Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 30 вересня 1995 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] від шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини проживає окремо. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Грошової, натуральної чи навіть моральної допомоги в об'ємі, в якому б вистачало на мінімальне утримання дитини - не надає. Всіляко ухиляється від виконання своїх прямих обов'язків. Всі матеріальні витрати, пов'язані із вихованням, навчанням, харчуванням та утриманням дитини лягли на неї. Вона працює, але її доходів в повному об'ємі не вистачає для найважливішого: придбання мінімального теплого одягу, взуття, літератури та навчальних посібників. Окрім того, основна частина її доходів іде на харчування та на утримання житла. Через те, що батько належним чином не дбає про дитину та не надає коштів на утримання сина, є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. На даний момент [PERSON] виповнилося 18 років, але він продовжує навчатися в Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №9». Враховуючи навчання, повний занятий день сина, відсутність можливості самостійно заробляти та/або підробляти, ніяких додаткових доходів він не має, окрім тих кишенькових коштів, які вона йому надає зі своєї заробітної плати. За таких обставин, їй важко навчати, утримувати та забезпечувати [PERSON] всім необхідним. Відповідач має можливість виплачувати аліменти на дитину, так як офіційно працює на шахті «Інгульська» на посаді електрослюсар, ділянка №1. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що право сина [PERSON] - [PERSON] на достатній життєвий рівень не порушено, що відповідно до ст. 48 Конституції України включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідач постійно бере участь у вихованні та утриманні дитини та щомісячно надавав допомогу, що перевищувала встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що передбачено Законом України «Про державний бюджет України», чим забезпечував дитині гідні умови життя. До того ж відповідач систематично надавав кошти позивачу, так як остання приходила до відповідача і просила в нього надати їй певну суму коштів. На сьогоднішній день заборгованості по сплаті аліментів у відповідача не має. Син відповідача [PERSON] забезпечений житлом, оскільки після розірвання шлюбу між відповідачем та позивачем, питання про поділ майна ним не піднімалося, і відповідач все майно, що було об'єктом спільної сумісної власності залишив позивачеві. [PERSON] проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, спільно з котрою виховують дитину, вимушені винаймати житло і щомісячно витрачають кошти на оренду житла. Також на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна матір ( пенсіонер ) [PERSON], 1939 року народження, яка хворіє та потребує матеріальної допомоги. Крім того, син [PERSON] навчається у Вищому професійному училищі №9 ІІ - рівня акредитації, на безкоштовній основі, де отримує стипендію. Окрім відсутності потреби у матеріальній допомозі повнолітньому сину [PERSON], відповідач просить суд врахувати його стан здоров'я, наявність у нього іншої сім'ї та дитини, непрацездатної матері, а також невисокого заробітку, у зв'язку з чим він не має можливості надавати позивачеві допомогу в тій частині, яку вона просить. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення дитиною навчання, тобто до 02 лютого 2017 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). З довідки Державного навчального закладу «Вище професійне училище №9» від 02.02.2015 року за №110 вбачається, що [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №9 м. Кіровоград» за професією: технічне обслуговування та ремонт апаратури зв'язку та оргтехніки, строк навчання з 02 лютого 2015 року по 02 лютого 2017 року ( а.с. 6 ). Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні ( а.с. 7 ), [PERSON] працює на Інгульській шахті Схід ГЗК на посаді стволовой, середньомісячний її заробіток становить 3610 грн. ( а.с. 20). Встановлено, що [PERSON] працює на Інгульській шахті Схід ГЗК на посаді електрослюсарем, середньомісячний його заробіток становить 6363 грн. ( а.с. 18). З довідки про доходи від 26.02.2015р. за №215 вбачається, що [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №9 м. Кіровоград», та за лютий 2015р. отримав стипендію у розмірі 275 грн. ( а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. В свою чергу п. 20 зазначеної Постанови передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що [PERSON] навчається на безоплатній формі навчання, отримує стипендію, перебуває на утриманні своєї матері, відповідач працює та може надавати матеріальну допомогу синові, однак враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у відповідача іншої сім'ї, непрацездатної матері, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2015 року і до закінчення останнім навчання, тобто до 02 лютого 2017 року, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial