Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом в інтересах [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 28.08.2012 р. в сумі 30000 грн., договором позики від 10.01.2013 року в сумі 500 грн., інфляційних збитків в сумі 36748,38 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позивних вимог зазначивши проте те, що останній добровільно зобов'язання передбачені умови позики не виконує та ухиляється від їх виконання, у зв'язку з чим просить суд, позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності наполягаючи на задоволенні позовних вимог, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у свою відсутність не подавав. На підставі ст. 280 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 28.08.2012 року [PERSON], [NUMBER], взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 30000 грн. та зобов'язався повернути останньому борг до 28.08.2017 р. Відповідно до розписки від 10.01.2013 року [PERSON], [NUMBER], взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 500 грн. та зобов'язався повернути останньому борг до 28.08.2017 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Цивільним законом визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частина 1 ст. 1049 ЦК України покладає на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з копії розписки від 28.08.2012 року сторони дійшли згоди про те, що позика буде повернута позичальникові [PERSON] в строк до 28.08.2017 р. Як передбачено ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов'язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов'язання, про що також зазначено й в ст. 599 ЦК України. Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов'язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України). З посвідчення № 80, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] рішенням Новокаховського міського суду від 16.05.2016 року призначена піклувальником над обмежено дієздатним [PERSON], [INFO]. З повідомлення «Укрпошти» вбачається, що [PERSON] направляла лист [PERSON] про повернення суми боргу, якій він отримав 29.12.2016 року, проте, на нього не відреагував, борг не повернув. За таких підстав, суд, вважає доведеним факт укладання договору позики між сторонами та невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе боргових зобов'язань з повернення боргу позивачу в сумах 30000 грн. та 500 грн., відповідно до наданої ним розписки. У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом (правова позиція, викладена у Постанові Верховного суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-369 цс15). Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за договором позики, укладеного 28.08.2012 року та 10.01.2013 року, підлягають задоволенню в межах суми 30500 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, підлягають частковому задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідача на користь відповідача інфляційних виплат в сумі 960 грн. за період з 29.08.2017 р. по 08.11.2017 р. (в межах заявлених вимог), виходячи з наступного розрахунку: середній індекс інфляції за цей період з вересня 2017 року (місяць, наступний за місяцем закінчення виконання зобов'язання відповідачем) по жовтень 2017 року включно (в межах позовних вимог) склав 103,2%. Таким чином, індекс інфляції від суми боргу за вказаний період складає: 30000 грн. (сума боргу) х 103,2 % (індекс інфляції) : 100 - 30000) = 960 грн. - сума боргу з урахуванням інфляції. Тому, суд знаходить частково обґрунтованими по суті вимоги представника позивача відповідно до приведених розрахунків, а разом - у загальній сумі 31480 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ухвалою суду від 06.12.2017 року позивач звільнена від сплати судового збору в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 330 грн. 00 коп.

Outcome: partial