Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 27 жовтня 2015 року між нею та відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними не склалися, шлюб на даний час фактично розпався. З 13 березня 2017 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.11.2017 відкрито провадження по справі. 19.12.2017 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зупинено провадження по справі, у зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. 10.08.2018 провадження по справі поновлення. Судом встановлено, що 27 жовтня 2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], актовий запис №1032 /а.с.4/. Від даного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Як встановлено судом, причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони не зійшлись характерами. З 13 березня 2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим, а тому позовні вимоги позивача до відповідача про розірвання шлюбу є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved