Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить встановити факт її проживання із спадкодавцями однією сімєю понад пять років, визнати за нею право власності на житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги мотивує наступним. 09.05.2009р. померла баба позивачки [PERSON], а 29.11.2009р. помер її дід [PERSON] Позивачка з часу народження і по день смерті останніх проживала разом з ними по вул.Стуса,20 в с.Діброва Сокальського району Львівської області Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 2,1102га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради. Заповіту [PERSON] не укладала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок в с.Діброва та земельні ділянки загальною площею 1,4526га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради. [PERSON] уклав заповіт на користь своєї дочки [PERSON]. однак остання у визначений строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не зверталася до суду з позовом про визначення додаткового строку та не претендує на спадкове майно. Тому, позивач вважає, що має право спадкування в четверту чергу після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки проживала з ними однією сімєю понад пять років до часу відкриття спадщини та надалі проживає у спадковому будинку. Однак вона не може прийняти спадщину в загальному порядку через нотаріальну контору, оскільки у неї відсутні оригінали державних актів на землю. Також, не може успадкувати через нотаріальну контору і спадковий будинок, оскільки відмова [PERSON] від спадщини не може бути прийнята нотаріусом після спливу шестимісячного строку. В судовому засіданні позивач позов підтримала. На обґрунтування своїх вимог навела суду доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечила. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд приходить до висновку, що вимога про встановлення даного факту не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки фактично між сторонами виник спір про право, тобто від встановлення даного факту залежить виникнення прав на майно, набутого за час проживання позивача зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, тому в даному випадку дана вимога підлягає розгляду в позовному провадженні. В свою чергу, згідно із ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Серед способів захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, встановлення правовідношення. Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №167989 встановлено, що 09.05.2009р. померла [PERSON]. Відповідно до довідок від 24.05.2016., виданих виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до дня смерті проживали і були зареєстровані в [INFO]. Разом з ними, проживала без реєстрації внучка [PERSON] Із змісту позовної заяви та матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] проживала однією сімєю із [PERSON] та [PERSON] більше пяти років до часу відкриття спадщини. Виходячи із вищенаведеного, позовна вимога про встановлення факту проживання однією сімєю позивача [PERSON] із [PERSON], яка померла 09.05.2009р. та [PERSON], який помер 29.11.2009р. більше пяти років до часу відкриття спадщини підлягає до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, із свідоцтва про право приватної власності на будівлі виданого 29.10.2002 року КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок №20, вул.Стуса (Маяковського) в с. Діброва, Сокальського району. З дослідженого в судовому засіданні Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 339483 встановлено [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,1102 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, як встановлено з Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 339484 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,4526 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради 18.11.2009 року [PERSON] заповів належне йому майно своїй дочці [PERSON] Як встановлено з заяви, [PERSON] відмовилась від одержання спадщини за заповітом, яке належало померлому 29.11.2009 року [PERSON] Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини в межах строку встановленого ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини ( шість місяців) За п.1 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Згідно до п. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова спадкоємця за заповітом [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом не суперечить вимогам ст. 1273 ЦК України, однак, не може бути прийнята державним нотаріусом, оскільки, нею пропущений строк для подання такої заяви, встановлений ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ст. 1275 ЦК України правовим наслідком відмови від прийняття спадщини спадкоємця за заповітом є перехід права на спадкування до інших спадкоємців за законом. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач [PERSON] проживала з [PERSON], яка померла 09.05.2009р. та [PERSON], який помер 29.11.2009р. однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок хутір Тетеревець №108 в с. Сілець Сокальського району та земельний пай розміром 0,8373 га., що розташований на території Сілецької сільської ради та належав померлій на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю АБ № 35 0020 від 15.11.2006 р. в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 25.05.2009р. підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved