Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом зазначивши, що 14 листопада 2013 року між нею та Кредитною спілкою «Соціум» в особі [PERSON] був укладений депозитний договір № К/Д/2013/126, у відповідності з яким вона розмістила депозит на суму 70000 грн. на строк 12 місяців з виплатою 27% річних, а також 01 серпня 2014 року укладений депозитний Договір №К/Д/2014/317 у відповідності до якого позивач розмістила депозитний вклад в розмірі 10000 грн. на строк 18 місяців з виплатою 29% річних і 22 серпня 2014 року була укладена Додаткова Угода №1 до Договору про залучення внеску №К/Д/2014/317 від 01 серпня 2014року у відповідності з яким позивач розмістила Депозит на суму 10000 грн., всього 20000,00 грн., процентна ставка за внеском становить 29% річних. 2 вересня 2014 року позивач дізналась, що керівник кредитної спілки «Соціум» [PERSON] зник разом з касою та документами, відділення кредитної спілки «Соціум» по всій Україні були зачинені в один день - 01 вересня 2014 року. Крім того за офіційною інформацією Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг позивачу також стало відомо, що за фактом шахрайського заволодіння службовими особами кредитної спілки «Соціум» грошовими коштами громадян відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України. Таким чином керівництво кредитної спілки «Соціум» умисно створило відсутність грошових коштів чим порушили права позивача, як споживача фінансових послуг, тому вона звернулась до суду з вказаним позовом, яким просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 90000,00 грн., відсотки в сумі 7133,00 грн., а всього стягнути 97133,00 грн. До початку розгляду справи по суті позовних вимог позивач уточнила свої позовні вимоги збільшивши їх, та просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 90000,00 грн. та відсотки в сумі 18093,58 грн., а всього стягнути 108093,58 грн. Уточнені позовні вимоги позивач у судовому засіданні підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать відправлення телеграми та поштове повідомлення, у судове засідання не зявився, тому справу розглянуто зі згоди позивача заочно у відповідності до ст. 224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Соціум» в особі [PERSON] був укладений депозитний договір № К/Д/2013/126 згідно якого позивач розмістила депозит на суму 70000 грн. на строк 12 місяців з виплатою 27% річних, починаючи з 14.11.2013 року з закінченням 14.11.2014 року ( а.с.10). 01 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений депозитний Договір №К/Д/2014/317 у відповідності до якого позивач розмістила депозитний вклад в розмірі 10000 грн. на строк 18 місяців з виплатою 29% річних і 22.08.2014 року була укладена Додаткова Угода №1 до зазначеного депозитного договору №К/Д/2014/317 від 01 серпня 2014року про залучення внеску у відповідності з яким позивач розмістила Депозит на суму 10000 грн., всього 20000,00 грн. з виплатою 29% річних, починаючи з 22.08.2014 року до закінчення дії основного договору, тобто до 01.02.2016 року, що підтверджується укладеними сторонами угодами та квитанціями про внесення коштів ( а.с.10-12,17). Оскільки відповідачем порушуються умови укладеного договору щодо своєчасної виплати відсотків та повернення вкладу, позивач просить стягнути з відповідача на її користь всі депозитні кошти та відсотки за весь період користування коштами. У відповідності до положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг. Статтею 23 зазначеного Закону визначено, що вклади членів кредитної спілки належать їм на праві приватної власності та кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому кошти. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ч. 2 цієї статті, кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Оскільки строк дії укладеного сторонами депозитного договору № К/Д/2013/126 від 14.11.2013 року закінчився 14.11.2014, позивач має право на отримання внеску в розмірі 70000,00 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення відсотків за цим договором, то у задоволенні цієї частини вимог необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів порушення відповідачем умов договору щодо сплати відсотків та не надано належного розрахунку зазначеної позовної вимоги. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» відносини, що виникли із зазначених депозитних договорів регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з п. 2.9. депозитного договору № К/Д/2014/317 та Додаткової Угоди № 1 від 22.08.2014 року, спілка зобов'язується повернути вкладнику суму внеску (вкладу), а також нараховані але не сплачені проценти на внесок (вклад), в день закінчення строку дії внеску (вкладу). Відповідно до п. 3.3.1 цього договору, вкладник має право в будь - який час достроково розірвати цей договір, письмово попередивши про це спілку. Як вбачається з матеріалів справи, у п.5.2. договорів № К/Д/2014/317 від 01.08.2014 року сторони погодили, що у разі виникнення спору вкладник зобов'язаний скласти акт-претензію та надіслати її спілці. Спілка в терміни до 30 днів включно розглядає даний акт та може задовольнити чи відмовити у його задоволенні, тільки після виконання даної стадії врегулювання спору (складання вкладником акту-претензії, розгляд даного акту-претензії, надіслання спілкою відповіді), вкладник має право звернутися до суду. Судом під час розгляду справи встановлено, що будь-яких актів-претензій позивачем на адресу відповідача не надсилалось. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до зазначеної норми ЦПК України судом розяснялось право позивача на предявлення вимоги до відповідача щодо розірвання депозитного договору, термін дії якого не закінчився, але позивач не виявила бажання розірвати договір депозитного вкладу на суму 20000,00 грн., тому в задоволені цієї частини вимог слід відмовити. Враховуючи наведене уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому

Outcome: partial