Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності майна померлій та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за № 46 по вул. Травнева (колишня назва Першотравнева) в с.Собичеве Шосткинського району Сумської області. За життя, 26 червня 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала [PERSON] усе майно, яке буде належати їй на час смерті. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. У 2017 році позивач звернулась до державного нотаріуса для тримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти позову не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 2014 року в м. Шостка Сумської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БП № 226124) /а.с. 7/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Собичівської сільської ради Шосткинського району № 310 від 18 липня 2017 року, згідно із записом в погосподарській книзі №2 на 2016 -2020 роки, житловий будинок № 46 по вулиці Травнева (колишня назва Першотравнева) в селі Собичеве Шосткинського району Сумської області рахується за [PERSON]С, яка померла 23 жовтня 2014 року. /а.с. 09/ Відповідно до копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своїй доньці - позивачу [PERSON] /а.с. 8/ Відповідно до довідки квартального комітету № 9 Шосткинської міської ради від 19 липня 2017 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою м.Шостка вул..Котляревського 43/2 з 18 серпня 2003 року і по день смерті матері 23 жовтня 2014 року /а.с.15/, а тому згідно ст..1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як єдиний спадкоємець за заповітом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої. Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В свою чергу, за даними погосподарської книги [PERSON] була власником спірного будинку і вказані записи у погосподарській книзі суд визнає як акт органу влади, що підтверджують право приватної власності. Крім того, на підставі рішення Собичівської сільської ради від 23 листопада 1993 року [PERSON] чоловіку [PERSON] передані у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га та для обслуговування житлового будинку та споруд площею 0,05. /а.с.10/ На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиними спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved