Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

\~ Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №91, що розташована в будинку №37 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.07.1993 року її бабусі [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення №73066 за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані: наймач [PERSON], її онуки [PERSON] та [PERSON], правнука наймача [PERSON] Квартира не приватизована та не є приватною власністю. З 2012 року відповідач у квартирі не мешкає, місце її перебування не відоме. Оплата за комунальні послуги нею не здійснюється, в наслідок чого накопичується заборгованість. Останні два роки [PERSON] хворіла, та позивач сама доглядала за нею, підтримувала приміщення квартири у санітарно-гігієнічному стані та сплачувала комунальні послуги, які також нараховуються й на відповідачку. У звязку із викладеним позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення у пресі, в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Цивільного Кодексу та Житлового Кодексу України. Так, 30.07.1993р. [PERSON] було видано ордер №7306 на жиле приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки «Нова-Ком» №30 від 27.07.2015р. в квартирі 91, розташованій в буд.37 по вул.. Подбєльського м. Кривого Рогу зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). \~ Факт непроживання відповідача з 2012 року у [ADDRESS] підтверджується актом від 22.07.2015 року, складеним мешканцями буд.37 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 19.06.2015 року (а.с.8). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняв, більше шести останніх місяців у зазначеній квартирі відповідач відсутня без поважних причин, позовні вимоги в частині визнання втратившим право користування житловим приміщення знайшли своє підтвердження, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Стосовно частини позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає оскільки зняття з реєстраційного обліку осіб не належить до компетенції суду та не є способом захисту порушеного цивільного права, які визначені у ЦК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача, стягнувши на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 300 грн. (а.а.с.1, 25а). На підставі викладеного,

Outcome: partial