Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25.03.2002 року вона придбала у відповідача (дівоче прізвище [PERSON]), за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу житловий будинок за адресою [ADDRESS] Відповідно до зазначеного договору до неї перейшло право власності на житловий будинок житловою площею 18,8 м.кв., два цегляні сараї, глиняний сарай, погріб, цегляний гараж та дерев'яна огорожа з водопроводом. Однак нотаріус не зазначила перехід права власності на земельну ділянку під вищевказаним будинком. Натомість право власності на земельну ділянку розміром 0,064 га залишилось на мамі відповідачки [PERSON] (яка померла) на підставі державною акту. Відповідач, після смерті мами, не переоформила право власності на зазначену земельну ділянку, а переоформила лише вищевказаний будинок, який я придбала позивач. Отже, через обставини, зазначені вище, позивач не має можливості зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказану вище земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, заперечень проти задоволення позову на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого 25.03.2002 року, Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, за реєстровим № 2-507 (а.с.4). Земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку площею 0,064 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Народних депутатів від 22.02.1994 року [NUMBER] належить [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved