Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 2009 року по травень 2013 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 25.05.2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Від спільного сумісного проживання у сторін народилися діти, син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Ще під час проживання без реєстрації шлюбу та у шлюбі, який розжовано рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області, відповідач ухилявся від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] матеріальної допомоги та утримання дітей не надає, не піклується про їх духовний розвиток, не приймає участь у їх вихованні, не спілкується з дітьми, не виявляє ніякого інтересу до життя дітей. На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських прав[PERSON] щодо його дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 08 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей та просив не позбавляти його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 17.03.2010 року, свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 13.03.2012 року, та свідоцтва про народженні [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 26.07.2013 року, батьками являються: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Монастирищинського районного суду Черкаської області від 28.10.2015 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 25.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за №87. Як вбачається, з протоколу №8 засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчого комітету) Вишгородської міської ради від 08.09.2016 року, при розгляді заяви [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав, щодо [PERSON], рекомендовано органу опіки та піклування відмовити [PERSON] у клопотанні до Вишгородського районного суду про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки відповідно до висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ №113, діти [PERSON] та [PERSON] хочуть спілкуватися із батьком. Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 20.07.2017 року №206 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» вирішено, клопотати перед Вишгородським районним судом в доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Як вбачається з характеристики, виданої завідувачем ВМК ДНЗ ясла-садок «Ластівка», [PERSON] виховується та навчається у Вишгородському міському комунальному дошкільному навчальному закладі «Ластівка» з 01.09.2014 року. Вихованню дочки велику увагу приділяє мама - [PERSON], вона цікавиться вихованням та навчанням дитини, відповідально ставиться до її розвитку, систематично відвідує батьківські збори, свята у дитячому садку. У вихованні [PERSON] також допомагає бабуся, мати [PERSON] - [PERSON]. На протязі року батько до садочка не з'являвся, не цікавився вихованням та життям своєї дитини. Крім того, згідно до довідки виданої Вишгородським міським центром художньо-естетичної творчості учнівської молоді «Джерело», виданої про те, що [PERSON] - [INFO] є вихованкою гуртка раннього розвитку «ЧомЧомучка» з вересня 2016 року. Мати [PERSON], відповідальна, турботлива. Завжди відвідує усі заходи, у яких бере участь її дитина. На заняття [PERSON] супроводжують [PERSON] або її мама (бабуся [PERSON]) [PERSON] Згідно характеристики, виданої на [PERSON], він навчається у НВК «Гімназія «Інтелект» - ЗОШ І ступеня» з 01.09.2016 року. Належну увагу вихованню сина приділяє мати [PERSON] Вона цікавиться навчанням дитини, відповідально ставиться до його виховання, відвідує батьківські збори. Допомагає [PERSON] у вихованні онука бабуся [PERSON]: забирає [PERSON] зі школи, опікується хлопчиком, коли мати на роботі. Тата протягом року не бачили. Він не з'являвся у школу, не цікавився навчанням дитини. Разом з тим, згідно характеристики міського футбольного клубу «Вишгород», [PERSON], [INFO], займається в футбольному клубі «Вишгород» в команді 2009 року народження з 23.01.2017 року. На тренування [PERSON], приводить мама [PERSON], або бабуся [PERSON] Також разом з нив вони їздять на товариські ігри, турніри, збори та несуть всі матеріальні витрати власними коштами. За час перебування [PERSON] в футбольному клубі, його батько жодного разу не був поміченим під час тренувань або ігор. Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.71КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.12.2016 року за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України та остаточно призначено [PERSON] покарання у виді п'яти років позбавлення волі. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із пояснень сторін по справі та встановлено судом відповідач, який являється батьком малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дітей, він не займається їх вихованням та не проявляє інтересу до їх життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не приймає участь у їх вихованні, що не заперечувалося самим відповідачем в судовому засіданні. Отже, відповідач не змінив свого ставлення до своїх дітей, які відповідно до висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ №113, хотіли спілкуватися з батьком, що підтверджується протоколом №12 засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчого комітету) Вишгородської міської ради від 13.07.2017 року (у висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ від 11.07.2017 року №021-09-174 зазначено: «Діти не відчувають батьківської любові та піклування. Старший син [PERSON] не має бажання спілкуватися з батьком, бо усвідомлює свою непотрібність йому. Діти виражають негативні почуття до нього. У них розвивається апатія та байдужість до батька»). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків, щодо виховання та належного утримання своїх дітей, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що розцінюється судом як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved