Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. При цьому посилається на те, що дочка навчається в навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги, а відповідач сплачував аліменти до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, а також навчається на денній формі навчання Житомирського державного університету імені [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету з терміном навчання по [INFO] року. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2012 року по справі №2-3221/12, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Житомира, на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину з урахуванням певного її віку, починаючи з 17.07.2012 року, тобто з дня звернення до суду позивача. Позивач в позовній заяві визнала, що до досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку. Тобто, на даний час з відповідача стягуються аліменти лише на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Суд приймає до уваги, те, що повнолітня дочка сторін не працює, навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). Будь-яких доказів можливості надання відповідачем матеріальної допомоги в розмірі 1/3 частини від заробітку, позивачем не надано. Також слід зазначити, що визначення аліментів в розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не передбачено законом, оскільки дочка сторін є повнолітньою. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача судового збору в дохід держави.

Outcome: partial