Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.03.2000 року по 08.04.2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка в даний час проживає з нею, є повнолітньою та з 01.09.2016 року навчається у Рубіжанському професійному хіміко-технологічному ліцеї на денній формі навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги донці не надає, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 10.01.2019 року та до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення. 27.05.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.11.2018 року № 21938 (а.с.3, 6). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 15.01.2019 року № 74 (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , та яка зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 08.11.2000 року, відповідний запис № 24, Серія [NUMBER] , а також довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.11.2018 року № 21938 (а.с. 2, 3). [PERSON] є студенткою третього курсу Рубіжанського політехнічного коледжу імені О.Є. Парай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, денної форми навчання, першого рівня акредитації, з терміном навчання з 01.09.2016 року по 01.01.2020 року, що підтверджується довідкою, виданою 29.10.2018 року за № 924 Рубіжанським політехнічним коледжом імені О.Є. Парай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с.5). Згідно відомостям з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 20.05.2019 року № 27478, інформація про доходи [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] , адреса проживання : [ADDRESS] ) за період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року відсутня (а.с.38). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] фактично проживає з позивачем та навчається на 3 курсі Рубіжанського політехнічного коледжу імені О.Є. Парай-Кошиці Луганського національного університету імені Тараса Шевченка. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, Сімейний кодексу України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Також, відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи надані сторонами докази, беручи до уваги те, що позивачем в обґрунтування необхідності стягувати з відповідача аліментів в розмір 1/4 частина усіх видів заробітку щомісяця не надані конкретні розміри витрат, які пов`язанні із навчанням їх повнолітньої доньки, відсутності у відповідача офіційного доходу, а також відомостей про його працевлаштування, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed