Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що за її мамою [PERSON] як головою колгоспного двору згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 216 від 09.11.1988 р. визнано право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. 22.11.1988 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння. На час отримання свідоцтва про право власності на майно у колгоспному дворі проживала лише мама, вона була одноосібним власником будинковолодіння. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. двір згідно погосподарських книг став робітничим. 14.03.2011 р. мама склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Березівської сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла онукові [PERSON] Після смерті [INFO]. мами відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, [PERSON] спадкоємець за заповітом, однак 29.07.2014 р. останній подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за заповітом. Інші спадкоємці за законом першої черги - сестра та брати позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є відповідачами у справі, у встановленому законом порядку та терміни не заявили про свої спадкові права. Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті мами відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також 17.02.2017 р. отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на інше майно - земельну ділянку площею 0,5516 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв'язку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором, частки співвласників у якому не визначені, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої матері. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити та повернути їй 50% сплаченого судового збору. Відповідачі у підготовче засідання не з'явилися, у поданих суду заявах позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Черніївської сільської ради народних депутатів 22.11.1988 р. на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 216 від 09.11.1988 р., житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» (15.04.1991 р.) у колгоспному дворі проживала лише голова двору [PERSON], яка після набрання чинності вказаним законом стала одноосібним власником будинковолодіння, ринкова вартість якого на даний час складає 196630 грн. 14.03.2011 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого усе своє майно заповіла своєму онукові [PERSON] Після смерті [INFO]. [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] відповідно до заяви від 29.07.2014 р., поданої до Тисменицької районної державної нотаріальної контори, відмовився від прийняття спадщини за заповітом. Позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцемна час відкриття спадщини. Вона 17.02.2017 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно. Інші спадкоємці за законом першої черги - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є відповідачами у справі, спадщину після смерті матері не прийняли і на неї не претендують. Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. З огляду на те, що належність спадкового будинковолодіння до колгоспного двору та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляють позивача можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Відповідно вимог до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 983,15 грн. Решту судових витрат залишаються за позивачем. На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1261, 1268, 1273 ЦК України,

Outcome: approved