Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 6\~946 грн. 66 коп., 3% річних від прострочення суми в розмірі 2\~683 грн. 71 коп., та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18.12.2009 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини Каміли, [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, та були стягнуті аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Однак внаслідок неналежного виконання своїх обовязків та виконання рішення суду в повному обсязі утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.08.2016 року становила 22872 грн. 52 коп. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від виконання даного рішення суду позивач просить стягнути з нього неустойку (пеню) за кожен день прострочення сплати аліментів та 3% річних від прострочення суми. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та його представника, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що так як заборгованість по аліментам на утримання дитини відсутня, та відсутня вина відповідача, що є обовязковою підставою для стягнення пені по аліментам, то відсутні і підстави стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 3% річних. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.09.2008 року у сторін народилася донька Каміла, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 108390, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 306. 18.12.2009 року рішенням Обухівського районного суду Київської області було стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на доньку Камілу, [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь [PERSON], починаючи з 04.12.2009 року до повноліття дитини. Стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання [PERSON], починаючи з 04.12.2009 року до 08.09.2011 року. 28.11.2014 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № 16520622, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку, починаючи з 04.12.2009 року до 08.09.2011 року, у звязку з досягненням дитиною 3-річного віку. В даній постанові зазначається, що на момент досягнення дитиною 3-річного віку борг [PERSON] складає 10 532 грн. 71 коп. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 23.08.2016 року, заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-1958-09 від 21.12.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Каміли, яка рахується з 01.07.2012 року по 01.08.2016 року, становить 12 339 грн. 81 коп. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 22.12.2016 року, заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-1958-09 від 21.12.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання, яка рахується з 04.12.2009 року по 08.12.2011 року, становить 10\~532 грн. 71 коп. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24.03.2017 року, заборгованість [PERSON] по виконавчому листу № 2-1958-09 від 21.12.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки Каміли, яка рахується з 01.07.2012 року по 01.03.2017 року, становить 6 630 грн. 68 коп. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року зазначено, що, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року № 6-94цсІ5, якою Верховний Суд України відступив від правової позиції, викладеної раніше у постанові №6-81цс13. Згідно зі ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для судів України. Вирішуючи питання про розмір неустойки, суд застосовує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 16.12.2015 року № 6-2696цс15, відповідно до якої пеню необхідно нараховувати на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Дослідивши розрахунок-заборгованості від 24.03.2017 року, суд дійшов до висновку, що так як стягнення аліментів не проводилося у вересні 2013 року, листопаді 2014 року та у липні 2016 року, то сума неустойки із заборгованості по сплаті аліментів становить 785 грн. 80 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача. Будь - яких доказів, що стягнення не проводилось у ті періоди про які зазначає позивач у своїй позовній заяві, на підтвердження цих обставин ним надано до суду не було. Статтею 625 ЦК\~регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч.5\~ст.11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст.625 ЦК\~у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в\~ст.11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. № 10-74/0/4-13). Також, передбачена\~ст. 625 ЦК\~відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія\~ст.625 ЦК\~не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносин. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за час прострочення сплати аліментів безпідставні, як наслідок задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial