Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що 24.09.2013 року вона уклала з відповідачем Договір на виготовлення та установку виробів з ПВХ та алюмінію №240913/1 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов'язалась виготовити та встановити їй металопластикові вікна у строк до 12.10.2013 року, а вона, в свою чергу, зобов'язалась прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах визначених у Договорі. Відповідно до п. 3.1 та п.3.2.2 зазначеного Договору вона здійснила оплату за товар у повному обсязі у розмірі 4550 грн. Однак до теперішнього часу відповідач своїх зобов'язань за договором не виконала. 16.11.2013 року вона звернулась з письмовою претензією до відповідача з проханням повернути сплачені кошти, на що відповідач в листі від 05.12.2013 року просила у неї вибачення за виниклі незручності та обіцяла компенсувати їй суму неустойки за несвоєчасне встановлення металопластикових виробів. Однак відповідач своїх зобов'язань так і не виконала, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з проханням стягнути з відповідача на її користь суму оплати за товар у розмірі 4550 грн. та 455 грн. - штраф за прострочення виконання відповідачем зобов'язань за Договором за період 12.10.2013 року по 07.04.2014 року, що передбачено п. 5.2 Договору. Крім того, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдала їй моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням відповідачем Договору, у зв'язку з чим стан її здоров'я став погіршуватись, вона втратила сон та апетит, тому розмір моральної шкоди вона оцінює у 1000 гривень, які просить також стягнути з відповідача на свою користь. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, 24.09.2013 року позивач уклала з відповідачем Договір на виготовлення та встановлення виробів з ПХВ і алюмінію №240913/1 (а.с.8), відповідно до умов якого відповідач зобов'язалась виготовити та встановити позивачу металопластикові вікна у строк до 12.10.2013 року, а остання, в свою чергу, зобов'язалась прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах визначених у Договорі. Відповідно до п. 3.1 зазначеного Договору загальна вартість товару замовленого позивачем складає суму в розмірі 4550, яка згідно квитанції №004009 від 24.09.2013 року була сплачена позивачем у повному обсязі (а.с.7). Однак відповідач у строк, встановлений п. 1.4 Договору, своїх зобов'язань не виконала, металопластикові вікна позивачу не виготовила та не встановила. Отже, розглядаючи позовні вимоги у частині стягнення оплати за товар - грошових коштів у розмірі 4550 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За вимогами ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд уважає, що ця частина позовних вимог є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за прострочення виконання зобов'язання за Договором, суд зазначає наступне. Так, п. 5.2 Договору встановлена відповідальність відповідача за невиконання умов Договору, а саме за несвоєчасне встановлення виробів та зрив поставки Виконавець виплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,3% в день від вартості не встановлених виробів, при цьому загальна сума штрафу не може перевищувати 10% від суми Договору. Таким чином, за невиконання умов Договору відповідач зобов'язанана сплатити позивачу неустойку в розмірі 10% від суми Договору за період прострочення виконання зобов'язань за Договором за період з 12.10.2013 року по 07.04.2014 року в розмірі 455 грн. із розрахунку 4550 грн. (загальна вартість товару згідно п. 3.1 Договору) / 100% х 10% = 455 грн. Відтак, суд приходить до висновку, що ця частина позовних вимог також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як убачається зі змісту позову, позивач пов'язала позовні вимоги з порушенням її права як споживача, проте п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial