Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом (а.с.4-5) та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3.56 га, яка розташована на території Каракуртської (колишня назва Жовтнева) сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну її батьку [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , однак не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3.56 га, розташованої на території Каракуртської (колишня назва Жовтнева ) сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому батькові на підставі державного акту серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 236 від 25.04.2003 року. Спадщину вона, позивач вважає, що прийняла своєчасно шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Однак, приватний нотаріус Агбун М.І. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт був виданий після смерті спадкодавця. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.25, 31, 71, 72), просила справу розглянути без її участі, про що надала заяву до суду (а.с.73). Відповідач Каракуртська сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.25, 32). Позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.68). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим на підставі запису акту про смерть №42, складеним Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого майна, також входить і земельна ділянка загальною площею 3.56 га, розташована на території Каракуртської (колишня назва Жовтнева) сільської ради Болградського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії [NUMBER] , який було видано на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №236, від 25.04.2003 року, але фактично виготовлено вже після смерті власника - 19.01.2004 року (а.с.11). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого на підставі актового запису № 236, складеного Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області від 29.10.1971 року (а.с.7), та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого на підставі актового запису №12, складеного Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.7). Згідно довідки Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області від 16.10.2018 року за №850, на час смерті [PERSON] в спадковому домоволодіння ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.12). За повідомленням приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 03.05.2019 року, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась (а.с.29). Одеським державним нотаріальним архівом на адресу суду надано копію спадкової справи №169/2003 щодо майна померлого [INFO] , заведеної Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.33-61), з якої слідує, що 12.03.2003 року з заявою про прийняття спадщини звернулася донька [PERSON] (а.с.47), а 17.05.2003 року дружина [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь доньки [PERSON] (а.с.35-60). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 03.11.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що державний акт був виданий вже після смерті спадкодавця (а.с.14). Відділом у Болградському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надано лист від 28.03.2019 року за №29-15-0.290-369/106-16 повідомив, що відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області станом на 01.01.2019 року становить 31017.00 гривен (а.с.13). Як встановлено судом, спадщина відкрилася в момент смерті [PERSON] - [INFO] , тобто в період чинності ЦК УРСР в редакції 1963 року. Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини Так, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.524 ЦК УРСР). Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі. Позивач [PERSON] успадкувала земельну ділянку розміром 3.56 га, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO]

Outcome: approved