Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її брат [PERSON], котрий помер 25.08.2004 року, мав право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Зоря», яке успадкував, але належним чином не оформив після смерті свого сина [PERSON] та дружини [PERSON]; на сьогодні позивач є єдиним спадкоємцем після смерті брата, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на вищевказану спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0235870 не був отриманий [PERSON] за життя і до цього часу знаходиться у відділі Держгеокадастру Бахмацького району. Сторони в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач просить задовольнити її вимоги; відповідачі проти задоволення позову заперечень не мають. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 24.04.1996 року помер [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав в [INFO]. Згідно з довідкою №280 від 24.05.2016 року, виданою виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, на день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою разом з померлим проживали його батько [PERSON] та мати [PERSON] За життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром 4.4. умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Зоря» Городищенської сільської ради і 20.09.1996 року на його ім»я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0235870. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 14.09.2016 року № 2253 спадкова справа після померлого [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті. Відповідно до ст. 524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином батьки померлого [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах фактично прийняли спадщину після смерті свого сина, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом з ним. [PERSON] померла 31.07.2003 року; на час смерті була зареєстрована та проживала разом з [PERSON] в с.Часниківка Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Залізнична,1, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради від 26.09.2016 року № 03-06/329. Спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і у виді успадкованого нею після смерті свого сина [PERSON] 1/2 частини права на земельну частку (пай), згідно з вищевказаними нормами діючого на той час законодавства прийняв її чоловік та брат позивача [PERSON], оскільки на момент смерті проживав разом з [PERSON] [PERSON] помер 25.08.2004 року. На дату смерті він одиноко проживав в [INFO], що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради від 26.09.2016 року № 03-06/328. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень п. г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 14.09.2016 року № 2254, спадкова справа після померлого [PERSON] була відкрита 18.01.2005 року за заявою [PERSON], якій було видано свідоцтва про право на частину спадщини. Отже позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого брата [PERSON] і отримала у нотаріуса свідоцтва про право на частину спадщини. Проте, у зв»язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0235870 не був виданий [PERSON] за життя, то нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на дану спадщину, посилаючись на те, що вищевказане право, успадковане, але належним чином не оформлене батьками померлого [PERSON] та [PERSON], не входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на земельну частку (пай), яке згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0235870 належало [PERSON] та після його смерті було успадковане його батьками [PERSON] та [PERSON], а після смерті [PERSON] успадковане, але належним чином не оформлене [PERSON], підлягають задоволенню. На підставі викладеного та ст.ст.1217,1268,1297 ЦК України, ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР, ст.81 Земельного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved