Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись те, що з 21.11.2009 року вони перебували в зареєстрованому шлюбу, який 19.10.2015 року було розірвано. [INFO] року народилася [PERSON] батьками якої є позивач та відповідач по справі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Починаючи з 2014 року відповідач виїхав на проживання закордон до Російської Федерації та участі у вихованні, спілкуванні, утриманні дитини не брав. Позивач неодноразово зверталась до відповідача засобами телефонного зв`язку, електронною поштою та інтернет-телефонії з проханням взаємної фінансової участі у всіх витратах на доньку. Нажаль, відповідей від відповідача не надходило, телефоном повідомляв, що у нього нове життя і колишня дружина з донькою повинні навчитися жити самостійно. Наразі, позивач не підтримує спілкування з відповідачем, адреса його місця перебування невідома, зв`язок втрачений та батько ніяким чином (навіть через родичів) не цікавиться життям, розвитком, навчанням доньки. В зв`язку з обставинами, що склалися, мати самостійно виховує та утримує доньку, піклується про її всесторонній розвиток, намагається згладити та компенсувати відсутність турботи батька. Позивач вважає, що ухилення від сплати аліментів відповідачем можна вважати виїзд закордон, усні відмови у спілкуванні з дитиною та колишньою дружиною, тривала відсутність будь-якої матеріальної підтримки з його боку. Зважаючи на вищезазначені обставини, позивач просить суд присудити стягнення аліментів з відповідача за минулий час, починаючи з наступного дня за днем набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу з 01.11.2015 року. Позивач вважає, що визначення розмірі аліментів має бути у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач на даний час знаходиться за кордоном, його місце роботи та фактичний дохід невідомі. Відомостей про наміри повернутися в України та офіційно працевлаштуватися немає. Відповідач є працездатною особою, інших дітей або непрацездатних осіб у нього на утриманні немає. З урахуваннм віку дитини позивач вважає за необхідне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно. З цих підстав, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно за минулий час, починаючи з 01.11.2015 року і до 31.01.2019 року; стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON] у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно, починаючи 01.02.2019 року і до досягнення повноліття дитини. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявою, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд вважає можливим розглянути справи у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 21.11.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, прощо зроблено актовий запис №1884. [INFO] народилася - [PERSON] , батьками якої є позивач та відповідач у справі (а.с.6). Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.5). Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За приписами ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на малолітню дитину в розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень, щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьомі разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що ухилення від сплати аліментів відповідачем можна вважати виїзд за кордон, усні відмови у спілкуванні з дитиною та колишньою дружиною, тривала відсутність будь-якої матеріальної підтримки з його боку. Зважаючи на вищезазначені обставини. Суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з відповідача за минулий час починаючи стягнення з 01.11.2015 року у розмірі 3000,00 гривень, щомісячно. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved