Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила поновити її на попередній посаді -бібліотекаря кафедри юнацтва районної бібліотеки імені Лесі Українки відділу культури Новоград-Волинської РДА та компенсувати їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та матеріальні збитки 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 31.10.2016 року їй повідомили про скорочення її посади, однак не повідомили причини такого скорочення. Причиною її скорочення стало те, що вона є свідком фінансових зловживань з боку директора бібліотеки. Після скорочення позивача перевели на тимчасову посаду бібліотекаря з пониженням категорії та зменшенням заробітної плати. Її запевнили, що працівник на постійній посаді не вийде на роботу до досягнення дитиною трирічного віку. Однак остання у жовтні 2017 року попередила її, що буде виходити. Позивач має право вийти на пенсію 15.05.2018 року. Проробивши 34 роки, не маючи жодної догани, ні попередження, позивач повинна залишитись без роботи, а ті працівники, які зловживають своїм становищем, залишаться на посадах. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Просили задовольнити. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] повідомили, що скорочення посади [PERSON] є незаконним, вона дуже нервувала у зв'язку з незаконним скороченням. Вона була пригнічена і тим фактом, що залишилась без роботи, і тим фактом, що все життя пропрацювала у цій бібліотеці. Також свідок [PERSON] повідомила, що директор бібліотеки дуже погано відносилась до [PERSON] та і до інших працівників. Безпідставно кричала на підлеглих. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі та заяви по суті, суд приходить до наступного. Встановлено, що 31.10.2016 року відділом культури Новоград-Волинської РДА було прийнято наказ № 22-к про упорядкування структури районної бібліотеки для дорослих імені Лесі Українки і скорочення чисельності та штату працівників, згідно якого, зокрема, підлягала скороченню з 31.12.2016 року посада бібліотекаря кафедри юнацтва районної бібліотеки імені Лесі Українки (а.с. 4-5). Про скорочення посади позивача вона, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, була попереджена 31.10.2016 року. Вказане підтверджується поясненнями [PERSON] і в позовній заяві, і в судовому засіданні та актом про відмову поставити підпис на підтвердження отримання попередження (а.с. 33). У зв'язку з скороченням посади позивача 04.01.2017 року їй була запропонована посада бібліотекаря районної бібліотеки для дорослих на період соціальної відпустки (по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) до фактичного виходу на роботу основного працівника [PERSON] За заявою позивача наказом № 1-к від 10.01.2017 року [PERSON], бібліотекаря кафедри юнацтва, з 11.01.2017 року переведено на посаду бібліотекаря районної бібліотеки для дорослих на період соціальної відпустки [PERSON] (а.с. 35-36). 23.11.2017 року позивач звільнена у зв'язку з закінченням строку трудового договор згідно п.2 ст.36 КЗпП України згідно наказу № 33-к від 21.11.2017 року (а.с. 44). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно повідомлення голови РДА рішення про скорочення чисельності та штату працівників структурних підрозділів відділу культури Новоград-Волинської РДА було прийнято у зв'язку з скороченням видатків на фінансування оплати праці; позивач у строки, встановлені законом, попереджалась про наступне вивільнення; а також було враховане переважне право залишення [PERSON] на роботі і їй була запропонована інша робота, на яку вона погодилась бути переведеною (а.с. 8). Більше того, [PERSON] працювала за запропонованій посаді, була ознайомлена з тим, що посада є тичасовою, до виходу на роботу основного працівника. Позивач достовірно дізналася про порушення своїх прав саме 31.10.2016 року (про скорочення її посади), однак до суду звернулася лише 30.10.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом тримісячного строку звернення до суду, та не навела суду поважних причин пропуску такого строку (обставин, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту об'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. З позовної заяви вбачається, що позивач не оспорює наказ № 33-к від 21.11.2017 року про її звільнення, а посилається на незаконне проведення скорочення її посади, однак просить лише поновити її на попередній посаді бібліотекаря 1-ї категорії кафедри юнацтва. Вказана посада скорочена згідно наказу № 22-к від 31.10.2016 року по відділу культури Новоград-Волинської РДА. Питання про визнання незаконним та скасування зазначеного наказу позивач у позові не ставить, також на запитання суду уточнила, що з таким позовом вона до суду не зверталась. Таким чином, позивача неможливо поновити на посаді бібліотекаря кафедри юнацтва 1-ї категорії, оскільки вказана посада скорочена згідно наказу № 22-к від 31.10.2016 року, тобто порушені права позивача неможливо захистити у спосіб, обраний позивачем. Позивач [PERSON] висловлює свою думку про його незаконність, однак цей наказ є чинним і ніким не скасованим. Тому вимоги позивача про поновлення її на попередній посаді не підлягають задоволенню. Одночасно не підлягають задоволенню і похідні вимоги про відшкодування моральних збитків та матеріальних збитків у вигляді компенсації за час вимушеного прогулу. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed