Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить виділити в натурі їй у власність 11/18 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме наступні приміщення житлового будинку: літера «а», номер приміщення «1-1», найменування приміщень, будівель, споруд «коридор», площа приміщень будинку 10,30 кв.м.; літера «а», номер приміщення «1-2», найменування приміщень, будівель, споруд «ванна», площа приміщень будинку 6,10 кв.м.; літера «а», номер приміщення «1-3», найменування приміщень, будівель, споруд «кладова», площа приміщень будинку 1,6 кв.м.; літера «а», номер приміщення «1-4», найменування приміщень, будівель, споруд «туалет», площа приміщень будинку 1,20 кв.м.; літера «а1», номер приміщення «1-І», найменування приміщень, будівель, споруд «веранда», площа приміщень будинку 9,50 кв.м.; літера «а1», номер приміщення «1-ІІ», найменування приміщень, будівель, споруд «веранда», площа приміщень будинку 10,50 кв.м.; літера «А», номер приміщення «1-5», найменування приміщень, будівель, споруд «кухня», площа приміщень будинку 9,10 кв.м.; літера «А», номер приміщення «1-9», найменування приміщень, будівель, споруд «житлова», площа приміщень будинку 10,50 кв.м.; літера «А», номер приміщення «1-10», найменування приміщень, будівель, споруд «коридор», площа приміщень будинку 10,30 кв.м.; виділити в натурі їй у власність наступні господарські будівлі і споруди: літера «Б», найменування будівель, споруд «гараж»; літера «В», найменування будівель, споруд «літня кухня», літера «В під», найменування будівель, споруд «погріб під частиною будівлі», №2 найменування будівель, споруд «1/2 Ворота», №3 найменування будівель, споруд «1/3 Огорожа»; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0284 га (284 м2), лінія розмежування проходить: з точки 8, що знаходиться в лівому куті передньої межі ділянки по лівій межі через точку 9 на відстань 26,59 м до точки 10; з точки 10 вправо по лінії паралельній задньому фасаду гаража, літ. Б на відстані 1 м від нього на відстань 12,6 м до точки 11; з точки 11 перпендикулярно вправо на 6,94 м на відстані 1 м від правого фасаду літньої кухні, літ. В до точки 12; з точки 12 перпендикулярно вліво по лінії на відстані 1 м від заднього фасаду прибудови, літ. а на відстань 12,85 м до точки 13; з точки 13 перпендикулярно вправо по лінії на відстані 1 м від правого фасаду житлового будинку, літ. А на відстань 7,28 м до точки 14; з точки 14 перпендикулярно вправо по лінії на відстані 1 м від правого фасаду прибудови, літ. а на відстань 2,57 до точки 15; з точки 15 вліво на відстані 1 м від правого фасаду житлового будинку, літ. А на відстань 1,12 м до точки 16; з точки 16 вправо на відстань 1 м до початку лінії поділу і по лінії поділу житлового будинку, літ. А і прямо на 1 м до точки 17; з точки 17 перпендикулярно вправо на відстані 1 м по лінії паралельній лівому фасаду житлового будинку, літ. А на відстань 7,78 м до точки 18; з точки 18 перпендикулярно вліво на відстані 1,5 м по лінії паралельній передньому фасаду гаража, літ Б на відстань 4,85 м до точки 19; з точки 19 вліво під кутом 45° на відстань 4,57 м до точки 20; з точки 20 вліво під кутом 45° на відстані 3,5 м по лінії паралельній лівій межі на відстань 15,63 м до точки 21; з точки 21 вправо по передній межі на відстань 3,55 м до вихідної точки 8, яка є частиною земельної ділянки площею 0,0796 га, що на праві власності належить [PERSON], розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 970795632231; номер запису про право власності: 15378554; дата, час державної реєстрації 07.07.2016 18:49:24; припинити право власності [PERSON] на дану земельну ділянку; та стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що є власником 11/18 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Наддніпрянська, буд. 27. 7/18 частини нерухомого майна належить відповідачу [PERSON] Відносини позивача з відповідачем склалися недоброзичливі, між ними виникають спори про порядок користування і володіння будинком, господарськими будівлями та спорудами, угоди про спосіб виділення в натурі часток із загального майна досягнуто не було, тому позивач з врахуванням того, що має намір проживати в даному будинку звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Також вони просили з врахуванням висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №19598/16-43/21073/17-43/21120/21121/17-43 від 13.11.2017 року, за варіантом №1 виділити в натурі та у власність 11/18 частин житлового будинку, та господарських будівель і споруд, а також за варіантом №1 встановити розмір земельної ділянки і визнати за позивачем право власності на земельну ділянку яка є необхідною для обслуговування 11/18 частин будинку позивача. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність. Крім представники відповідачів зазначили, що земельна ділянка розподілу не підлягає оскільки перебуває у власності відповідачів, а тому позивачка повинна була спочатку придбати земельну ділянку на якій розміщена її частина будинку у відповідачів, яка необхідна для обслуговування її частини будинку, а тому жоден із запропонованих варіантів поділу будинку та землі застосований бути не може. Також представники відповідачів просили відмовити в задоволенні позову в зв»язку з пропущенням строку позовної давності щодо звернення з даним позовом до суду. Суд, заслухавши думку учасників процесу, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.1976 року [PERSON] отримав свідоцтво на забудову індивідуальної садиби (Зареєстровано за № 14 у Виконкомі Обухівської районної Ради депутатів трудящих 12.01.1976 р). Колишній номер будинку 7 а, у зв'язку з подальшою забудовую вулиці, змінився на № 27, а вулиця Горького в 2000-х роках була переіменована в вулицю Наддніпрянську, згідно Рішення Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області. 14.12.2000 року [PERSON] написав заповіт, яким все своє майно, яке на день смерті йому належатиме, з чого б воно не складалось i де б воно не знаходилось, заповів своїй дочці [PERSON] Заповіт зареєстрований в peєcтpi за №138 в Трипільській сільській раді i посвідчений 14.12.2000 р. секретарем виконкому [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. 