Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 01 липня 2014 року, вона, дотримуючись всіх рекомендацій лікаря, прийшла до центру прийому аналізів ТОВ «НЕО-ЛАБ» за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17, для здачі аналізу крові на хелікобактер пілорі IgG, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру. Після забору крові їй повідомили що результати аналізів будуть готові на протязі трьох днів і вона їх отримає на електронну пошту. 03.07.2014 року, з певними складнощами вона отримала результат, що свідчив про відсутність в її крові вищезазначених мікроорганізмів. За рекомендацією лікаря, для виключення помилки при встановлені діагнозу, вона 05.07.2014 року звернулась для проведення аналогічного аналізу в лабораторію «Діла». В той же день вона отримала результат аналізу, який повністю суперечив отриманому від позивача результату і свідчив про наявність в її крові вищезазначених мікроорганізмів. Маючи на руках два повністю протилежних результати аналізів вона 11.07.2014 року вимушена була звернутись до лабораторії «Сінєво» для проведення аналізу крові на хелікобактер пілорі IgG. Результат який вона отримала в той же день підтверджував результат отриманий нею від лабораторії «Діла». Про різницю результатів вона повідомила телефоном відповідача, та надіслала результати отримані нею в іншій лабораторії по електронній пошті, та просила повернути їй витрачені за аналіз кошти. Працівник лабораторії «НЕО-ЛАБ» телефоном повідомив, що гроші за неякісно проведений аналіз їй не повернуть. Крім цього, вона запідозрила, що відповідач вводить споживачів в оману і збирає плату за аналізи, але фактично їх не проводить та надає споживачу фіктивний результат. Для підтвердження або спростування своїх підозр, проходячи курс лікування, вона через деякий час знов звертаюсь до відповідача для проведення цього ж аналізу та отримала результат що підтверджує результат, який і раніше надавався їй відповідачем, а саме відсутність в крові вищезазначених мікроорганізмів. Але це не відповідає дійсності, тому що як і до, так і після здавання даного аналізу в лабораторії відповідача, в інших лабораторіях, ці мікроорганізми були виявлені в її крові . Позивач вважає повністю доведеним факт фальсифікації результату аналізу і порушення її прав. Таким чином їй було завдано матеріальних збитків в сумі 180 гривень 00 коп. Окрім того, внаслідок порушення її прав протиправною поведінкою відповідача, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних тривалим невиконанням відповідачем її законних претензій, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді. Такі душевні страждання відповідно до ст. 23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, а, враховуючи їх тривалість та вперте невизнання відповідачем її прав як споживача і надалі, невиконання вимог законодавства по відновленню її прав, вважає, що розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди повинен становити 7000 гр. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 180 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі,просили у позові відмовити,посилаючись на ті обставини,що відповідачем було проведено аналізи позивачу не на наявність хелікобактер пілорі,а на наявність антитіла IgG до Hel/pylori,що є різними аналізами. Зазначені аналізи позивачці були проведені відповідно до медичних протоколів,письмові докази даних обставин подані до суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 01 липня 2014 року позивач звернулась до відповідача для проведення аналізу крові,оплативши 235гр ,що стверджується копією квитанції (а.с. 10). 08.07.2014р відповідач надав позивачу по справі результати дослідження,відповідно до яких вбачається,що у результаті інфекційних досліджень виявлено антитіла IgG до Hel/pylori 0,03 (а.с.7) 05.07.2014р позивач звернулась для проведення аналізу на хелікобактер пілорі IgG в лабораторію «Діла»,згідно досліджень результат позитивний (2,5)(а.с.6). 11.07.2014р позивач звернулась в лабораторію «Сінєво» для проведення аналізу крові,внаслідок проведених досліджень на наявність хелікобактер пілорі,антитела IgG було виявлено 2,64 (а.с. 4) 26.08.2014р позивач повторно звернулась до відповідача для проведення аналізу крові,внаслідок проведених досліджень на наявність антитіла IgG до Hel/pylori виявлено 0,03 (а.с.8).За проведення даного аналізу позивачем було сплачено 90 гр(а.с.9). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). Згідно з ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до статті 6 Закону України про захист прав споживачів: «Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію... Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції...» Відповідно до ст.. 906 ЦК України « Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути із відповідача на її користь 180гр сплачених нею відповідачу за неякісні послуги , посилаючись на ті обставини,що відповідач фактично не проводить аналізи, а надає споживачу фіктивний результат. Дані позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення,поскільки позивачем по справі не було надано доказів тих обставин,що відповідач не проводить відповідні аналізи і надає споживачам фіктивні результати. Так,позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилалась на ті обставини,що вона двічі зверталась до відповідача,здавала кров для проведення аналізу на наявність у неї хелікобактер пілорі IgG.Однак,позивачем по справі на підтвердження даних обставин справи не було надано відповідних доказів .Як уже зазначалось раніше,позивач 01.07.2014р та 26.08.2014р зверталась до відповідача та замовляла проведення аналізу крові,однак доказів тих обставин ,що позивач замовляла проведення аналізу крові саме на наявність інфекції хелікобактер пілорі IgG позивач не надала. Із копій квитанцій,які долучені позивачем по справі(а.с.9,10) взагалі не вбачається за які саме послуги,за проведення яких саме аналізів позивачем були сплачені кошти. Як вбачається із поданих позивачем до суду результатів досліджень ,проведених відповідачем по справі , позивачу були надані результати аналізів на наявність антитіла IgG до Hel/pylori,що як пояснив представник відповідача у судовому засіданні є різними аналізами.На підтвердження проведення аналізів крові позивача по справі,відповідачем було надано письмові докази (а.с.36-45),які позивачем по справі у передбаченому законом порядку не були оспорені та спростовані . Посилання позивача на інші результати аналізів крові,які були надані лабораторіями «Діла» та «Сінєво», суд вважає безпідставним,поскільки суду не було надано доказів тих обставин,що зазначені лабораторії проводили дослідження крові позивача відповідно до чинного законодавства.Крім того,як вбачається із результатів аналізів,зазначені лабораторії проводили дослідження крові на наявність хелікобактер пілорі,а відповідач по справі проводив дослідження на наявність антитіла IgG до Hel/pylori. Враховуючи викладене,а також ті обставини,що позивачем по справі не було доведено,що відповідач надав їй неякісні послуги з проведення аналізів,суд вважає відсутні підстави для повернення позивачу коштів у суммі 180 грн,сплачених нею відповідачу,у зв»язку з чим відмовляє позивачу у даних позовних вимогах. . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи,що позивачем по справі не було надано доказів тих обставин,що відповідач порушив її права,передбачені Законом України «Про захист прав споживачів»,суд вважає відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди,у зв»язку з чим відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення моральної шкоди у суммі 7000гр. На підставі ст.1,6,10, 22, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed