Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання втратившим право користування [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 2006 року, яке видано згідно з розпорядженням від 14.08.2006 року за № 1291 Святошинською районною у м. Києві Радою та зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.08.2006 року і записано у реєстрову книгу за № 3107, є власником Ѕ частини однокімнатної квартири № [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва від 09 червня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 14.08.2006 року за № 1291, виданого Святошинською районною у м. Києві Радою та зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.08.2006 року і записано у реєстрову книгу за № 3107. Відповідач [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS], право власності на Ѕ частини квартири втратив і в ній не проживає понад шести місяців. [PERSON] не бажає сплачувати комунальні платежі за відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] через Міністерство юстиції України ДУ «Київський слідчий ізолятор» надійшла заява, про те, що він не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири № [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 серпня 2006 року, яке видано згідно з розпорядженням від 14.08.2006 року за № 1291 Святошинською районною у м. Києві Радою та зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна 22.08.2006 року і записано у реєстрову книгу за № 3107 (а.с. 6), та відповідно до свідоцтва від 09 червня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра JI.B., зареєстрованого в реєстрі за № 1641 (а.с. 7). Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири № [ADDRESS]. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю. З викладеного,

Outcome: approved