15.05.2003 року [PERSON] подала заяву на приватизацію присадибної земельної ділянки, розміром 0.146 га, на якій знаходився будинок. Ця ділянка 12.06.2014 року стала спірною після отримання позивачем [PERSON] свідоцтва про спадщину. 25.09.2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину будинку. Другу частину будинку успадкувала [PERSON] 03.04.2004 pоку [PERSON] подарувала належну її частку будинку (11/18) своїй дочці [PERSON] 29.04.2005 року рішення 20 ceciї 4 скликання Трипільської сільської ради в частині затвердження технічної документації на ім'я [PERSON], що було виконане у відповідності із заявою на приватизацію від 15.05.2003 року. 12.04.2006 року [PERSON] отримала державний акт на право власності cepiя [NUMBER] на земельну ділянку в [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] 22.08.2009 року [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку розміром 0,146 га, розташовану за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] 31.10.2011 року померла [PERSON] 12.06.2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом з врахуванням 1/2 частини майна, від якої відмовилась [PERSON], що включало частину будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. При цьому [PERSON] також відмовилась від 1/2 частини майна на користь позивача [PERSON] 01.11.2013 pоку [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0662 га., яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки розміром 0,146 га, розташовану за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], і у відповідача [PERSON] у власності залишилась земельна ділянка площею 0,0796 з кадастровим номером [NUMBER]. Вищевказані обставини були встановлені рішенням апеляційного суду Київської області від 24.12.2014 року, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Трипільської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення сільської ради, недійсним договорів дарування та скасування державної реєстрації, третя особа Управління Держземагенства Обухівського району. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить 7/18 частини житлового будинку [ADDRESS] а [PERSON] належить 11/18 частини житлового будинку, [PERSON] на праві власності також належить земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0662 га., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №19598/16-43/21073/17-43/21120/21121/17-43 від 13.11.2017 року, запропоновано 4 можливі варіанти розподілу об»єктів нерухомого майна, а саме житлового будинку, господарських будівель та споруд та встановлення розміру (межі, конфігурації, координати поворотних точок) земельної ділянки для обслуговування належних [PERSON] 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В судовому засіданні встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Право позивача як співвласника порушується відповідачами, які користується домоволодінням, та земельною ділянкою. Позивачем обрано перший варіант поділу в натурі 11/18 та 7/18 частин співвласників домоволодіння, господарських будівель і споруд, які не передбачають втручання в несучі стіни, при цьому дверні прорізи влаштовуються за рахунок продовження існуючих віконних порізів, та перший варіант щодо встановлення розміру (межі, конфігурації, координати поворотних точок) земельної ділянки для обслуговування належних їй 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд. З технічного паспорту на житловий будинок, державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №19598/16-43/21073/17-43/21120/21121/17-43 від 13.11.2017 року, вбачається, що розподіл домоволодіння, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки є можливим. Згідно із ч. 1ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст. ст.183,367 ЦК України, виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 18, 18-1 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України Законом України від 27 квітня 2007 року - і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо. Лише з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону України від 05 листопада 2009 року №1702-VI. Відповідно до ч. 1 ст. 377, ч. 3 ст. 415 ЦК України, ч. 4 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Тобто в силу вищевказаних норм матеріального права до позивача перейшло право власності на частину земельної ділянки, яка зайнята її частиною у житловому будинку та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Суду запропоновано чотири можливі варіанти розподілу об»єктів нерухомого майна, а саме житлового будинку, господарських будівель та споруд та встановлення розміру (межі, конфігурації, координати поворотних точок) земельної ділянки для обслуговування належних [PERSON] 11/18 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд. З врахуванням позиції сторін, та фактичного порядку користування домоволодінням яке склалось між сторонами, суд приходить до висновку що перший варіант поділу, є більш наближений до рівності часток співвласників, про стягненні грошової компенсації за частку, яка після поділу є меншою за ідеальну будь-яка із сторін не зазначала і не просила, оскільки позивачка вказувала, що ремонтно-будівельні роботи по закладенню дверних прорізів будуть виконані нею за власний рахунок. Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення позивачу в натурі частину домоволодіння та визнання права власності на частину земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинку підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку розміром 0,0284 га (284 м2), яка є частиною земельної ділянки площею 0,0796 га, розташованої по [ADDRESS] Обухівського району Київської області, кадастровий номер [NUMBER], оскільки після вступу рішення в законну силу позивач зможе зареєструвати право власності на частину земельної ділянки. Підстав для застосування наслідків спливу позовної давності про що зазначали представники відповідачів судом не встановлено, оскільки у відповідності до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривалась в зв»язку з пред»явленням позивачем [PERSON] в 2014 року позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial