Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезгаданим позовом до відповідача. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено у 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції 21.06.2011 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, конфлікти та приниження з боку відповідача та його родичів, проживають окремо, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносини між ними. При таких обставинах шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження сім»ї та примирення неможливі.Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з нього судові витрати за правову допомогу, оплату судового збору та витрати пов»язані з виготовленням дублікатів документів, які були нею втрачені з вини відповідача. В судове засідання позивачка зявилася, дала суду пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.06.2011 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 71, свідоцтво серії 1-СГ №257524 від 26.08.2015 року ( а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії Ш-СГ №463948 від 26.08.2015 р. а/с 8). Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3 та 4\~статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 08.09.2015 року сторонам було надано строк на примирення 1 (один) місяць, однак, спільної згоди на збереження шлюбу ними не було досягнуто. Позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Отже, судом встановлено, що протягом тривалого часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та 150 грн. витрат на правову допомогу. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін , а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved