Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником [ADDRESS]. Відповідач на даний час зареєстрований у квартирі, проте в ній не проживає з березня 2010 року. Відповідач добровільно зібрав належні йому речі та переїхав на інше постійне місце проживання, з позивачем не спілкується, його фактичне місце проживання позивачу не відоме. Реєстрація відповідача у належній позивачеві квартирі порушує її права, як власника майна. У зв'язку із чим позивач звернулась до суду із позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за їх відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився, заяв до суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення залишила на розсуд суду. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на підставі договору дарування від 23.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], належить [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідач - [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] (а.с. 8,11), проте згідно акту від 08.09.2017 року, складеного мешканцями [ADDRESS] [PERSON] з березня 2010 року у вказаній квартирі не проживає (а.с. 9). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але не проживає, створюючи позивачу перешкоди у користуванні належним їй майном, тому суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved