Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 26.07.2008 року. Разом не проживають. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей[PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з матір'ю. Відповідач припинив надавати допомогу на утримання дітей і не бере участі в їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача, але не менше встановленого законом мінімуму для відповідного віку, з дня надання заяви до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій також просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.02.2009 року Серія [NUMBER], актовий запис № 5, свідоцтвом про народження від 15.03.2012 року Серія [NUMBER], актовий запис № 8. Згідно довідки від 15.11.2016 року діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд також виходить з заявленого позивачем розміру аліментів та з визнання відповідачем позову і визначає їх у частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 15.11.2016 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України та

Outcome: approved