Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі 23 березня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 1,5 років сімейне життя погіршилося з вини відповідача, який нехтує сімейними цінностями, має стосунки з іншою жінкою, на підставі цього виникнення постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та поваги. На примирення не згодна. Суперечок про поділ спільного нажитого майна та про порядок виховання неповнолітньої дитини на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Шлюб розриває вперше. Просить розірвати шлюб, стягнути судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Додатково зазначила, що на примирення не згодна, оскільки шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог з проханням розглянути справу без його участі. Додатково зазначив, що на примирення не згоден, оскільки шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 61 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.6). 15 березня 2013 року рішенням Торезького міського суду з відповідача стягнуто аліменти: на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, починаючи з 25 лютого 2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01 грудня 2015 року; на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.18) Шлюбні відносини припинені з травня 2013 року з вини відповідача, який нехтує сімейними цінностями, має стосунки з іншою жінкою, на підставі цього виникнення постійних сварок, втрати взаємопорозуміння та поваги. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved