Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період з 01.05.2005 року по 27.02.2019 року в сумі 128 921, 42 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням від 04.05.2005 року Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з відповідача на корись позивача стягнуто щомісяця аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від усіх видів доходу. Починаючи з 01.05.2005 року і до досягнення сином повноліття. Згідно розрахункам заборгованості по аліментам від 06.07.2018 року та від 19.02.2019 року державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова заборгованість складає 128921,42 грн. Зазначила, що заборгованість існує з 01.05.2005 року. Кількість днів з 01.05.2005 року по дату пред`явлення позову 27.02.2019 року складає 5050 днів. Отже, неустойка (пеня) складає 128921,42 грн. х 1%=6510531,74 грн. З урахуванням обмежень встановлених ч. 1 ст. 196 СК України, стягненню з відповідача підлягає 128921,42 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Кислий А.М. надав суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність його та позивача. Позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання, не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 04.05.2006 року, актовий запис № 197. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.05.2005 року стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова на користь [PERSON] ј частину з усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] починаючи з 01.05.2005 року до повноліття дитини. Позивач 10.06.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Згідно з частиною третьою статті 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 3 статті 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Ч.1ст.196 СК України передбачає, що в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки( пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На виконання вказаного рішення суду від 04.05.2005 року видано виконавчий лист, який було подано позивачем для примусового виконання до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області та відкрито виконавче провадження. Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам, зробленим державними виконавцями Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківської області від 6.07.2018 року та від 19.02.2019 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5429/05 від 06.07.2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 01.05.2005 року та до повноліття дитини, заборгованість станом на 26.07.2018 року становить 113001,92 грн, станом на 19.02.2019 року складає 128921,42 грн. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція була висловлена 25 квітня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду по цвільній справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18. Відповідно до частини четвертої статті 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини, покладених на нього судовим рішенням. При визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів за період з 01.05.2005 року по 27.02.2019 року, суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, з якого вбачається, що неустойка за прострочку сплати аліментів з 01.05.2005 року по 01.05.2006 року станом на 30.11.2019 року вже складає 135012 грн.43 к., а тому подальший розрахунок з урахуванням обмежень, встановлених у ч.1ст.196 СК України є недоцільним і розмір неустойки за прострочення сплати аліментів обмежується розміром заборгованості по аліментам. Щодо розрахунку заборгованості по аліментам, то він не був оспорений відповідачем і тому приймається судом. Отже загальний розмір пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів за 01.05.2005 року по 27.02.2019 року, складає 128921,42 грн. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1289,21 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved