Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, визнання не прийнятого в експлуатацію житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частину не прийнятого в експлуатацію житлового будинку та стягнення судових витрат до відповідача, посилаючись на те, що з 23 січня 1993 року від перебувала у шлюбі з відповідачем, який 11 жовтня 2017 року за рішенням Біляївського районного суду Одеської області, було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають трьох спільних дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Добровільно відповідач в потрібному на думку позивача розмірі не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки [PERSON] та участі у житті, вихованні дитини не приймає. Під час шлюбу сторони по справі збудували житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку проживають та зареєстровані всі члени родини. Право власності на вищезазначений будинок на теперішній момент не оформлене. 31.10.2018 року, позивач надала до суду заяву, в якій просила її позовну заяву предявлену до [PERSON] розглянути тільки в частині стягнення аліментів, в іншій частині позовні вимоги просить залишити без розгляду. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та просила задовольнити позов в частині стягнення аліментів на дитину. Відповідач не заперечував проти виплати аліментів на утримання своєї дитини, але не був згоден із заявленою сумою аліментів та надав до суду довідку про доходи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 11 жовтня 2017 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області, шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 28). Судом встановлено, що сторони мають трьох спільних дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15), [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14), [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Згідно довідки Вигодянської сільськой ради Біляївського району, Одеської області № 1555 від 04 вересня 2017 року діти зареєстровані та проживають разом з матірю (а.с. 17). Відповідно до довідки Біляївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 429 від 04.09.2017 року, [PERSON] дійсно працює в КЗ «Біляївському районному центру первинної медико-санітарної допомоги» на посаді головної медсестри (а.с. 18). Відповідно до довідки Біляївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги про середню заробітну плату [PERSON], вбачається, що середньомісячна заробітна плата становить 6978,49 грн. (а.с. 16). Згідно довідки Вигодянської філії ДП «Сантрейд» №25/01-03 від 22 червня 2018 року [PERSON] працює на підприємстві Вигодянської філії ДП «Сантрейд» на посаді сушильного майстра з 11 травня 2018 року (а.с. 49). Згідно до довідки дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» №35/01-03 від 29.10.2018 року загальна сума доходу за період з травня 2018 року по вересень 2018 року за винятком аліментів становить 22346,07 гривень (а.с. 53). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3500,00 гривень щомісячно на дитину, відповідач заперечував щодо стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі та був згодний сплачувати аліменти у розмірі ј частини від заробітної плати, але у зв'язку з тим що позивач має на утриманні трьох дітей та середньомісячна заробітна плата позивача становить 6978,49 грн., суд вважає за можливе стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено (відповідачем не надано доказів), що у нього наявні непрацездатні члени сім'ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Відповідач є працездатною особою. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Суд враховує, що жінка з якою мешкає дитина несе основний тягар піклування за дитиною, її доглядом, годуванням та т.і. Відповідач який в силу окремого проживання, зазначені обовязки не виконує, тому суд вважає стягувану суму не надмірною. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: partial