Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 7,0200 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новопсковської селищної ради, згідно державного акту на право власності на землю серії ЛГ №171957, виданого 06.07.2005 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області, в порядку спадкування за законом, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0200 га, розташованої на території Новопсковської селищної ради. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] , так як на день смерті проживав разом з нею. Заповіт на користь третіх осіб відсутній, інших спадкоємців немає - вона як донька померлої [PERSON] спадщину не приймала. Позивач вказує, що її брат [PERSON] є інвалідом з дитинства, за рішенням суду визнаний недієздатним та вона є його опікуном. У зв`язку з тим, що оригінал державного акту на право власності на вищезазначену земельну ділянку, який був виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, тому вона змушена звернутися до суду за захистом прав недієздатного брата. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 21.10.2019, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 21.10.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 21.11.2019 у зв`язку з витребуванням доказів 21.11.2019 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2019 у зв`язку з витребуванням доказів, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 17.12.2019. 17.12.2019 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 09.01.2020. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить винести на розсуд суду. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області - надійшло пояснення на позов. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області померла [PERSON] , про що 19.11.2009 складено відповідний актовий запис № 1392, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції Луганської області 25.07.2019. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,0200 га, кадастровий номер 4423384700:01:001:0085, розташованої на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 13.08.2019, де в графі «Мати» вказана [PERSON] ; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивача №00024942149 від 14.12.2019, де в графі «Відомості про матір» вказана [PERSON] ; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00024940969 від 14.12.2019, з якого вбачається, що позивач 11.07.1981 уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно інформаційної довідки № 57204102 від 13.08.2019 інформація про заповіти/спадкові договори після смерті [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16.07.2007 [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.03.2010 над недієздатним [PERSON] встановлено опіку, призначивши опікуном позивача [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). З приводу прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.10.2011 у цивільній справі № 2-458/2011, яке набрало законної сили 19.11.2011, встановлено, що [PERSON] спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , прийняв. Зазначені вище обставини, які були встановлені вказаним рішенням суду, під час розгляду даної справи ніким спростовані не були. З довідки, виданої виконавчим органом № 1 Новопсковської селищної ради 01.08.2019 за вих. № 1148, вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з нею проживав [PERSON] . Крім того, з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №78 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка була заведена 13.08.2019 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О., встановлено, що позивач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений законом строк не зверталася. Таким чином, спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом встановлено, що 22.08.2019 [PERSON] інтересах [PERSON] звернулася до Новопсковської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак, постановою державного нотаріуса від 22.08.2019 про відмову вчинення нотаріальних дій позивачу як представнику [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що залишилася після [PERSON] , померлої [INFO] , з посиланням на відсутність документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. В даний час [PERSON] бажає реалізувати своє право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері [PERSON] , однак не може цього зробити, так як втрачений оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №171957 від 06 липня 2005 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010541600068 від 06.07.2005. Так, зі змісту наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області пояснень вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстраційний № 447 від 16.03.2005 серії ВСА №760309 [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №171957, цільове призначення - для товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею -7,0200 га, кадастровий номер 4423384700:01:001:0085, про що свідчить запис в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером 010541600068 та особистий підпис власника. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого 23.08.2019 Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області , нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 4423384700:01:001:0085, площею 7,0200 га, складає 221524,30 грн. Згідно п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі- Лист), право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). З абзацу 24 п. 3.3 Листа, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3.5 Листа, спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, коли відсутній отриманий спадкодавцем державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтверджені цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , померлій [INFO] , належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4423384700:01:001:0085, площею 7,0200 га, цільове призначення якої для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України також закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, з огляду на зміст вищезазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадкоємці за заповітом та спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині, відсутні, у встановлений законом строк прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved