Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача. Підставність позовних вимог позивач обґрунтувала таким. 11 вересня 2006 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне спадкодавцеві майно, вчиненим за життя спадкодавця 12 грудня 2003 року. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. Позивач, будучи спадкоємцем за цим заповітом, спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту. Інші спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку за наявності заповіту чи за законом відсутні, відтак позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] Проте реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості з тих підстав, що ще за життя спадкодавця було втрачено правовстановлюючий документ, у звязку із чим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований в с. Сиваківці Липовецького району по вул.. 60 річчя Жовтня 61. Ураховуючи те, що наявність порушення його прав є очевидним, а іншого порядку для того щоб реалізувати своє право на спадщину після смерті спадкодавця не передбачено поміж судового, просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на обєкт нерухомості. В судове засідання позивач не з'явився, в своїй заяві направленій на адресу суду, вказав, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Представник Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, в заяві, яка була надана сільським головою через канцелярію суду, останній вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просив суд розгляд справи проводити у відсутності їх представника. У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України не обовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.09.2006 року помер [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ №041647. Після його смерті відкрилась спадщина. На виконання положень п.24 Постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», судом було витребувано матеріали Спадкової справи до майна померлого №128/2007, відповідно до яких встановлено, що своїм правом на спадкування скористався позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом. Матеріали справи свідчать про те, що спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні чи інших спадкоємців за законом не має. При цьому із довідки виданої 12.03.2012 року виконавчим комітетом Сиваковецької сільської ради Липовецького району встановлено, що [PERSON] проживав одиноко. Особисте розпорядження було зроблено [PERSON] 12.12.2003 року. Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 12.12.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №69. Згідно згаданого заповіту [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] Згідно запису вчиненого на заповіті секретарем сільської ради 29.02.2008 року та як слідує із Витягу із спадкового реєстру заповітів даний заповіт не змінювався не скасовувався, а тому відповідно є чинним. Встановлені судом обставини вказують на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлого [PERSON] Проте реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості, так як постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 15.09.2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], так як нотаріусу не було предявлено правовстановлюючого документа на обєкт нерухомості, а саме: житловий будинок за № 61, що розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вул.. 60 річчя Жовтня. Факт належності спадкової маси у виді житлового будинку за № 61, що розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вул.. 60 річчя Жовтня, саме: [PERSON] підтверджується: довідкою виданою 12.12.2012 року за №122, згідно якої встановлено, що відповідно до записів вчинених у погосподарських книгах за 2006-2010 роки [PERSON] проживав та був зареєстрований у вищевказаному будинку та мав у власності земельну ділянку за вказаною адресою, яка була надана йому за рішенням органу місцевого самоврядування; Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, згідно якого констатовано належність обєкта нерухомості [PERSON]; рішенням Сиваковецької сільської ради від 18.02.2005 року за №23 «Про визнання права власності та видачі свідоцтв на житлові будинки» згідно якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок за № 61, що розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вул.. 60 річчя Жовтня. В засобах масової інформації, зокрема в газеті «Липовецькі вісті» №62(1548) від 21.08.2015 року міститься оголошення про втрату правовстановлюючих документів на житловий будинок за № 61, що розташований в с. Сиваківці Липовецького району Вінницької області по вул.. 60 річчя Жовтня. Вказані обставини позбавляють позивача можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку. Правовідносини, що виникли між сторонами є цивільно - правовими, а тому регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обовязків, що нерозривно повязані з особою спадкодавця. Зі змісту ст.ст.1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ст.ст.1268-1270 ЦК України, позивач повинен прийняти спадщину у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справі про спадкування роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону та підлягають до задоволення. Крім цього, відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1223, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268 -1270 ЦК України,

Outcome: approved