій позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 66 СК України передбачає, що подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Статтею 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін щодо задоволення позовних вимог,

Outcome: approved