Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Харківської міської Ради пропоновлення пропущеного строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON]. У 1963 вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу. Позивач зазначає, що її мати померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, а батько пропав на фронті в грудні 1943 року, що підтверджується сповіщенням. Позивач вказує, що 33/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належала її матері - [PERSON] однак технічні документи та документи про право власності на вказану частину будинку не збереглися. Протягом строку вказаного у статті 1270 ЦК України позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину так як доглядала за своєю матір'ю , займалася її похованням та постійно користувалася земельною ділянкою за вказаною адресою. Коли намагалася встановити документи на будинок, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини однак отримала відмову в зв'язку з чим звернулася до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала,зазначила, що просить суд лише вирішити питання про поновлення їй строку для прийняття спадщини, вимоги щодо визнання права власності за неї на спірну будівлю не заявляє, та пояснила про обставини викладені вище, а також на питання суду зазначила, що не звернулася до нотаріуса вчасно оскільки не знала, що законодавством встановлено відповідний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, інших причин щодо пропуску зазначеного строку у неї не було, весь цей час вона не хворіла, не перебувала у іншій місцевості, знала, що її матір померла [INFO]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надав суду письмові заперечення та просив розглядати справи без участі відповідача. Третя особа [PERSON] та її представник в судовому засідання проти задоволення позову заперечували, вказуючи, що позивачем не надано суду доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у розгляді справи, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно положень ст.1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом маютьдітиспадкодавця, у тому числізачаті за життяспадкодавця та народженіпісляйогосмерті, той з подружжя, якиййого пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 ст. 1269 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з положень частини 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 Цивільного Кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними єпричини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовними вимогами про поновлення строку для прийняття спадщини, позивач не навів суду доказів, які б свідчили про те, що існували поважні причини пропуску нею строку для прийняття спадщини, юридичнанеобізнаність, відсутність документів на домоволодіння,якізазначилапозивач,до таких причин не відноситься, інших причин пропуску строку для прийняття спадщини в позові не зазначено. Також сторона позивача не наводить доказів фактичного прийняття позивачем спадщини, оскільки відповідно до паспорта позивача, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 13.01.1989 року по теперішній час і в судовому засіданні позивач підтвердила, що і фактично увесь час проживала і проживає за вказаною адресою. Таким чином, всупереч положень ст. 10 ЦПК України позивач не надала суду доказів які б свідчили про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, про прийняття нею спадщини, отже, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведена наявність підстав для задоволення її позовних вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed