Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30.07.2009, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30.08.2003 між сторонами було зареєстровано шлюб. 30.07.2009 Новопсковським районним судом Луганської області за її позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача, було винесене рішення про задоволення позовних вимог повністю, шлюб було розірвано та стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , 2003 р.н. у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. На сьогодні їх спільний син, [PERSON] , 2003 р.н., проживає разом з позивачем, та всі фактичні витрати пов`язані з вихованням, розвитком та утриманням сина лягли на неї. Розмір аліментів, визначених за рішенням Новопсковського районного суду від 09.02.2016 в розмірі 300 грн., враховуючи сьогодення, є мізерним. На даний час вона не має роботи, та не отримую будь-якої соціальної допомоги. Беручи до уваги підвищення цін на продукти харчування, одяг, ліки, енергоносії, вона не в змозі при такому розмірі аліментів забезпечити достатній, гармонійний та необхідний розвиток та рівень життя для їх сина, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16 квітня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 травня 2019 року. 06 травня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 16 травня 2019 року відзив відповідача [PERSON] по даній цивільній справі повернуто без розгляду [PERSON] , у зв`язку з тим, що поданий без додержання вимог ст. 178 ЦПК України, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.06.2019. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим повторно 10.04.2018 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Згідно довідки виконкому Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. №296 від 20.03.2019, неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 30 липня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн. щомісячно, від дня подачі позовної заяви (09.07.2009) до повноліття дитини. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач сплачує позивачу аліменти на утримання дитини у визначеному рішенням суду розмірі, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилалася на те, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , змінився її матеріальний стан, а потреби в утримані сина зросли. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебуває, соціальної допомоги не отримує, що підтверджується довідкою, видано управлінням соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації за вих. №174 від 27.03.2019. Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №15814 від 21.03.2019, доход позивача [PERSON] за 2018 рік складає 9171,15 грн. за надання майна у лізинг та 3600 грн. - аліменти. Згідно довідки, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. №296 від 20.03.2019 [PERSON] має склад сім`ї: син - [PERSON] , 2003 року народження. Судом встановлено, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, однак обґрунтувань своєї позиції та доказів на їх підтвердження не надав. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя та змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни, в тому числі до ст.182 СК України, та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 01.01.2019 встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2027 грн. Таким чином, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 300 грн. щомісячно, є значно нижчим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, і вочевидь не відповідає вимогам закону. З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років значно змінився із часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сила і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки), імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження відсутня. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved