overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить шлюб укладений 12.11.2007 р. з відповідачам розірвати. Від спільного подружнього життя дітей не має. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, примирення та збереження сімї неможливо. Позивач та її представник в судовому засіданні повідомили, що хоч позивачем та відповідач проживають за однією адресою, проте відповідач шлюбні відносини з позивачем припинив, спільного господарства з позивачем не веде, особисте життя влаштовує за власним бажанням. Крім того, через погане здоровя, позивач та її дитина, яка є інвалідом з дитинства, потребують сторонньої допомоги, яку відповідач не надає. Більш того, відповідач чинить перешкоди у здійсненні опіки над позивачем та її дитиною. Вказані обставини створюють нестерпні умови життя для позивача. Тому позивач та її представник, посилаючись на неможливість збереження сімї просять позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечив. Суд, заслухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 19.07.1988 року та зареєстровано в [INFO] міським відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів, актовий запис № 232 від 19.07.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №449088. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, відповідач спільного господарства з позивачем не веде, особисте життя влаштовує за власним бажанням; через погане здоровя, позивач та її дитина, яка є інвалідом з дитинства, потребують сторонньої допомоги, яку відповідач не надає; відповідач чинить перешкоди у здійсненні опіки над позивачем та її дитиною. Все наведене створює нестерпні умови життя для позивача. Враховуючи викладене на думку суду, дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить шлюб укладений 12.11.2007 р. з відповідачам розірвати. Від спільного подружнього життя дітей не має. Позивач зазначає, що потруєне життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені з 01 жовтня 2014 року, проживають окремо, примирення та збереження сім'ї неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень на позовну заяву до суду не надав. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, 12 листопада 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №962. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, і, на думку суду, існування сім'ї між ними в майбутньому неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить шлюб укладений 18.10.2008 р., актовий запис № 419. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, примирення та збереження сімї неможливо. Позивач до суду не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач до суду не зявилася, подала заяву, в якій з позовом погоджується, просить справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Шлюб між [PERSON] до [PERSON] укладено 18.10.2008 року та зареєстровано виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 419, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ОК№073677. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на час розгляду справи носять формальний характер, фактично припинені, відповідач спільного господарства з позивачем не веде. Враховуючи викладене на думку суду, дальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач не спроможна самотужки у повній мірі забезпечувати матеріальні потреби дитини. Хоча відповідач не має постійної роботи та сталих заробітків, однак є працездатним, не має інших утриманців, а відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Прохає позов задовольнити, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача у справі на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечила позивач. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 квітня 2003 року сторони у справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, отримавши копію позовної заяви з відповідними додатками, не з'явився на розгляд справи та не подав суду заперечення на позов. Розмір аліментів, визначений позивачем з урахуванням норм чинного законодавства, щодо участі обох батьків в утриманні неповнолітніх дітей, а також вимог ст. 184,182 СК України. На підставі ст. 15,30, 59-62, 85, 212, 213, 215, 130, 224 ЦПК України, ст. 180-184, Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сторін - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі кожного з них в утриманні дитини. Малолітня дочка сторін проживає разом з позивачем і перебуваї на повному її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому невзмозі самотужки забезпечувати усім необхідним себе та дитину. З 06 січня 2015 року відповідач офіційно не працює, однак є здоровим, працездатним і не має інших утриманців окрім малолітньої дочки. Виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, позивач прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки сторін в розмірі 500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Прохає позов задовольнити, ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача у справі на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення. У той же час пояснив, що має на утриманні дитину від першого шлюбу, мати якої померла. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги доводяться наступними письмовими доказам: згідно свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 09 жовтня 2014 року сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. В судовому засіданні відповідач підтвердив обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. За змістом ст. 183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів у частці від заробітку визначається у разі наявності в платника регулярних, сталих заробітків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є тимчасово безробітним, однак є здоровим та працездатним, відтак вимоги позовної заяви щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130 ЦПК України, ст. 180-184, Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, і єдиним джерелом доходів сімї фактично являється соціальна допомога на народження дитини. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідач не має постійного місця роботи, не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує дитину матеріально. Витрати, повязані з утриманням та забезпеченням нормальних умов для розвитку дитини є значними і позивач неспроможна самотужки забезпечувати матеріальні потреби дочки. Відповідач є здоровим, працездатним, тож спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін. У ході судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві і прохає задоволенити. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнав повністю і не заперечив проти його задоволення, підтвердив обставини, якими позивач обгрунтувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №227025 від 23 грудня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Радошинської сільської ради Волинської області, сторони у справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.3) За змістом ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 15,30, 59-62, 85, 130, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 180-184, Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти\~ на утримання\~ неповнолітньої дитини\~ сторін \~ [PERSON], [INFO],\~ у твердій грошовій сумі в розмірі 1492 грн. щомісячно. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина сторін проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини. Витрати, повязані з утриманням та забезпеченням нормальних умов для розвитку дитини є значними і вона неспроможна самотужки забезпечувати матеріальні потреби дитини. Відтак, позивач прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення . Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає\~ задоволенню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Даними свідоцтва про народження: серії 1-ЕГ № 205019 від 18 серпня 2014 року доводиться, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на розмір загального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також визнання відповідачем позову та враховуючи обовязок обох батьків утримувати неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ст. 15,30, 59-62, 85, 130,174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 180-184, Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який був уточнений в судовому засіданні про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 гривень на місяць з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею. Усі обов'язки щодо виховання дитини вона несе самостійно, а відповідач добровільно не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні уточнила позовну заяву та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 200 грн., проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд визнав його неявку без поважних причин та провів заочний розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4). Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно Свідоцтва про народження, батьком дитини записано - «[PERSON]» (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1 200 гривень зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який був уточнений, до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в них діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю та життя. Спільне господарство не ведуть, але проживають разом в різних кімнатах. Від шлюбу подружжя має двох дітей, малолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 03 серпня 2001 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 817 (а.с. 13). Від шлюбу подружжя має двох дітей, малолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні погляди на шлюб, сім'ю та життя, втрату сімейних і подружніх стосунків, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved