Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач зазначає, що фактично у шлюбі вони з відповідачем прожили чотири роки, шлюбні відносини припинилися у червні 2020 року. Вказує, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі сімейні стосунки стали погіршуватися, як наслідок спільне сімейне життя не склалося через різне ставлення та уявлення про сімейне життя, зникла взаємоповага та пошана. Позивач зазначає, що в сім`ї складна морально-психологічна ситуація, яка викликана неврівноваженістю відповідача, а також наявністю у нього агресивно-реактивного психологічного стану. Відповідач неодноразово в присутності неповнолітньої доньки висловлювався грубою, нецензурною лайкою, погрожував, всіляко принижував честь та гідність жінки і матері дитини. Позивач вказує, що протягом останнього часу було неодноразово обговорено спільні проблеми та здійснено пошук їх вирішення та можливості примирення, однак це не дало жодного результату, а тому подальше життя з відповідачем не можливе та суперечитиме спільним інтересам подружжя. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року відкрите провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 02.10.2020 року (а.с. 17-18). 17 липня 2020 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від сторін надійшли заяви, в яких сторони просять провести розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач повідомив, що позов в частині розірвання шлюбу визнає, при цьому зазначає, що питання проживання та утримання дитини не вирішено, більше часу дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні, посилання позивача в обставинах справи на ці факти є оманливим (а.с. 22, 23-24). 22 липня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою змінено дату призначеного судового засідання по розгляду цивільної справи № 755/9318/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу з 02.10.2020 року на дату 10.08.2020 року (а.с. 25-26). В судове засідання сторони не з`явились. Позивачем до суду подано заяву від 17.07.2020 року з проханням розглянути справу без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду подав заяву від 17.07.2020 року про визнання позову про розірвання шлюбу. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 16.06.2016 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис № 873 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні, оскільки поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір». Позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. сплачений на підставі квитанції № 71048 від 02.07.2020 року на рахунок [NUMBER] УК у Дніпровському районі, банк отримувача 899998, код отримувача 38012871 (а.с. 4). Згідно положень ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Враховуючи, що провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, а заяву про визнання позову відповідачем до суду подано до відкриття першого судового засідання у справі, узв`язку з цим [PERSON] з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 420 грн. 40 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved