Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що їй на праві власності належить автомобіль «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] . 27.09.2018 року близько 15.25 години в м. Києві на перехресті вулиці Набережно-Русанівська - вулиці Ентузіастів, [PERSON] створив аварійну ситуацію, внаслідок чого вона була вимушена екстрено гальмувати та змінювати напрямок руху, в результаті чого здійснила наїзд на світлофорний об`єкт, що призвело до пошкодження її автомобіля. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року у справі № 755/1686/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Відповідно до Звіту № 201/11-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням її автомобіля від 23.11.2018 року, вартість матеріального збитку склала 88 102,79 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження склала 1700 грн. Загальний розмір матеріального збитку складає 89 802,79 грн. Дані кошти просила стягнути з відповідача. Крім того, діями відповідача їй було завдано і моральної шкоди, яка полягає у тому, що автомобіль був придбаний за кошти, які її родина збирала протягом багатьох років. В зв`язку з пошкодження транспортного засобу вона була змушена разом з малолітньою дитиною постійно користуватись коштовними послугами таксі. Окрім того, впродовж семи місяців вона доводила в суді свою невинуватість в дорожньо-транспортній пригоді. Моральну шкоду оцінила в 30 000 грн. Позивач до суду не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його присутності. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, в заочному порядку, по доказам наданим стороною позивача. До суду представник третьої особи - ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не з`явився, надіслав письмові пояснення. До суду представник третьої особи - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 20.06.2019 року. 20.06.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 26.06.2019 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 01.07.2019 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.06.2020 року до участі у справі залучено третіх осіб. 26.08.2020 року до суду надійшли пояснення ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». В суді встановлено, що 27.09.2018 року о 15.25 годині, в м. Києві перехресті вулиці Набережно-Русанівська - вулиці Ентузіастів, [PERSON] створив аварійну ситуацію, внаслідок чого позивач була вимушена екстрено гальмувати та змінювати напрямок руху, в результаті чого здійснила наїзд на світлофорний об`єкт, що призвело до пошкодження її автомобіля. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року [PERSON] , який керував автомобілем «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП - створення аварійної ситуація, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди, в наслідок якої був пошкоджений автомобіль «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). 05.04.2019 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс постанову у справі № 755/2083/19, якою закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] адміністративного правопорушення. Враховуючи судові рішення Дніпровського районного суду м. Києва винним у дорожньо-транспортній пригоді, де був пошкоджений автомобіль позивача, є [PERSON] . 23.11.2018 року складено Звіт № 201/11-ТЗ, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Subaru», державний номерний знак [NUMBER] , складає 88 102,79 грн. За проведення дослідження позивач сплатила 1700 грн. В поясненнях ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» заначено про те, що відповідальність водія автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно Полісу № АМ2451290 від 30.11.2017 року, однак у період з вересня 2017 року по сьогоднішній день з приводу повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 27.09.2018 року, не зафіксовано. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Проаналізувавши надані докази та враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та мають бути задоволені. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн., яку обґрунтовує тим, після пригоди вона не мала змоги використовувати автомобіль, була змушена витрачати час для відновлення порушеного права. Враховуючи докази надані позивачем, вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, з відповідача слід стягнути 10 000,00 грн. моральної шкоди, яка була завдана позивачу неправомірними діями відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 198,00 грн., оскільки позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути 998,02 грн. судового збору. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на послуги адвоката - 16 198,00 грн. Враховуючи, що позивачем не надано доказів понесення даних витрат, в цій частині слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial