Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить встановити факт її вселення та вселення її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у квартиру [ADDRESS], як членів сім'ї [PERSON] та встановити факт її проживання із відповідачем однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу. Визнати за [PERSON] та її малолітньою донькою - [PERSON], [INFO] право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з січня 2008 року і до 2014 року вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, мешкала разом з відповідачем у квартирі [ADDRESS] та вела спільне господарство, у них із відповідачем був спільним бюджет. У зв'язку із хворобою, [PERSON] у 2014 році виїхав до своїх родичів у м. Запоріжжя, де проживає та куди пропонував переїхати на постійне місце проживання і позивачу із дочкою. Через це, а також з інших побутових питань між сторонами з того часу стали виникати сварки. Всі роки спільного проживання з відповідачем позивач добросовісно виконує свої обов'язки дружини, в тому числі і ті, що випливають із договору найму житлового приміщення, здійснюючи оплату комунальних послуг та квартирної плати по квартирі [ADDRESS]. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням зареєструвати шлюб та вирішити питання її реєстрації та малолітньої дочки в квартирі [ADDRESS], проти чого відповідач не заперечував, проте щоразу були обставини, які цьому перешкоджали, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, та просив задовольнити позов, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що проти позову він не заперечує, підтверджує факт свого спільного проживання із позивачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS]. Розгляд справи просить проводити у його відсутність. Представник третьої особи КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважала, що позивач набула право користування квартирою [ADDRESS], як член сім»ї наймача, оскільки факт проживання сторін без реєстрації шлюбу підтверджується наданими сторонами доказами. Представники третіх осіб: Дніпровського районного відділу ДМС України в м. Києві та Органу опіки та піклування в Дніпровському районі м. Києва у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника третьої особи: КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] надана [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення № 2001 виданого Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів управлінням з обліку та розподілу житлової площі від 01.06.1994 року. Згідно даних довідки форми № 3 виданої Центром комунального сервісу № 100, від 23.12.2015 року № 491 у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] з 15.09.1994 року. Як вбачається із копій квитанцій про сплату за житлово-комунальні послуги та квартирну плату, [PERSON], сплачує кошти за утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] з 2013 року. За даними довідки виданої КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» ЖЕД 404 від 23.12.2015 року № 340 заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] становить 421,02 грн. Судом встановлено, що у позивача на утриманні перебуває неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 04.01.2002 року. Зі змісту довідки виданої Середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 126 м. Києва від 01.12.2015 року № 544, неповнолітня [PERSON] навчається у 8-В класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 126 м. Києва та проживає за адресою: [ADDRESS]. Як встановлено у судовому засіданні позивач і відповідач не перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі та у будь-якому іншому шлюбі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що вони проживають по сусідству із позивачем та відповідачем у будинку [ADDRESS]. Протягом приблизно п»яти років [PERSON] разом із [PERSON] та донькою [PERSON], проживали разом у квартирі [ADDRESS]. Останній рік позивач проживає з дитиною, а відповідач виїхав до родичів у інше місто, проте періодично навідується. Аналіз досліджених судом доказів та визнання позову відповідачем, дає підстави вважати, що сторони спільно проживали до 2014 року були пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Як вбачається із вимог ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть із ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 65 ЖК Української РСР, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України слідує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків визначених статтею 61 цього Кодексу. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку, що позов [PERSON] в ході судового розгляду знайшов своє правове обґрунтування та підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial