Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.04.2007 із відповідача на її користь було присуджено аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, що становило на той час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення судового рішення змінилось її матеріальне становище, у зв'язку збільшеними потреб дитини, у зв'язку із її віком, а також визначений СК України мінімальний розмір аліментів на дитину. Ураховуючи те, що в більшому розмірі у добровільному порядку відповідач не надає матеріальне утримання дитині, позивач просить суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначених за рішенням суду з твердої грошової суми в розмірі 203 гривні, що становило 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, та вирішити питання про судові витрати. У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не подав, однак подав заяву про визнання позову, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. У підготовче судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення у даному підготовчому судовому засіданні за наявними в справі матеріалами, за відсутності сторін, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23.04.2007 з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, у тому числі на утримання сина [PERSON], [INFO], в у твердій грошовій сумі в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить по 203 гривні на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 14.04.2008 і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення суду набуло законної сили. Позивач звернулась до суду із позовом про зміну способу присуджених до стягнення аліментів визначених за вищевказаним рішенням суду, вказуючи на зміни законодавства в частині мінімального розміру аліментів, а також збільшення потреб дитини, у зв'язку із її віком. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правилами ст.181 СК України, передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із аналізу норм ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів зміни її матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я. У той же час, 17.05.2017 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, яким визначено, що мінімальний розмір аліментів на дитину, не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VIII установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2018 року становить 1860 грн. Судом встановлено, що присуджений до стягнення за рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини сторін із відповідача є значно нижчим від 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку законодавцем, отож, суд вважає, що є усі правові підстави для зміни розміру аліментів визначених за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати у новому розмірі із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, суд зважає на те, що батьки мають рівні права по відношенню до своєї дитини, у тому числі щодо її утримання. При цьому, суд враховує обставини, що передбачені ст..182 СК України, а також те, що відповідач згоден сплачувати аліменти у запропонований позивачем спосіб у вигляді ? частки від його заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, про що надав суду заяву відповідного змісту та вимоги позову визнав у повному обсязі. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про його задоволення. Розмір аліментів у новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили (абз.4 п.23 постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. На підставі ст.ст. 181, 182, 192 СК України,

Outcome: approved