Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 24.09.1994 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дорослого сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої участі в житті сина не приймає. Зараз син навчається на 5-му курсі денного відділення Запорізького національного технічного університету на інженерно - фізичному факультеті, стипендію не отримує, потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду в транспорті, оплати в гуртожитку, харчуванні, придбання одягу, технічної літератури тощо. Відповідач працює неофіційно та має стабільний заробіток. Тому звернулась до суду і просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів та заробітку до закінчення сином навчання. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.1994 року сторони по справі уклали шлюб, який було розірвано 26.03.2018 року (а.с.11). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.12), який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач участі в житті сина не приймає. Раніше з відповідача за рішенням суду було стягнуто аліменти (а.с.4-5), які він виплачував до 31.05.2018 року. Зараз син сторін по справі навчається на 5-му курсі денного відділення Запорізького національного технічного університету на інженерно - фізичному факультеті (а.с.7), стипендію не отримує (а.с.10), через що потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду в транспорті, оплати в гуртожитку, харчуванні, придбання одягу, технічної літератури тощо. Відповідач має працездатний вік, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін, з урахуванням того, що у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок утримувати дитину є в рівній мірі обов'язком як батька, так і матері, інших обставин, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved