Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернулася до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON] , який був укладений 10.06.2006 року, та розірвано 23.09.2009 року. В шлюбі [INFO] в позивачки з відповідачем народився син [PERSON] . За рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , які відповідач не сплачує, за ним рахується заборгованість в сумі 83 499,93 грн. Крім несплати аліментів відповідач з вересня 2009 року жодного разу не зустрічався та, навіть, не намагався зустрітися з сином, ніяким чином не цікавився проблемами його здоров`я, виховання, навчання, тощо. Будь яким способом, в тому числі і матеріально, участі в житті дитини [PERSON] не приймав і не приймає на протязі більш як 10 років, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 14.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 10.06.2020 року, 10.06.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 05.08.2020 року у зв`язку з неявкою та неповідомленням відповідача, ухвалою суду від 05.08.2020 року призначено справу до судового розгляду на 21.08.2020р. Позивач в судове засідання не з`явилася, подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належними чином, шляхом розмішення оголошення на веб-сайті «Судова влада» 10.08.2020 року. Станом на день розгляду справи відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення представника відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.13). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року, який було розірвано 23.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області 08.09.2010 року (а.с.15). За рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шомісячно, розпочавши стягнення з 31 серпня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , про що свідчить виконавчий лист за №2-896/2009, який виданий Новоукраїнським районним судом 14.09.2009 року та звернений позивачем до виконання до Новоукраїнського районного відділу ДВС Кіровоградської області (а.с.16). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2009 року за вищевказаним виконавчим листом Новоукраїнським районним відділом ДВС Кіровоградської області було відкрите виконавче провадження № 14958479 (а.с.17). З серпня 2010 року [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачує, станом на 01.06.2020 року утворилася заборгованість по аліментам в сумі 93611,68 грн., що підтверджено довідкою-розрахунком заборгованості, виданою державним виконавцем Новоукраїнського РВ ДВС Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.45-46). За виконавчим провадженням №14958479 були винесені постанови відносно відповідача про обмеження у праві на полювання (а.с.18), обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.19), у праві виїзду за межі України (а.с.20), також до боржника застосовувався штраф в розмірі 24557,75 грн. за утворення заборгованості по аліментам (а.с.21). Відповідно до довідки про склад сім`ї від 04.03.2020 року за №1150 до складу сім`ї [PERSON] , що зареєстрована в [ADDRESS] , входять: чоловік [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] (а.с.24). Згідно довідки виданої Новоукраїнською ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 від 27.01.2020 року за №01-30/22 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 8А класі Новоукраїнської ЗОШ І-ІІІ ступенів №6, за роки навчання у школі хлопчиком опікувалася лише мама [PERSON] , батько, [PERSON] , жодного разу з класним керівником та вчителями не спілкувався, не відвідував батьківські збори (а.с.26). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , [ADDRESS] , виданого виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 23.01.2020 р. за №58/02-33, встановлено, що [PERSON] мешкає за вказаною адресою з чоловіком [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] , матеріально сім`я забезпечена на достатньому рівні, син [PERSON] має свою кімнату, яка укомплектована меблями відповідно до віку дитини, забезпечений учнівським приладдям, ноутбуком. Батько дитини, [PERSON] , з 2009р. не спілкується з сином, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні ( з 2010 року аліментів не сплачує) (а.с.28). Згідно аналізу проведеної роботи психолога першої категорії центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Змеул М.С. від 02.06.2020р. з малолітнім [PERSON] , який проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , встановлено, що психологом було проведено ряд психодіагостичних методик з метою вивчення психоемоційного стану малолітнього [PERSON] та можливого планування психокорекційних занять, [PERSON] має стійку житєву позицію, сформовані ціннісні орієнтації, прагне до самовизначення, чуйний, комунікабельний, врівноважений, стриманий, емоційно не вразливий, порушень емоційного стану не виявлено. Зі слів [PERSON] , його батько [PERSON] , не цікавиться життям сина, станом його здоров`я, участь у вихованні не приймає, батька бачив останній раз в 2009 році, про цю зустріч знає зі слів мами, оскільки сам про неї не пам`ятає, за цей тривалий період часу батько жодного разу навіть не зателефонував, рішення щодо позбавлення батька батьківських прав прийняв самостійно, без сторонніх факторів впливу (а.с.44). Відповідно до висновку виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 28.02.2020 року №469/02-25 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] міська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.30). У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/ В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] , без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні малолітньої дитини, не утримує її та не спілкується з нею. Вихованням сина займається позивач, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved