Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що згідно з договором дарування від 22 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А. громадянин [PERSON] безоплатно передав у власність, а [PERSON] прийняла у власність як дарунок 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташована за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку літери А-1, загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 37,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Б 1», «В», «в», «Г1», погріб літ. «в1», гаража літ. «Г», вбиральні літ. «Г2», «Е», воріт з хвірткою №1,2, огорожі №3,5,8, колодязя № 6, вигріб №7. Даний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1158 га призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. В даному будинку [PERSON] не проживає, оскільки зареєстрована та постійно проживає у [ADDRESS] Згідно довідки № 02-29/188 від 20 березня 2018 року Гожулівської сільської ради Полтавського району та області, у 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. У даний час у 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] постійно мешкає лише [PERSON]. [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. [PERSON] з даного помешкання виїхав, його речі у будинку відсутні. Відповідач [PERSON] не проживає у ньому тривалий проміжок часу, більше 6-ти місяців, мешкає в іншому місці. Проте, з реєстрації за вказаною адресою він не знявся та не бажає цього робити. Будинку він не утримує. Витрати на утримання житла не несе. Крім того, упродовж 2014-2018 років до будинку [ADDRESS] та області неодноразово викликалися працівники поліції за зверненнями мешканців щодо вчинення правопорушень громадянином [PERSON], [INFO], порушення ним громадського порядку у даному житловому будинку, насильство у сім'ї, яке він вчиняє, періодично навідуючись до будинку. Відповідач [PERSON] відмовляється добровільно виселитись із належного позивачу [PERSON] житлового будинку та знятися із реєстрації. Цим відповідач порушує право власності [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з цим дане право є порушеним та підлягає відновленню шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку та зняття з реєстрації відповідача [PERSON]. В силу положень частини другої статті 64, частини четвертої статті 156 ЖК УРСР відповідач [PERSON] не є і ніколи не був членом сім'ї власника спірного житлового будинку, тобто позивача [PERSON] Відповідач ніколи не проживав разом з позивачем у спірному житлі, не вів спільного господарства. Отже, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивач [PERSON] як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач добровільно відмовився від користування чужою власністю, тривалий проміжок часу (більше 6-ти місяців) мешкає у іншому житлі. За таких обставин право відповідача [PERSON] на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України (припинення сервітуту). В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та прохала його задовольнити, не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи, а саме копія направлення оголошення для публікації на сайті «Судова влада» . Від представника третьої особи - Гожулівської сільської ради Полтавського району в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 22 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А. громадянин [PERSON] безоплатно передав у власність, а [PERSON] прийняла у власність як дарунок 1/2 (одну другу) частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташована за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку літери А-1, загальною площею 87,7 кв. м, житловою площею 37,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Б 1», «В», «в», «Г1», погріб літ. «в1», гаража літ. «Г», вбиральні літ. «Г2», «Е», воріт з хвірткою №1,2, огорожі №3,5,8, колодязя № 6, вигріб №7. Даний житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1158 га призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. В даному будинку [PERSON] не проживає, оскільки зареєстрована та постійно проживає у [ADDRESS] Згідно довідки № 02-29/188 від 20 березня 2018 року Гожулівської сільської ради Полтавського району та області, у 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. У даний час у 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] постійно мешкає лише [PERSON]. [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі. [PERSON] з даного помешкання виїхав, його речі у будинку відсутні. Відповідач [PERSON] не проживає у ньому тривалий проміжок часу, більше 6-ти місяців, мешкає в іншому місці. Проте, з реєстрації за вказаною адресою не знявся та не бажає цього робити. Будинку він не утримує. Витрати на утримання житла не несе. Крім того, упродовж 2014-2018 років до будинку [ADDRESS] та області неодноразово викликалися працівники поліції за зверненнями мешканців щодо вчинення правопорушень громадянином [PERSON], [INFO], порушення ним громадського порядку у даному житловому будинку, насильство у сім'ї, яке він вчиняє, періодично навідуючись до будинку. Відповідач [PERSON] відмовляється добровільно виселитись із належного позивачу [PERSON] житлового будинку та знятися із реєстрації. Цим відповідач порушує право власності [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з цим дане право є порушеним та підлягає відновленню шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку та зняття з реєстрації відповідача [PERSON]. [PERSON] не є і ніколи не був членом сім'ї власника спірного житлового будинку, тобто позивача [PERSON] Відповідач ніколи не проживав разом з позивачем у спірному житлі, не вів спільного господарства. Отже, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивач [PERSON] як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач добровільно відмовився від користування чужою власністю, тривалий проміжок часу (більше 6-ти місяців) мешкає у іншому житлі. За таких обставин право відповідача [PERSON] на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України (припинення сервітуту). Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання. Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405; ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім і власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України право на житлове приміщення за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача зберігається протягом шести місяців. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є: право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач у будинку належному позивачу не проживає з жовтня 2014 року, не перебуває у родинних відносинах з власником майна (позивачем по справі) а отже вважається таким, що втратив право користування будинком. На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved