overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою з тих підстав, що стосунки між подружжям погіршились, та він не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою. Відповідачка визнала позовні вимоги та підтвердила підстави позову, заявлені позивачем, вважає примирення неможливим. Перед початком судового засідання сторони, заявили клопотання про слухання справи без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2013 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 10 січня 2014 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цивільним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На час смерті мати проживала з нею в м. Харкові, але була зареєстрована в с . Бирлівка Драбівського району Черкаської області. Позивач вважала, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем, але нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини через пропуск строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Представник позивача позов підтримав, пояснив суду, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Пропуск строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини було пропущено, оскільки позивач проживала з матір?ю на час її смерті і помилково вважала, що таким чином вона прийняла спадщину. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов до наступного. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Харків. Позивачка є дочкою померлої [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 09.12.2013 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою сільської ради від 12.03.2019 року № 117. Відповідач визнав позов та вказані в ньому обставини, про що письмово повідомив суд. Причиною несвоєчасного належного звернення до нотаріуса позивачка вказує про що на час смерті матері остання проживала з нею в м. Харкові і помилково вважала що таким чином прийняла спадщину. З витребуваної у нотаріуса інформації вбачається, що інші спадкоємці відсутні. Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству і не порушує права інших осіб. Суд вважає, що для визначення поважності строку пропуску позивача з зверненням з заявою до нотаріуса необхідно враховувати принцип пропорційності, як умовою реалізації принципу верховенства права. В даному випадку, вирішення спору щодо права позивача на оформлення власності на майно, за умови, що вирішення спору не порушить прав та інтересів інших осіб, буде пропорційним заходом щодо захисту прав позивача, а тому позов потрібно задовольнити. Суд враховує практику Верховного Суду викладену в його постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, вимагаючи визнати недійсним договір оренди землі, укладений 8 липня 2015 року від імені орендодавця [PERSON] та орендарем ТОВ «СТОВ «Авангард» і скасувати його реєстрацію, посилаючись на те, що власник земельної ділянки [PERSON] померла 21 січня 2009 року, а тому фізично не могла підписати договір, який оспорюється позивачем. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] записана власником спірної земельної ділянки № 358 площею 5,06 га, яка розташована на території Злинської сільської ради, що підтверджується копією державного акту. 21 січня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 08 липня 2015 року від імені [PERSON] як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору. Враховуючи, що на дату укладання договору [PERSON] померла, тому власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки від 08.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, тому, для визнання цього договору недійсним і скасування його державної реєстрації є законні підстави. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, вимагаючи визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], посилаючись на те, що вона з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишила спадщина. Позивач [PERSON] з поважної причини пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи пристарілий вік і стан її здоров'я, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] і витягом з медичної амбулаторної картки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач, є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки Анастасії у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16 лютого 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В судовому засіданні сторони присутніми не були. Від позивача мається заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву не надавав, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості предявлених позивачем вимог, у звязку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. До початку слухання справи позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі або відкладення слухання справи не надавав, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач визнав позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості пред'явлених позивачем вимог, у зв'язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з \~цим позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначила\~наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у своїй заяві просила розглянути справу без її участі, відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причину неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі або відкладення слухання справи не надав, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ст. 182 СК України станом на дату звернення позивача до суду, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач не надав своїх заперечень на позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості пред`явлених позивачем вимог, у зв`язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. До початку слухання справи відзиву на позовну заяву не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості предявлених позивачем вимог, у звязку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено [PERSON], яка є представником малолітнього [PERSON], на утримання якого відповідач вже сплачує аліменти за рішенням суду. До початку слухання справи позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Третя особа про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду не з'явилась, про причину неявки до суду не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі або відкладення слухання справи не надавала, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач визнав позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості пред'явлених позивачем вимог, у зв'язку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з \~цим позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначила\~наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина Єгора у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. До початку слухання справи відповідач надав заяву про визнання позову та проведення розгляду без його участі, позивач також надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач визнав позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості предявлених позивачем вимог, у звязку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з \~цим позовом,\~в обґрунтування\~якого зазначила\~наступне. Відповідач, є батьком їх спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утримані. Посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина Павла у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця, з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у своїй заяві просила розглянути справу без її участі, відповідач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не зявився, про причину неявки до суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі або відкладення слухання справи не надавв, тому суд вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись судом з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, який не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 цієї статті. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ст. 182 СК України станом на дату звернення позивача до суду, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що відповідач визнав позовну заяву, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості предявлених позивачем вимог, у звязку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved