Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 852\~652,81 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3\~654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач з період часу з 1996 року по 2012 рік проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина- Фадєєва А.В.. В березні 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір про правовий режим майна осіб, які проживають однією сімєю і ведуть спільне господарство, згідно умов якого відповідач зобовязався забезпечити проживання своїй дружині та їхнім спільним з нею дітям в окремому будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, 18 або надати за взаємною згодою інше житло та надавати дружині на утримання спільних з нею дітей та особисті потреби щомісячно в розмірі 25\~000, 00 грн. Позивач наголошує на тому, що з 01.04.2013 року відповідач не сплачує грошову суму, передбачену умовами договору, а також створює перешкоди у користуванні будинком. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення та розписки представника, наявні в матеріалах справи, однак до судових засідань, призначених на 16.04.2015 року та 28.04.2015 року не зявився. Заяв чи клопотань до суду не заявляв та не подавав. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної, надані докази, вважає позов позивача підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. В період часу з 1996 року по березень 2012 року [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON]. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах у позивача та відповідача народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 26.03.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір про правовий режим майна осіб, які проживають однією сімєю і ведуть спільне господарство, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 1886, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с. 6-7). Пунктом 6 вищезазначеного договору встановлено, що чоловік зобовязується забезпечити проживання своїй жінці та їхніх спільних з нею дітей в окремому будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тіниста, 18 або надати за взаємною згодою інше житло. Пунктом 7 вищезазначеного договору передбачено,що чоловік зобовязується надавати жінці на утримання спільних з нею дітей та на її особисті потреби щомісячно наступну грошову суму: 25\~000 грн. Підставою звернення до суду з даним позовом є те, як зазначає позивач , що відповідач вищезазначені умови договору не виконує протягом двох років, а саме з моменту ухвалення Апеляційним судом Одеської області рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON],-« про визнання частково недійсним договору про правовий режим майна осіб, які проживають однією сімєю і ведуть спільне господарство від 01.04.2013 року, не сплачує суму, визначену п.7 та створює перешкоди у користуванні будинком. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.5 та п. 8 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обовязку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Статтею 622 ЦК України передбачено, що боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Згідо ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість за період часу з 01.04.2013 року по 01.04.2015 року згідно умов п. 6 договору становить 600\~000 грн., виходячи з даної суми індекс інфляції за час прострочення розрахунку становив 1.361 що складає 216603,49 грн.

Outcome: approved