Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON] районного сектору Управління державної міграційної служби у Черкаській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та скасування реєстрації за адресою. В позовній заяві вказала, що вона має у власності житловий будинок, що розташований за адресою с. Пекарі, вул. Шевченка, 115, Канівського району. Вказаним будинком володіє на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2005 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2005 року. У даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає її колишній чоловік - [PERSON], шлюб з яким вона уклала 01.12.2009 року. Рішенням Канівського міськрайонного суду шлюб між нами розірваний 03 липня 2017 року. Відповідач [PERSON] з січня 2017 року і по даний час у даному будинку не проживає, всі обов'язки по його утриманню: плату за комунальні послуги за весь час проживання та утримання будинку в належному стані, тобто поточний ремонт, вона несе самостійно. Реєстрація відповідача в житловому будинку перешкоджає отримати субсидію. Відповідач в будинку №115 по вул. Шевченка у с. Пекарі Канівського району Черкаської області не проживає, добровільно не бажає скасувати свою реєстрацію за вказаною адресою, тому змушена звернутися за захистом свого права до суду, просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою будинок №115 по вул. Шевченка у с. Пекарі, Канівського району Черкаської області, зобовязати [PERSON] районний сектор Управління Державної Міграційної служби у Черкаській області вчинити відповідні дії, пов'язані з випискою [PERSON], [INFO] з будинку №115 по вул. Шевченка у с. Пекарі Канівського району Черкаської, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05.07.2017 (а.с.22) позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання відповідачів до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача - Територіальної громади с. Пекарі в особі Пекарівської сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнали не заперечують щодо задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Ухвалою суду від 28.07.2017 року у справі замінено первісного відповідача [PERSON] районний сектор Управління державної міграційної служби у Черкаській області, належним відповідачем Територіальною громадою с. Пекарі в особі Пекарівської сільської ради Канівського району Черкаської області. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою с. Пекарі, вул. Шевченка, 115, Канівського району Черкаської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7618576 від 25.06.2005 (а.с.8) та договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 24.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1004 (а.с.7). Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому. Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом встановлене ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Цією ж статтею визначено і спеціальну підставу припинення такого сервітутного права - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, законною підставою припинення права користування житлом для члена сім'ї власника є лише його відсутність понад один рік без поважних причин. Оскільки з наданих позивачем доказів, що не заперечено позивачем і в судовому засіданні, слідує, що відповідач лише з січня 2017 року не проживає у домоволодінні, куди він вселився на законних підставах як чоловік позивача, то позов заявлено передчасно і безпідставно, а тому суд відмовляє в його задоволенні.

Outcome: dismissed