Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0942 га., що знаходиться на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, що належала [PERSON] на підставі Державного акта серії І-ТР №016876 від 13.02.2001 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13.08.2014 року помер її дід [PERSON], який за життя розпорядився своїм майном та склав заповіт, згідно якого заповів в рівних частках позивачу та [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0942 га. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0942 га., що знаходиться на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, яка належала йому на підставі Державного акту серії І-ТР №016876 від 13.02.2001 року. Даний державний акт було втрачено у звязку з чим дано оголошення в газеті «Свобода». Баба позивача [PERSON] та дядько [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Зазначає, що звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак останній було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. На даний час, позивач бажає оформити право власності на земельну ділянку, тому просить визнати її власником земельної ділянки площею 2,0942 га., що знаходиться на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 06.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Представник позивача у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.24). Представник відповідача до початку підготовчого засідання подав відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить їх задовольнити та справу слухати у його відстуності (а.с.23). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що 13.08.2014 року помер [PERSON] у віці 69 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №171443 від 14.08.2014 року (а.с.3). 25.02.2008 року [PERSON] розпорядився своїм майном та склав заповіт, згідно якого все належне йому на час смерті майно заповів в рівних частках [PERSON] (д. п. Дідик) [PERSON] та [PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений 25.02.2008 року секретарем Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.4) Згідно довідки Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області №536/02-19 від 08.08.2016 року [PERSON], спадкодавець, який помер 13.08.2014 року постійно проживав та був зареєстрований у будинку за адресою: вул. Верхня Ганджунька, 33 с.Криве Козівського району Тернопільської області. На день його смерті постійно з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], дочка [PERSON], внучка [PERSON], внук Базіне Сабер, внучка Базіне Соуфія, правнучка [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.02.2017 року, [PERSON], належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0942 га., кадастровий номер 6123085200:01:001:1145, яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області згідно Державного акту серії І-ТР №016876 від 13.02.2001 року (а.с.6). Державний акт серії І-ТР №016876 від 13.02.2001 року було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №43 (3183) від 02.06.2017 року (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] відмовилися від права на спадщину, що підтверджується заявами, посвідченими 09.08.2008 року секретарем Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.12, 14). 05.07.2017 року державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] розяснено, що право на спадщину за заповітом не може бути видане у звязку з відсутністю документу, що підтверджує належність майна спадкодавцеві на праві власності (а.с.27). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно\~ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття спадщини або відмови від її прийняття. Відтак, оскільки [PERSON] помер, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від права на спадщину, [PERSON] вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0942 га., яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області.

Outcome: approved