Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та виключити вказану квартиру з акту опису та арешту майна від 29 жовтня 2015 року, складеного державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції [PERSON] у виконавчому провадженні №47701902. При цьому посилається на те, що вказана квартира були придбана за час перебування з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя, а тому позивач є власником ? частини вказаного майна і накладення державним виконавцем арешту на спірне нерухоме майно порушує її права, як власника. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з піддав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та визнав позов. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Агроспецінвест» не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.1985 року по 14.12.2009 року. За час перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] приватизував нерухоме майно квартиру [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 13.11.2009 року. Відповідно до вимог ст.ст.60, 61 Сімейного кодексу України, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 71 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ Враховуючи, що право власності на вищезазначене нерухоме майно, яке є неподільною річчю, було набуто подружжям [PERSON] та [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі, вказане майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності в рівних частках і відповідач [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову, а тому позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на ? частину вказаного майна підлягають до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції [PERSON] у виконавчому провадженні №47701902 складено акт опису й арешту майна від 29.10.2015 року, відповідно до якого накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Вказаний акт складено при примусовому виконанні виконавчого листа №296/10979/13-ц, виданого 25.05.2015р. Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення солідарно з Селянського (фермерського) господарства «Йосипівське» та [PERSON] на користь ТзОВ «Агроспецінвест» заборгованості в сумі 2531984,07 грн. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що відповідно до акту опису та арешту майна від 29.10.2015 року накладено арешт на спірну квартиру в цілому, а тому враховуючи, що за позивачем визнано право власності на ? частину вказаного майна, суд виключає із зазначеного акту саме ? частину належної позивачу квартири, що є підставою для задоволення позову частково. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в рівних частках на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial