Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому вказала, що з відповідачем проживала у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] 24.02.2012 року вони офіційно зареєстрували шлюб. На даний час вони фактично проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства. Діти проживають разом з позивачем. Відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо утримання дітей, коштів не надає, витрачає їх на власні потреби. Позивач працює, однак через невелику заробітну плату не в змозі самостійно утримувати дітей, оскільки їх потреби зростають відповідно до віку. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, інших дітей на утриманні не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду. Розгляд справи просила проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав частково, вказав, що згоден сплачувати аліменти по 1000 грн. на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони проживали у незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтв про народження дітей в графі мати значиться [PERSON] - позивач по справі, а в графі батько\~[PERSON] відповідач по справі (а.с.3,4). 24.02.2012 сторони офіційно зареєстрували шлюб (а.с.5). Діти знаходяться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має задовільний стан здоров'я, працездатний, тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших утриманців відповідач не має, та стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.Вказані обставини сторонами не оспорюються. В звязку з цим, суд у відповідності із ч.1 ст.82 ЦПК України, визнає їх такими, що не підлягають доказуванню. Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та способи такого утримання. Наведеними нормами передбачено, що утримання неповнолітніх дітей є обовязком, а не правом батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.\~ Разом з тим, заявлений позивачем розмір аліментів у сумі 2500 грн. є завищеним. Позивачем не надано суду доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі як вона просить. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, тобто по 1000 грн. на кожну дитину до їх повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial