Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9716 га для обслуговування існуючих будівель та споруд за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7, кадастровий номер 6522380200:01:003:0009 із цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що у зв'язку з переходом до позивача нерухомого майна, а саме будівель та споруд бази ПП «Авангард», що розташована за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7, вона звернулась до відповідача щодо оформлення земельної ділянки у власність для обслуговування існуючої господарської будівлі. Позивач отримала відмову відповідача, оскільки під вищезазначеною будівлею земельну ділянку передано КСП ім. Суворова, яке ліквідоване, його майно передано членам колективу сільськогосподарського товариства ім. Суворова в рахунок майнових сертифікатів, у тому числі земельну ділянку орієнтованою площею 2776.7 га. ПП «Авангард» отримали нерухоме майно за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7 через майнові сертифікати, придбані у фізичних осіб, членів КСП ім. Суворова, однак не займалися переоформленням документів на земельну ділянку. Відповідно до діючого Земельного кодексу України позивач звернувся до відповідача з проханням надати земельну ділянку площею 1,9716 га з урахуванням наявності державного акту на право постійного користування земельною ділянкою СТ ім. Суворова. В усній формі позивачу відмовлено в наданні права постійного користування вказаною земельною ділянкою, з посиланням, що земельна ділянка може бути передана, відповідно зі ст. 120 ЗКУ в оренду і тільки в оренду. Позивач вважає, що дане рішення порушує її право власності є необґрунтованим та суперечить вимогам закону, а саме статті 14 Конституції України, рішенню Конституційного суду України за №5 рц/2005 від 22.09.2005 року, ЗУ за №997-У від 27.04.2007 року „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, у зв'язку з прийняттям Цивільного Кодексу України, ст.ст. 8, 377 ЦКУ та ст. 120 ЗКУ. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно. Олексіївська сільська рада своїм листом заявила прохання про розгляд справи за відсутністю їх представника ради, покладаються на розсуд суду. Відповідно до наданих матеріалів технічної документації [PERSON] аграрних наук інституту землеустрою, за договором № 187 від 12.12.1995 року, розпорядженням Голо пристанської районної державної адміністрації Херсонської області № 287 від 28.05.1996 затверджено технічну документацію по роздержавленню земель КСП ім. Суворова. Рішенням Олексіївської сільської ради народних депутатів Херсонської області № 38 від 25.04.1997 року видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Суворова державний акт на право колективної власності на землю площею 2776, 7, державний акт на право постійного користування площею 520, 6 га. 18.05.2005 року укладено договір купівлі продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності жителів села Олексіївна та приватним підприємством «Авангард» та 18.05.2005 року складено акт приймання передачі майна (частки току). Відповідно до довідки Олексіївської сільради №824 від 16.11.2017 року ПП «Авангард» отримали нерухоме майно за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7 через майнові сертифікати, придбані у фізичних осіб, членів КСП ім. Суворова. Рішенням виконавчого комітету Олексіївської сільської ради від 05.07.2005 року № 41 ПП «Авангард» надано дозвіл на оформлення права власності на обєкт нерухомого майна базу ПП «Авангард», що розташована с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7. Відповідно до інформації про державну реєстрацію іншого речового права від 30.12.2016 року власник бази ПП «Авангард», що розташована у с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7 є [PERSON]. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка за адресою Херсонська область, Голо пристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7, кадастровий номер 6522380200:01:001:0009 цільове призначення 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення під розміщення бази. В ході вирішення спору також встановлено. Нерухоме майно за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7 через майнові сертифікати, придбані у фізичних осіб, членів КСП ім. Суворова отримало ПП «Авангард». Державний акт на право колективної власності на землю, виданий колективному сільськогосподарському підприємству імені Суворова від 25.04.1997 року, серія ХС - VIII, чинність не втрачав, будь-яким органом не скасовувався. КСП ім.. Суворова у добровільному порядку від права власності на земельну ділянку під господарськими будівлями, зазначеними у позові, не відмовлявся. Дані земельні ділянки до земель запасу не поверталися. Межі земельних ділянок під об'єктом нерухомості позивача визначені у графічних матеріалах, будь-яких спорів або претензій зі сторони третіх осіб на дані земельні ділянки немає. Оформленням у власність майнового комплексу і земельної ділянки відповідало вимогам на той час нормативно-правової бази по земельним питанням, а саме Указів Президента України, Земельної реформи та Земельного Кодексу України 1992 року та інших нормативно-правових актів. Позивачем, як добросовісним набувачем, придбано у власність майновий комплекс, розміщений на площі 1,9716 га, в тому числі під нерухомістю для обслуговування та виробничої діяльності. Закон зворотної сили не має. Це підтвердив Конституційний суд України при розгляді питання відповідності ЗКУ 2002року правовим нормам Конституції України, зокрема законності п.6 перехідних положень ЗКУ 2002 року, яким встановлювалась необхідність переоформлення правових документів з постійного користування в користування шляхом оренди. Своїм рішенням від 22.04.2005 року Конституційний суд визнав п.6 перехідних положень недійсним. Роз'яснено, що фізичні та юридичні особи, яким було надано право постійного користування до введення в дію ЗКУ 2002 року користуються цим правом доти, доки добровільно не побажають переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або ж на користування в оренду. Стаття 181 ЦК України визначає поняття нерухомості. До нерухомого майна відносяться земельна ділянка та об'єкти, що на ній розташовані, переміщення яких неможливе без їх знецінення чи зміни їх призначення. Право власності на землю (земельну ділянку) визначаються гл.27 Цивільного Кодексу України. Стаття 373 передбачає , що земля являється основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на неї гарантується ст.14 Конституції України. Це право реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону, який викладений в ст.377 ЦК України: до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою та не частину земельної ділянку, яка необхідна для її обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі її відчуження до набувача переходить право користування тією частини земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частини земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Таким чином, позивачем була придбана нерухомість за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с.Олексіївка, пров. Промисловий, 7 на земельній ділянці площею 1,9716 га у відповідності до діючого на той час Земельного Кодексу України, статтею 30 якого до позивача автоматично переходило право власності на землю під придбаним майном. Статтею 13 Конституції України визначається, що землі, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності українського народу. Права власності здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу, відповідно до закону. Нормами Конституції України, ЦК України та ЗК України передбачений порядок набуття права власності на земельну ділянку, відповідно до якого громадянин має право власності на земельну ділянку шляхом її безоплатної приватизації або купівлі. Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, порушувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Чинним Земельним Кодексом України не передбачається випадку переважного права викупу земельної ділянки, що знаходиться під нерухомими майном громадян -фізичних осіб. Зі слів представника позивача, Олексіївська сільська рада, посилаючись на ч.2 ст.120 Земельного Кодексу стверджує, що позивач не має достатніх прав на приватизацію земельної ділянки під нерухомістю, придбаною за договором купівлі-продажу, тому спір щодо набуття позивачем права власності на таку земельну ділянку відноситься до компетенції суду. Отже, позивач придбав майно, розташоване на земельній ділянці 1,9716 га, є добросовісним набувачем права приватної власності на нерухомість та його право не порушує і на момент придбання нерухомості не порушувало права третіх осіб, суспільства чи держави, діючого земельного законодавства, то захист його прав прямо пов'язане із захистом прав приватної власності і є обов'язком усіх органів державної влади. Слід також відмітити, що Законом України №997-У від 27.04.2007 року, ст. 120 ЗКУ приведена у відповідність до статті 377 нового Цивільного Кодексу України: з частини першої ст.120 виключено „може переходити. Тому, при відчужені об'єкту нерухомості в обов'язковому порядку, згідно частини першої ст. 120 ЗКУ та ст. 377 ЦКУ переходить право власності на земельну ділянку за єдиним договором і на будівлю, і на земельну ділянку, що і є в даному випадку. При цьому ст. 120 ЗКУ передбачається два випадки переходу права: право власності на земельну ділянку та право користування земельною ділянкою. Право власності, що належало відчужувачу переходить до набувача і в разі існуючого державного акту на постійне користування, що і є в даному випадку. Якщо ж немає правової нормативної бази на земельну ділянку, то вона передається у власність тільки під приватизованими спорудами. Якщо у договорі купівлі-продажу не обумовлюється земельна ділянка, або ж вона була у тимчасовому користуванні чи в оренді, або ж відсутня необхідна правова документація, то рішення приймається по другому випадку: земельна ділянка може бути передана в оренду або викуплена. Але для застосування другого випадку законні підстави взагалі відсутні. За таких обставин, позовні вимоги законні, матеріалами справи обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі зазначених вище норм матеріального права,

Outcome: approved