Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовними вимогами до відповідача, третьої особи, розмір яких зменшила заявою від 21.03.2016 року, просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що проживала з 2003 року однією сім'єю з відповідачем, підтримуючи фактичні подружні відносини без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Однак після народження дитини, їхні відносини стали різко погіршуватися, що призвело до розриву відносин та того, що з 2008 року вона з донькою стали проживати окремо від відповідача. З цього часу відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов'язків, жодної допомоги на утримання дитини не надавав, одяг, продукти харчування, за необхідності ліки, та інші необхідні предмети побуту не придбавав, нею не цікавився, участі у вихованні не брав, витрат по оздоровчо-рекреаційних заходах не брав. На усі її звернення щодо надання пояснень щодо причин ухиляння від виконання батьківських обов'язків, відповідач відповідає у грубій та зневажливій формі, демонструючи явне небажання цікавитися життям своєї дитини. Крім цього вказала, що у відповідача від попереднього шлюбу є ще одна дитина, якій він також не надає жодної допомоги. Має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9300,0 грн. А тому вважає позовні вимоги підставними, та з врахуванням позитивного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримала позовні з аналогічних мотивів, доповнили, що відповідач нехтуючи своїми обов'язками щодо надання своєї батьківської допомоги та опіки дитині, одночасно створює перешкоди у нормальному розвитку та вихованні дитини, оскільки відмовляє дитині у наданні дозволу дитині для виїзду за кордон з метою її оздоровлення. Крім цього, позивач зазначила, що останній раз зустрічалася з відповідачем близько п'яти років тому, дитина свого батька бачила останній раз у 2008 році. Протягом цього періоду відповідач зовсім не цікавився життям дитини. А тому вважають підставними заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Петришин О.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказав, що заява позивача з приводу доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його доньки [PERSON], 2004 року народження, була предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Відповідач декілька разів викликався на засідання комісії, однак жодного разу не з'являвся, а тому комісією були заслухані пояснення заявниці, неповнолітньої [PERSON], інших свідків, внаслідок чого було встановлено факт усунення батька дитини від виконання своїх батьківських обов'язок, та прийнято рішення про доцільність його позбавлення батьківських прав стосовно дитини. Вказаний висновок підтримав, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд позов задовольняє з наступних підстав. У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім цього, як роз'яснив у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини (а.с.5), [PERSON] народилася [INFO], її батьками являються [PERSON] та [PERSON] При цьому судом встановлено, що ні на момент народження дитини, ні в подальшому, сторони у справі не перебували у зареєстрованому шлюбі. Як вказала в судовому засіданні позивач, що з відповідачем вона проживала разом до 2008 року, після чого будь-які відносини між ними припинилися, вона разом з дитиною стала проживати окремо від відповідача. З цього часу відповідач повністю ухилився від виконання батьківських обов'язків, жодних коштів на одяг, продукти харчування, відпочинок та інші потреби дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, дитиною не цікавиться. Дійсно, як вбачається з довідки з місця проживання (а.с.8), неповнолітня [PERSON] з 07 липня 2009 року проживає та зареєстрована разом з матір'ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в даній квартирі не зареєстрований та не проживає. Вказані обставини також підтверджуються актом ТзОВ ЖЕП «Стимул Сихів» (а.с.11). Згідно з довідкою НВК «Школа-гімназія «Сихівська» № 492 від 28.12.2015 року (а.с.14), малолітня [PERSON] навчається в 6-б класі навчального закладу. Вихованням дитини займається матір, а також інколи баба та дід, батько дитину по місцю навчання не відвідував жодного разу, участі у батьківських зборах не брав, її навчанням не цікавився, що підтверджується характеристикою навчального закладу (а.с.15). Як вказала допитана в якості свідка [PERSON], вона являючись родичкою сім'ї позивача, знала відповідача. Зазначила, що тривалий період відповідач жодної допомоги дитині не надає, дитиною не цікавиться. Весь тягар по матеріальному забезпеченню та утриманню дитини несе позивач. Останній раз відповідача вона бачила близько 4 років тому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є хресною мамою дитини [PERSON] Батьків дитини знає давно, відповідач постійно зловживав спиртними напоями, останній раз його бачила у 2008 році. Батько дитини жодної допомоги не надає, не цікавиться її життям, дитина взагалі не знає як виглядає її батько Крім цього, як пояснила в судовому засіданні неповнолітня [PERSON], що дійсно вона проживає з мамою, бабою та дідом. Батько із нею не проживає, протягом останніх 8 років вона його не бачила, з ним не розмовляла, він їй жодного разу не дзвонив. Крім цього вказала, що займалася танцями, та разом з іншими дітьми мала їхати на гастролі за кордон, однак їй відомо, що не поїхала через те, що батько не дав їй дозвіл на виїзд. В той же час жодного матеріального утримання їй не надає, на день народження ні разу не вітав, не проявляв ініціативи зустрітися. А тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неї. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування - Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.01.2016 року (а.с.6), відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток доньки, не переживає за її навчання, здоров'я та майбутнє, матеріально не забезпечує, не з'явився на засідання комісії, хоча належним чином був повідомлений. А тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO]. З врахуванням вищенаведеного, оскільки дійсно відповідач [PERSON] з 2008 року і по даний час ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, дитиною не займався та не піклувався про неї, не проявляє інтересу до стану здоров'я та навчання дівчинки, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітньої дочки. А тому позовні вимог слід задоволити. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved