Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує на те, що вона являється рідною донькою [PERSON] , померлого [INFO] , якому на праві спільної сумісної власності належало 5/6 частин квартири [ADDRESS] . При оформленні спадщини [PERSON] , стало відомо, що на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] 08 лютого 2014 року був накладений арешт згідно виконавчого провадження № 41911210 з примусового виконання судового наказу № 2н-333 від 17.11.2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради заборгованості за отримані послуги з теплопостачання. Станом на 06.03.2018 року виконавче провадження закінчено, однак, як стало відомо позивачці, в рамках іншого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-654 від 05.07.2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу, також було накладено арешт на майно [PERSON] . Зазначає, що виконавчий документ було видано на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого у цивільній справі № 0417/2-654/2011 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11152190000 від 15.05.2007 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] , за яким батько позивачки виступав поручителем. З матеріалів даної цивільної справи було встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» право вимоги заборгованості за кредитним договором № 11152190000 на підставі договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 року передав ТОВ «Кредекс Фінанс». З метою досудового врегулювання спору представником позивача на адресу ТОВ «Кредекс Фінанс» були направлені адвокатські запити щодо надання інформації стосовно заборгованості за кредитним договором № 11152190000 від 15.05.2007 року та її списання у зв`язку з пропуском терміну пред`явлення вимоги до спадкоємця боргу, однак поза судом вирішити вказане питання виявилося неможливим. У зв`язку із порушенням права власності позивачки на успадковане майно, зокрема можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним, остання вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 26 квітня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що найменування відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» на підставі рішення загальних зборів учасників змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Представник відповідача у судовому засіданні просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Так, з огляду на обставини справи, в даному випадку позивач оскаржує рішення та дії державного виконавця, який при закінченні виконавчого провадження не вчинив дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та не зняв арешт, накладений на майно [PERSON] , у зв`язку з чим відсутній предмет спору між сторонами у даній цивільній справі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився,згідно листа, наданого на адресу суду, просили розглядати справу без їх участі у зв`язку із зайнятістю представника. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 5/6 частин квартири [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийнявши спадщину, звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав. Проте нотаріус відмовив позивачці в посвідченні спадкових прав щодо спірного майна з тієї підстави, що на все нерухоме майно боржника [PERSON] накладено арешт, який станом на дату оформлення спадщини не знятий. З відповіді Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 07.08.2018 року Вих. № 1702913 вбачається, що згідно відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень в Індустріальному відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в 2011-2013 році перебувало провадження № 28607421 з примусового виконання виконавчого листа № 2-654 від 05.07.2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу 25 873,15 грн. В рамках виконавчого провадження 09.09.2011 року був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] , яке в свою чергу 27.08.2013 року було завершено на підставі п.7 ч. 1 ст. 47. Повторно вищезазначений документ до Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не надходив і на виконанні не перебував. Враховуючи це відсутні підстави для зняття арешту з майна. Згідно листа АТ «Укрсиббанк» від 28.08.2018 року Вих. № 23-1/47974 право вимог заборгованості за Кредитним договором № 11152190000 від 15.05.2007 року, поручителем за яким виступав [PERSON] , було відступлено ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі Договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс». Листом начальника Дніпропетровського відділення № 3 ПАТ «Дельта Банк» від 13.12.2018 року Вих. № 05-3405175 представника позивача було повідомлено, що на дату звернення Кредитний договір за № 11152190000 від 15.05.2007 року в облікових системах АТ «Дельта Банк» не обліковується, претензії щодо погашення заборгованості за даним договором відсутні. Протоколом № 01-08-2018 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» від 01 серпня 2018 року найменування Товариства змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: - винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; - винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; - проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу з підстав передбачених ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого документа). Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого документа)). У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого документа)). Проте вказані дії державним виконавцем здійснено не було. Позивач не є стороною виконавчого провадження, а тому позбавлена можливості оскаржити бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України (Судовий контроль за виконанням судових рішень). Проте, згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло спірне майно. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, арешт знімається в разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). За встановлених обставин, суд вважає, що позов в межах вимог [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved