Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач\~\~звернулась з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлової квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані : вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] . З жовтня 2013 року по теперішній час відповідач не проживає в квартирі, оскільки виїхав з цієї адреси до РФ на заробітки . Місце проживання відповідача їй невідомо, бо той неодноразово його змінював. Вона сплачує комунальні послуги за відповідача. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Як член сім»ї він втратив право на користування житлом, бо більше року не проживає в будинку. Перешкод у користуванні квартирою вона не чиніть, замки на вхідних дверях не міняла. Тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. У судовому засіданні позивач не була присутня, подала заяву про розгляд справи без її участі, позові підтримує та просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори спадкоємицею зазначеного в заповіті в цілому майна [PERSON], який помер 28 листопада 2001 року, є [PERSON]. Спадкове майно, на яке в зазначеній частці видане це свідоцтво складається з квартири 2, що знаходиться у житловому будинку 77 по вул. Бебеля в м. Лисичанську ( а.с.8). Право власності зареєстровано 12.12.2007 року ( а.с.8зв.) Із копії довідки голови вуличного комітету від 30.06.2015 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] прописано 5 осіб, фактично проживають чотири. [PERSON] не проживає з жовтня 2013 року ( а.с.14). Із довідки ЛКП «Паспортна служба» № 667 від 30.06.2015 року вбачається, що [ADDRESS] зареєстровані та мешкають разом : [PERSON], [PERSON] - донька, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] чоловік ( а.с.13) Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в [INFO], без поважних причин більше шести місяців, суд вважає, що він втратив право користування квартирою, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved