Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого має з ним спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач останнього часу в добровільному порядку не бажає надавати грошові кошти на утримання дитини. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі. В судовому засідання позивач підтримала свої позовні вимоги як обґрунтовані та просила їх задовольнити, відповідач в ході розгляду справи визнав позовні вимоги та погодився з розміром стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а саме 1/3 частини від всіх видів доходів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Так, сторони мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає з матірю. Згідно посвідчення серії ААГ № 060943 виданого Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області, неповнолітній [PERSON] є інвалідом з дитинства та дитиною інвалідом Батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, а не солідарним. Відповідач у зв'язку із стосунками, що склалися між ним та позивачкою, не надає матеріальної допомоги позивачу для утримання дитини, хоча є працездатним та працює у ТОВ «Чугуївський мясокомбінат». Інших осіб на своєму утриманні не має. Беручи до уваги наведене та враховуючи стан дитини, який є інвалідом і потребує регулярних відповідних медичних обстежень, лікування, догляду, а також враховуючи згоду відповідача щодо стягнення з нього аліментів саме у розмірі 1/3 частині від всіх видів його доходів на утримання дитини, то суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини сторін у вказаному розмірі від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду позивача та до досягнення дитиною повноліття, що і просила позивачка. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача суд стягує судовий збір в дохід держави, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір». Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму вартості юридичних послуг (правової допомоги) у сумі 300 гривень, що підтверджується квитанцією від 17.02.2017 року та ордером адвоката [PERSON] на ведення цивільної справи /а.с.15-16/.

Outcome: approved