Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що після смерті своєї матері маючи намір прийняти спадщину звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вказала, що з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки перебувала за кордоном. У звязку з наведеним просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 26). Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 28). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою [PERSON] (а.с. 8, 9), яка померла 03 квітня 2013 року (а.с. 7). Встановлено, що [PERSON] 25 березня 2005 року на випадок своєї смерті зробила розпорядження, зокрема, про те, що заповідає дочці [PERSON] земельну ділянку площею 3,8906 га, що розташована на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 16). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 1546 від 11 липня 2017 року позивач вступила у фактичне володіння спадковим майном до шести місяців з дня смерті, шляхом користування спадковим майном і веденням підсобного господарства після померлої матері [PERSON]; крім неї більше ніхто не вступив у володіння спадковим майном (а.с. 10). Зі інформацією приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] 23 травня 2017 року до майна померлої 03 квітня 2013 року [PERSON] заведено спадкову справу № 48/2017 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, поданої від імені дочки померлої та спадкоємиці за заповітом [PERSON]; інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались (а.с. 12). Встановлено, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,8906 га, що розташована на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що належала [PERSON], яка померла 03 квітня 2013 року, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 13). Згідно з наданою довідкою від 01 вересня 2017 року фізичної особи-підприємця [PERSON], який здійснював оформлення документів на відкриття візи, позивач у 2013 році перебувала в країні Італія (а.с. 14). Факт перебування позивача у даній країні під час відкриття спадщини також підтверджується копією витягу із закордоного паспорта (а.с. 27). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу України - далі - ЦК України). Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця й народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на наведене, дослідивши поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наведені нею причини пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, у звязку з чим, на переконання суду, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved