Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом до Соколівської сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області, про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначено, що 16 брезня 2004 року між приватним підприємцем [PERSON] та Кіровоградською РДА укладено договір оренди земельної ділянки прощею 0,56 га на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району строком на п`ять років з моменту реєстрації договору. Договір оренди було зареєстровано 17 березня 2004 року за номером 367 і за відсутності бажання сторін щодо його припинення, договір автоматично пролонговано до 17 березня 2014 року. В 2008 році земельна ділянка змінила власника і приватний підприємець [PERSON] , вирішивши змінити умови договору в січні 2009 року звернувся з заявою до Соколівської сільської ради. Земельна ділянка зареєстрована як об`єкт права за кадастровим номером 3522587200:02:000:9284. Розгянувши заяву [PERSON] сільська рада вирішила укласти з останнім договір оренди на 15 років, передбачивши у договорі право орендаря викупити орендовану ділянку. Отримавши земельну ділянку в оренду, [PERSON] розпочав будівництво комплексу будівель. В 2007 році було побудовано комплекс будівель який скадався із адмінбудівлі, гаражу, будинку охорони, вимощення та огорожі. За висновком експерта відсоток готовності незавершеного виробництва складає 80% вартістю 922930,0 гривень. Не завершивши будівництво [PERSON] помер. Спадкоємцем майна та майнових прав [PERSON] його дочкою [PERSON] , 05.06.2012 року подано заяву про прийняття спадщини. Фактично прийнявши спадщину в тому числі майнові права [PERSON] звернулась до власника земельної ділянки, а саме до сільської ради з повідомленням про те, що спадкоємці підтверджують свій намір виконувати умови договору оренди землі як це передбачено розділом четвертим договором. Сільська рада відмовляється визнати за спадкоємцем право на укладення договору. [PERSON] з 2012 року постійно звертається як до власника так і до прокуратури з заявами, листами та клопотаннями з приводу докуметального оформлення наявного у неї права оренди. На думку позивача безкінечні відмови порушують право власності [PERSON] та наносять значної шкоди її інтересам. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник Соколівської сільської ради в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. 15.02.2021 року подали до суду відзив в яком упросили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначили, що листом від 11.02.2013 року № 104 Соколівська сільська рада надала відповідь на звернення [PERSON] . У відповіді зазначено, що прийнято рішення про відмову у продовженні договору у зв`язку з тим, що 16.03.2009 року закінчився термін дії договору оренди земельної ділянки укладеного з приватним підприємцем [PERSON] . Договір був укладений на п`ять років Крім того, земельна ділянка надавалась [PERSON] , як фізичній особі-підприємцю, виключно для здійснення підприємницької діяльності. Законодавством передбачено, що державна реєстрації підприємницької діяльность припиняється у разі смерті фізичної особи-підприємця. Таким чином у разі смерті ФОП припиняються права та обов`язки, які породжувались в наслідок підприємницької дяльності. Отже дані права та обов`язки ФОП не є предметом спадщини. Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволення позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки, укладеного 16.03.2004 року між Кіровоградською державною адміністрацією та приватним підприємцем [PERSON] , останньому передана у користування земельна ділянка загальною площею 0,56 га, на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Крім того у вищевказаному договорі передбачено, що у разі не звернення однієї зі сторін про припинення договору, договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах. Відповідно до Розпорядження Голови Кіровоградської державної адміністрації від 10.02.2004 року № 67-р, приватному підприємцю [PERSON] було передано земельну ділянку на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, загальною площею 0,56 га на умовах оренди, терміном на 5 років. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] . В графі «батько» якої записаний [PERSON] . Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , після розірвання шлюбу залишила прізвище « [PERSON] ». Згідно листа Головного управління юстиції у Кіровоградські області від 01.02.2013 року № 78/01-16, [PERSON] 05.06.2012 року було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . відповідно до заяви [PERSON] , останній просив надати у користування земельну ділянку на території Соколівської сільської ради, загальною площею 0,5569 га в оренду. Відповідно до рішення Соколівської сільської ради від 10.06.2009 року № 1075, ФОП [PERSON] надано земельну ділянку в оренду строком на 15 років, площею 0,5569 га, на території Соколівської сільської ради, для розміщення автостоянки та торгівлі за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики. Відповідно до Рішення Соколівської сільської ради від 10 вересня 2012 року № 875, на звернення [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що договір оренди земельної ділянки з [PERSON] було припинено 16 березня 2009 року. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~та ч.1 ст.14 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Згідно з частиною 1\~статті 92 ЗК України\~(у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Зі змісту частини другої\~статті 92 ЗК України\~вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена. Пунктом 6\~Перехідних положень ЗК України\~визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування. Відповідно до\~статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями\~116,\~118 ЗК України\~є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої\~статті 125 ЗК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із частиною першою\~статті 126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~статті 131 ЗК України\~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього\~Кодексу. Відповідно до статті 1225 ЦK України, спадкування право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендар набуває право оренди земельної ділянки на підставі і в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та іншими законами України і договорами оренди. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~46\~Закону України\~«Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі смерті фізичної особи припиняється. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 16.03.2004 року, ФОП [PERSON] була надана в оренду земельна ділянка на теририторії Соколівської сільської ради, заальною площею 0,56 га. для розміщення автостоянки з земель запасу державної власності. За змістом норм законодавства, після державної реєстрації фізичної особи-підприємця, як юридичної особи, обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює саме фізична особа-підприємець, а не громадянин. Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві. Відповідно до приписів частини першої\~статті 27 Земельного кодексу України\~(у редакції Закону від 13 березня 1992 року), право користування земельною ділянкою або її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями\~31\~і\~32\~цього\~Кодексу. З викладеного вбачається, що підставою припинення права оренди земельної ділянки, для здійснення підприємницької діяльності наданого громадянину, як фізичній особі-підприємцю припиняється у разі смерті [PERSON] , разом з припиненням існування підприємницької діяльності. Таким чином підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для здійснення підприємницької діяльності, виступає припинення відповідної підприємницької діяльності. Отже у разі смерті громадянина засновника ФОП [PERSON] , відповідні права та юридичні обов`язки щодо використання земельної діяльності, яка була надана йому для здійснення підприємницької діяльності зберігаються за тієї юридичною особою, яка до укладання договору оренди розпоряджалась земельною ділянкою на законних підставах, тобто за Соколівською сільською радою Кіровоградського району. Враховуючи викладене, право оренди земельної ділянки, не\~входить до складу спадщини після смерті орендаря ФОП [PERSON] , тому позовні вимоги про\~визнання права оренди на земельну ділянку та визнання права користування земельною ділянкою є необґрунтованими,\~тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовної заяви. На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.\~\~

Outcome: dismissed