Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не меньше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і на весь період навчання, але не більше як до достягнення 23 років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2000 року між її батьками [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Між батьками спільне життя не ведеться, шлюб між ними розірвано 30.11.2012 року. Вона проживає з матір`ю. Батько не сплачує аліменти по досягненню повноліття та не бажає надавати матеріальну допомогу в звязку з навчанням. З 01 вересня 2018 року вона навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова і у звязку з цим не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно її не надає, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 10 липня 2001 року серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно з довідкою Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова № 13533 від 22.05.2019 року [PERSON] навчається в Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М. Бекетова за денною формою навчання на першому курсі з 01 вересня 2018 року до 31 серпня 2019 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Приписами ст. 200Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми, зокрема, ст. 191 Сімейного кодексу України (ст. 201 СК України). За ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України. Оскільки відповідач не заперечує проти розміру аліментів, про що надав відповідну заяву, позивач дійсно потребує матеріальної допомоги в період навчання, вік позивача відповідає встановленим законом обмеженням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню саме в межах періоду навчання, тобто до 31.08.2019 року та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на період навчання, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 травня 2019 року та до закінчення [PERSON] навчання, тобто до [INFO] , за умови, що він буде продовжувати навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved