Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до суду, в якому відповідно до заяви про зміну позовних вимог, просила суд: стягунти х публічного акціонерного товарства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 11 975,44 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2013 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу [NUMBER] строком до 28.02.2014 р., на який позивачем був здійснений вклад у розмірі 400 000,00 грн. По закінченню дії Договору у касі Банку позивач отримав 200 000,00 грн., залишок коштів, що підлягали поверненню позивачу по закінченню договору були переоформлені позивачем та банком на новий депозитний рахунок, відкритий згідно договору №222D-493291 від 28.02.2014 р., з нарахуванням процентів щомісячно. Банк по закінченню договору дії договору повернув вкладнику лише частину вкладу у розмірі 200 000,00 грн. Сума вкладу з урахуванням нарахованих відсотків становить 211 975,44 грн. з урахуванням нарахованих відсотків. На виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 р. по справі №826/19064/16 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 р., 04.06.2018 р. відповідачем сплачено позивачу суму вкладу у розмірі 200 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 11 975,44 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач ПАТ «КБ «Хрещатик» зазначає, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення кошті та майна банку. Також зазначає, що рішенням правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатору банку», останні не скасовані. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2013 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу [NUMBER] строком до 28.02.2014 р., на який позивачем був здійснений вклад у розмірі 400 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №59 від 28.02.2013 р. По закінченню дії Договору у касі Банку позивач отримав 200 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №DP28_89036 від 28.02.2014 р., а залишок коштів у розмірі 200 000,00 грн., що підлягали поверненню позивачу по закінченню договору були переоформлені позивачем та банком на новий депозитний рахунок, відкритий згідно договору №222D-493291 від 28.02.2014 р., з нарахуванням процентів щомісячно. 22.04.2016 р. [PERSON] звернувся до банку з заявою про включення до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Листом №12358 від 20.05.2016 р. було відмовлено позивачу у включенні вимог до реєстру вкладників на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. На підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 р. по справі №826/19064/16 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 р., 04.06.2018 р. відповідачем сплачено позивачу суму вкладу у розмірі 200 000,00 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 11 975,44 грн. 05.04.2016 р. постановою Національного банку України №234 ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Правління Національного банку України від 02.06.2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішння від 03.06.2016 року №913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрезатик» та делегування повноважень ліквідатора банку». Зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 року до 05.06.2018 року включно. Спеціальним законом, який регулює діяльність банку в період здійснення тимчасової адміністрації та процедури ліквідації, а також врегульовує інші питання, пов'язані із здійсненням вказаних процедур, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Судом встановлено, що в період дії договору банківського вкладу укладених між позивачем та відповідачем, в ПАТ «КБ «Хрещатик» було запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Положеннями ч. 5 ст. 34 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Порядок здійснення ліквідаційної процедури врегульований положеннями глави 16 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та розділу 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до положень ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку. Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Положеннями ч. 5 ст. 45 Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Згідно статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. З дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку (ч. 1 ст. 50 Закону). Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів визначені статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з положень якої вбачається, що вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються в четверту чергу. Отже, з врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що в ПАТ «КБ «Хрещатик» запроваджено процедуру ліквідації, задоволення вимог кредиторів банку, не покритих гарантованою сумою відшкодування, здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Разом з тим, позивач, обґрунтовуючи зміст позовних вимог посилається на вимоги ст. 1058 ЦК України зазначає, що оскільки кошти останній за договором банківського вкладу повернуті були не в повному обсязі, вона вважає, що Банк не виконав взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу. Кошти, що залишись на рахунку позивача та не були виплачені їй, остання вважає порушення умов договору. Між тим, у зв'язку з введенням в банку тимчасової адміністрація та в подальшому ліквідації виконання ним зобов'язань по виплаті коштів банківського вкладу за відповідним договором виконане бути не може з огляду на введені спеціальним Законом обмеження та відповідну процедуру виплати коштів за вищенаведених обставин. Відтак, вказані обставини виключають відповідальність банка та можливість стягнення з нього станом на даний час будь-яких коштів по вкладу позивача, що зумовлює відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed