Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.2006 в с. Мачулища Путивльського району Сумської області померла її матір [PERSON], яка була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку на території Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 039300 від 06.12.1999. Як спадкоємець за законом першої черги, в липні 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в оформленні спадкових прав їй було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку. Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки є людиною, необізнаною зі спадковим законодавством, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері тривалістю в два місяці, а витрати по справі покласти на неї. Крім того, в звязку з розбіжностями в написанні прізвища померлої матері в державному акті та свідоцтві про смерть, просила також встановити факт належності померлій вказаного правовстановлюючого документу. У судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримала і просила справу слухати у її відсутність. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, яка міститься у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа № 6-85цс12) та 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15) правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 12.09.2006 та була зареєстрована одна [INFO], але пропустила шестимісячний строк для прийняття цієї спадщини без поважних причин, якими не можуть бути зазначена у позові необізнаність зі спадковим законодавством. Однак застосовуючи положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України з врахуванням загальних засад цивільного судочинства (ст. 3 цього ж Кодексу), суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про відмову від прийняття спадщини матері позивач не подавала, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася та інші особи, в т.ч. територіальна громада, на спадкове майно не претендують, тому таке визнання позову відповідачем в цій частині не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі рішення 5 сесії 23 скликання Мачулищанської сільської ради народних депутатів від 03.09.1999 на імя [PERSON], мешканки [INFO], виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 039300 від 06.12.1999. В звязку з тим, що копією довідки Мачулищанської сільської ради Путивльського району Сумської області від 27.06.2016 № 181 підтверджено проживання на території с. Мачулища Путивльського району Сумської області саме [PERSON], є підстави дійти висновку, що державний акт серії серії ІІІ-СМ № 039300 від 06.12.1999 належить саме їй, при цьому у її прізвищі допущена помилка, що не може бути усунуто в позасудовому порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, в зв'язку з втратою нею чинності. В силу ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, в тому числі і факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка є підставою для задоволення позову. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved