Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності ? частину від 1/3 частини земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована за адресою: с. Скоморохи Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] року померла мати - [PERSON] (а.с.4, 12-13). Після смерті останньої відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді ? частини від 1/3 частини земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована за адресою: с. Скоморохи Пісківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка і батька позивача (а.с.6). Останньому вищевказана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності (а.с.10). За життя, а саме 28 січня 1999 року, [PERSON] склала заповіт (а.с.5), яким все належне їй майно в рівних частках заповіла [PERSON], тобто позивачу у даній справі, та [PERSON], які, згідно листа нотаріуса від 25 червня 2015 року (а.с.15), є єдиними спадкоємцями після її смерті. Частину спадкового майна після смерті матері позивач успадкувала (а.с.8). Згідно довідки управління Держкомзему у Житомирському районі від 11 травня 2012 року (а.с.11) записи про реєстрацію права власності на земельні ділянки на ім'я [PERSON] відсутні. Постановою нотаріуса від 25 червня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне у справі нерухоме майно, у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги, адже за життя її мати не встигла належним чином оформити своє право власності на вищевказану і належну їй частину вищеназваної земельної ділянки. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя була фактичним власником спірної частини земельної ділянки, однак належним чином оформити право власності на неї не встигла, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємиці за заповітом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 333,33 гривні з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved