Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідача та уточнивши позовні вимоги просить визнати останніх, такими, що втратили право користуватися житлом в належному їй житловому будинку [ADDRESS] (далі Будинок) у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що їй належить вище вказаний будинок, в якому зареєстровані відповідач, однак вже з травня 2011 року не проживають у ньому, при цьому продовжують перебувати на реєстраційному обліку і в добровільному порядку знятись з нього не бажає. Ухвалою суду від 31 серпня 2017 року, за заявою представника позивача, вимогу про визнання [PERSON], таким, що втратив право користуватися Будинкомзалишено без розгляду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, свої вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач [PERSON] був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, проти чого позивач не заперечила. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору забудови від 17.08.1970 року народження, позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 10) . Згідно довідок наданих відділом державної реєстрації Новоград-Волинської міської ради Житомирським адресно-довідковим бюро від 22.05.2017 року, відповідач, [PERSON], перебуває на реєстраційному обліку в будинку [ADDRESS] (а.с.20). Як зазначено в акті обстеження від 05 травня 2017 року складеному за підписом депутата Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] з мементу реєстраців будинку [ADDRESS] не проживав. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як встановлено судом, відповідач в спірному житлі був зареєстрований, як члени сім`ї власника, однак після припинення подружніх відносин дочки позивача з відповідачем, [PERSON] [PERSON] з грудня 2011 року, залишив місце своєї реєстрації та до цього часу проживає за іншою адресою. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням: фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як убачається із змісту позовної заяви, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у зв'язку з тим, що останній зареєстрований в її будинку, але не проживає понад один рік. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, акт про не проживання осіб за місцем реєстрації в спірному будинку є беззаперечним та належним доказом вибуття відповідача з місця реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом спірне житло належить позивачу, а відповідач по справі, [PERSON], не проживає у ньому з моменту реєстрації, тобто з 2013року, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є законними, обґрунтованим, підтверджуються належними доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Також суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved