Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що житловий будинок належить їй на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 21.03.2007 Ташанською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.03.2007, номер запису 63 в книзі 1. В зазначеному помешканні з 1996 року зареєстрований її співмешканець - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає в ньому з 2000 року. На даний час його місце проживання невідоме. Будь-якого майна відповідача і домовленостей про його проживання в зазначеному будинку між ними не було. Даний факт підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 08.05.2019 депутата Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON]. Також цей факт вона підтверджує показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Оскільки відповідач відсутній без поважних причин в будинку [ADDRESS] з 2000 року, між ними не було домовленості стосовно збереження за відповідачем права на користування спірним житлом, то вона вважає, що він втратив право користування житловим будинком, що належить їй на праві власності. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 14.08.2019 та 02.09.2019. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 21.03.2007 Ташанською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.03.2007, номер запису 63 в книзі 1. За даними погосподарської книги № 06 за 2016 - 2020 роки, особовий рахунок № [NUMBER] на домоволодіння [ADDRESS] , власником домоволодіння зазначено [PERSON] . Також в зазначеному житловому приміщенні зареєстрований її співмешканець - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим у зазначеному житловому приміщенні, по місцю реєстрації фактично не проживає з 2000 року, що підтверджується актом депутата Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району [PERSON]. від 08.05.2019. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він не ставиться до зазначеного житла як до свого помешкання та постійного місця проживання, не приймає участі в його утриманні. Дані обставини в судовому засіданні підтверджені показами свідків - сусідів позивача [PERSON] та [PERSON] , які в суді пояснили, що відповідач [PERSON] приблизно з 2000 року не проживає у будинку по [ADDRESS] . Він проживав у селі протягом трьох років, а потім десь зник. На даний час його місце проживання їм не відоме. Більше в селі він не з`являвся. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що врегульовано частиною першою ст. 321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, форму власності спірного житлового приміщення, відсутність без поважних причин відповідача в даному будинку більше одного року, а також відсутність домовленості між сторонами стосовно збереження за [PERSON] права на користування житлом, суд приходить до висновку про застосування до цього спору положень ч. 2 ст. 405 ЦК України. За таких обставин, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , оскільки він відсутній у ньому (не проживає) без поважних причин понад один рік і між ним та позивачем відсутня інша домовленість та інше не встановлене законом. Судові витрати, що складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 768,40 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved