Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачка є власником житлового будинку та господарських будівель, в [ADDRESS] . У даному будинку крім позивачки зареєстровані також відповідачі по справі, а саме: [PERSON] її невістка та [PERSON] її онук, які в даному господарстві не проживають з 20.11.2017 року. Реєстрація відповідача в господарстві перешкоджає позивачці користуватися та розпоряджатися її власністю на свій розсуд, а тому просила визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2010 року народження такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване в [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 28.08.2019 року подала заяву, про зміну позовних вимог, в якій, просила визнати [PERSON] та [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване в [ADDRESS] . Змінені позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу за її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позов не подавала. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.2002 року, [PERSON] належить житловий будинок, що розташований за адресою: в [ADDRESS] .(а с. 8) Відповідно до акту обстеження вищевказаного житлового будинку від 08.07.2019 року, виданої сільським головою Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] з 20.11.2017 року. (а.с.10) В силу ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Також, судом встановлено, що право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю підлягає захисту, оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу будинку, не приймають участі в утриманні майна та сплаті комунальних послуг, не перебувають у родинних чи договірних відносинах з позивачем, не є членами її сім`ї, а тому чинить перешкоди у користуванні належним їй житловим приміщенням. У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідач змінив місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і з 2017 року в цьому житлі не проживає, однак є зареєстрованим за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved