Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працювала у відповідача на посаді менеджера з 27 квітня 2010 року. 23 березня 2015 року звільнена з посади за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. При розгляді справи про її поновлення було встановлено, що до суду була надана довідка про нарахування заробітної плати по доходах за період з 2013 року по 23 березня 2015 року, та при ознайомленні з ними було встановлено, що вони не відповідали дійсності. При отриманні виписок та довідок з карткових рахунків та ознайомлення з ними нею встановлено, що їй нарахована але не виплачена відповідачем заробітна плата в сумі 11\~706,60 грн., а з урахуванням індексу інфляції в розмірі 20\~986 грн. 89 коп. Крім того, їй не було виплачено заробітну плату (бонуси) з урахуванням індексу інфляції за період з липня 2014 року по березень 2015 року в сумі 23\~426 грн. 97 коп. В звязку з невиплатою заробітної плати та неправомірними діями відповідача, які відобразились на її здоровї, особистих відносин до неї та в подальшому втраті батька, вважає, що їй нанесена моральна шкода, яку вона оцінила в 1 000 000 (один мільйон) грн. В звязку з невиплатою заробітної плати, з 25 березня 2015 року по день фактичного розрахунку та з врахуванням бонусів, відповідач повинен сплатити їй кошті за її затримку та витрати в сумі 1 000 грн. за дання юридичної допомоги. В звязку з цим, позивач звернулась до суду з позовом за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з урахуванням індексу інфляції в сумі 20\~986 грн. 89 коп., стягнути середній заробіток за час затримки з розрахунку 229,40 грн., в день, стягнути моральну шкоду в сумі 1\~000\~000 (один мільйон) грн., 23\~426 грн. 97 коп. заробітної палати (бонусів) з урахуванням індексу інфляції за період з липня 2014 року по березень 2015 року та 1000 грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача позов не визнав, та просив в його задоволенні відмовити, так як він нічим обєктивно не підтверджений, та позивачу виплачені всі кошти, які були нараховані. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фати та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала у відповідача на посаді менеджера з 27 квітня 2010 року. 23 березня 2015 року Наказом № Э.CS-УВ-2015-84п звільнена за посади за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України. З розрахункових листків, в яких відображені відомості про нарахування, утримання та виплати сум позивачеві за період роботи з січня 2012 року по березень 2015 року, вбачається що вони виплачені шляхом зарахування їх на зарплатну картку, кредитну картку та бонусний рахунок. З досліджених виписок по зарплатній карті позивача 4405359767454047, карті для виплат Gold (номери карт 5168742065631016, 5168742069629388, 4731217105853509) вбачається, що всі суми, вказані у розрахункових листах як Виплата на зарплатну карту, надходили на карти Позивача з позначенням зарплата. Загальна сума коштів, виплачених на зарплатну карту та карту для виплат Gold, відповідає сумі виплачених коштів за розрахунковими листами, та становить 132004,98 грн., (78546,29 грн. по зарплатній карті та 53458,69 грн. по картам для виплат Gold). Крім того, за вказаний період роботи позивача, частина сум змінної винагороди була виплачена на кредитну карту та бонусний рахунок кредитної карти, а також на кредитну карту було здійснено виплату сум, належних при звільненні, та нарахованих після звільнення сум за період тимчасової непрацездатності. На рахунок кредитної карти Універсальна (номери карт 4149437111245203. 5211537318381477, 5211537404158888, 5168742311971778, 5168742327242727 5168742347213773) було виплачено змінну винагороду (виплати разового характеру за крос- селінг) та виплати розрахункових сум при звільненні з позначенням зарплата на загальну суму 17271,63 грн. На бонусний рахунок Позивача № 2222221309567816 було виплачено частину змінної винагороди на загальну суму 6779,08 грн. При звірці даних по випискам з кредитної карти та бонусного рахунку позивача з даними по розрахунковим листам, зазначеним як виплата 90% кросс на універсалку та бонусний рахунок для універсальної карти вбачається, що всі суми, які належали до виплати, надійшли на рахунки позивача. Таким чином, всі суми, які належали працівникові до виплати згідно з розрахунковими листами, були виплачені в повному обсязі, шляхом перерахування на зарплатну карту, карту для виплат Gold, кредитну карту та бонусний рахунок позивача. Підставою для виплати винагороди на карту Універсальна та бонусний рахунок є Наказ № СП-2008-239 від 05 березня 2008 року, яким встановлено порядок виплати преміальних бонусів по всім банківським програмам для працівників банку 90 % - на зарплатну карту працівника; 10 % - на бонусний рахунок працівника. Підставою для виплати разових винагород (кросс-селінг) на карту Універсальна є Наказ № СП-2010-673 від 17 червня 2010 року, яким з 01 липня 2010 року, затверджено порядок виплат пс Cross-Selling працівникам банку на кредитні карти. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умов запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року передбачено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів якими визначено умови та розмір них виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому числі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Основним нормативним документом відповідача , який регламентує систему оплати праці, є Положення про управління мотивацією працівників банку. Відповідно до п.5.2 вище зазначеного Положення, компенсаційний пакет працівника банку складається з постійної частини, змінної частини і соціального пакету. Постійна частина включає в себе: тарифний оклад для погодинної оплати, відрядні розцінки для відрядної оплати. Мета змінної частини компенсаційного пакету полягає у оплаті праці співробітників банку у відповідності до їх ефективності роботи та досягненням поставлених цілей. Змінна частина складається з: основної змінної винагороди, винагороди за розміщення банківських продуктів (кросс-селінг), надбавок, доплат, єдино разових виплат за досягнення визначних результатів в роботі. Розмір всіх видів змінної частини визначається в межах затвердженого фонду оплати праці структурного підрозділу. Згідно з п. 7.2.1 Положення, розмір всіх видів змінної частини встановлюється в межах затвердженого фонду оплати праці структурного підрозділу. Згідно з п. 7.2.5. Положення, винагорода за розміщення банківських продуктів (кросс-селінг) призначені для оплати зусиль співробітників на просування конкретних продуктів/послуг. Згідно з п. 7.2.6 Положення, основна змінна винагорода розраховується і виплачується відповідно до ефективності роботи співробітників і досягненням ними поставлених цілей за звітний період. Ефективність співробітника оцінюється на основі діючих у банку методик. Підставою для виплати всіх видів змінної винагороди є рішення керівника співробітника. Розмір змінної винагороди може бути знижений внаслідок низької оцінки ефективності співробітника керівником або порушення співробітником діючих стандартів, політик, процедур. Персонал банку ділиться на різні групи основного змінної винагороди залежно від типу виконуваної роботи. Принципи, умови і регламент розрахунку та виплати основного змінної винагороди по кожній групі регламентується окремими загально банківськими наказами. Виплата частини премії (бонусів) на картку «Універсальна» та бонусний рахунок картки позивача здійснювалась у відповідності до локальних нормативних актів, якими передбачено порядок виплати премій, і не суперечить чинному законодавству. Статтею 117 КЗпП України, передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що за період роботи та при звільненні позивачеві було здійснено виплати всіх належних до виплати коштів, тому дана вимога про стягнення середнього заробітку не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводитися у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди», передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших немайнових явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відшкодування моральної шкоди здійснюється у випадках зясування наступних складових: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В даному випадку відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, за відсутності факту невиплати заробітної плати позивачеві з боку відповідача та самого факту заподіяння моральної шкоди, так як за відповідний період роботи та при звільненні, суми належних позивачеві коштів були виплачені в повному обсязі. Посилання позивача на ті обставини, що їй невиплачені бонуси за 2014 та 2015 рік, не знайшли свого підтвердження відповідними доказами по справі. Позивач не довів того факту, що премія та бонуси за виконані банківські операції мали бути нараховані саме в цьому розмірі і якими доказами це підтверджується, а також, що ці суми не були виплачені, відтак сума в розмірі 23\~426,97 грн., не підлягає до стягнення, так як вона нічим обєктивно не підтверджена. За витких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed