Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником 5/7 часток квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач [PERSON] , який проживає у квартирі [ADDRESS] , самовільно збудував кладову на місці загального користування, а саме пожежного входу-виходу, що розташований на першому поверсі у підїзді цього будинку. Позивач неодноразово зверталася до відповідача та органів місцевого самоврядування, Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори №1, управління державної архітектурно-будівельної інспекції інспекції із заявами про необхідність приведення підїзду будинку у попередній стан. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється звільнити пожежний вхід-вихід у піїзді та розбрати самочинно побудовану кладову, тому позивач просить зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення загального користування, а саме пожежний вихід у будинку [ADDRESS] а також зобов`язати [PERSON] власними силами та за власний рахунок привести таке приміщення у початковий стан відповідно д отехнічної документації зробивши косметичний ремонт. В судове засідання представник позивача - адвокат Жук М.В. подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просить зменшити позовні вимоги та зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення загального користування, а саме пожежний вихід житлового будинку по [ADDRESS] від належних відповідачу речей та обладнання. Змінені позовні вимоги підтримує повністю та судовий розгляд справи просить проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що зменшені позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч.1 та ч.2 ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2017 року підтверджується, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 5/7 квартири [ADDRESS] . Листом-вимогою Володимир-Волинської житлово-експлуатаційної контори №1 від 10.10.2018 року №1-03/405 підтверджується, що відповідача зобов`язано ще у 2018 році розібрати самовільно збудовану кладову на місці загального користування, а саме пожежного входу в будинок по [ADDRESS] . Із листа виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 02.08.2019 року та акту обстеження житлового будинку по [ADDRESS] від 30.07.2019 року встановлено, що проведеною перевіркою підтверджено факт самовільного зайняття відповідачем [PERSON] пожежного виходу у будинку [ADDRESS] , крім того в присутності комісії відповідач зобов`язався найближчим часом привести все до попереднього стану та звільнити доступ до пожежного виходу. Оскільки відповідач самовільно збудував кладову на місці загального користування та заблокував пожежний вхід-вихід багатоквартирного будинку, тому відповідно до вищенаведених норм зобов`язаний звільнити самовільно зайняте приміщення загального користування. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Із змісту наданої відповідачем заяви встановлено, що ним визнаються вимоги (обставини) позовної заяви, зокрема і факт самовільного зайняття та блокування доступу для усіх мешканців багатоквартирного будинку до приміщення загального користування, а саме до пожежного входу-виходу будинку. Оскільки суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому вони не підлягають доказуванню. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач самовільно здійснив будівництво кладової у приміщенні загального користування багатоквартирного будинку внаслідок чого заблокував доступ до пожежного входу-виходу будинку, що повністю визнається відповідачем, а тому вимоги позивача підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору, котрі понесені нею у зв`язку із розглядом цієї справи та підтвердженні квитанцією про сплату судового збору.

Outcome: approved