Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2007 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які постійно проживають разом з матір'ю. Зазначено, що 15 червня 2016 року між сторонами було розірвано шлюб. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.10.2015 відповідача зобов'язано виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 30.07.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнуто на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати з 30.07.2015 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На його підставі було видано виконавчі листи. Позивачка вказала, що відповідач за період з 30.07.2015 по 01.10.2016 прострочив сплату вищезазначених аліментів, зокрема, стосовно аліментів на утримання малолітніх дітей заборгованість становить 36 224,31 грн., а щодо аліментів на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, заборгованість становить 18 403,43 грн. Виходячи з наведеного вище позивачка звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) по виплаті аліментів позивачці на її утримання аліментів до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку - 5 602,19 грн., по виплаті аліментів на користь позивачки на утримання малолітніх дітей -11 051,28 грн., а всього разом - 16 653,47 грн. На підставі вищевикладеного позивачка просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.04.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] (а.с. 7), [INFO], та син [PERSON] (а.с. 8), [INFO]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі даного рішення суду було видано виконавчі листи. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] від 16.03.2016, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бердар М.М., згідно виконавчого листа №760/14136/15-ц від 18.01.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, борг становить: за серпень 2015 року - 2203,00 грн., за вересень 2015 року - 2256,67 грн., за жовтень 2015 року - 2354,33 грн., за листопад 2015 року 2363,00 грн., за грудень 2015 року - 2828,67 грн., за січень 2016 року - 2375,33 грн., за лютий 2016 року - 2375,33 грн., по 16.03.2016 - 1225,98 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] від 07.10.2016, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бердар М.М., згідно виконавчого листа №760/14136/15-ц від 18.01.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, борг становить: з 16.03.2016 - 1349,03 грн., за квітень 2016 року - 2742,67 грн., за травень 2016 року - 2693,33 грн., за червень 2016 року - 2850,00 грн., за липень 2016 року - 2883,00 грн., за серпень 2016 року - 2862,00 грн., за вересень 2016 року - 2862,00 грн. Загальна заборгованість відповідача по даному виконавчому листі становить 36 224,31 грн. ( а.с. 18, 19 ). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] від 16.03.2016, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Гуріною Є.П., по виконавчому листу №760/14136/15-ц від 18.01.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, борг становить: з 30.07.2015 - 37,10 грн., за серпень 2015 року - 1101,50 грн., за вересень 2015 року - 1128,33 грн., за жовтень 2015 року - 1177,17 грн., за листопад 2015 року - 1181,50 грн., за грудень 2015 року - 1414,33 грн., за січень 2016 року - 1187,67 грн., за лютий 2016 року - 1314,33 грн., за березень 2016 року - 1394,00 грн., за квітень 2016 року - 1371,33 грн., за травень 2016 року - 1346,67 грн., за червень 2016 року - 1425,00 грн., за липень 2016 року - 1441,50 грн., за серпень 2016 року - 1441,50 грн., за вересень 2016 року - 1441,50 грн. Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2016 складає 18 403,43 грн. (а.с. 17). Підтверджень, що відповідачем сплачувались аліменти суду не надано, своє право спростувати вищевказану інформацію в судовому засіданні відповідачем використано не було. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основи) відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов жи ття, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Враховуючи те, що відповідач, як зазначено судом вище, своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, пояснити ймовірні причини своєї невинуватості в утворенні зазначеного розміру заборгованості чи спростувати її розмір, суд, перевіривши його представленими позивачем доказами, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Із п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Сума пені в розмірі 11051,28 грн. та 5 602,19 грн., а всього - 16 653,47 грн. із наведеним позивачем розрахунком відповідає вищезазначеному правилу нарахуванню пені (а.с. 3-4). З урахуванням правової позиції, висловленої ВСУ 03.02.2016 при розгляді справи №6-1477цс15, пеня є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані відповідачем. З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в на користь позивача судовий збір в сумі 551,21 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved