Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред'явлення позов і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування зазначених вимог зазначає, що 07.09.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилось троє синів - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Близько двох років назад вона з відповідачем фактично припинала шлюбні відносини, та останній перестав проживати разом з нею та дітьми. Позивач зазначає, що вона на торішній час ніде не працює, доходів не отримує. За період від фактичного припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги не утримання дітей не надає. Тому позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 вересня 2002 року за № 615 відділом реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції в Дніпропетровській області. (а.с. 9) Від шлюбу є три неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], син- [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], де в графах батько вказаний відповідач (а.с. 6;7;8). Дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно копії довідки виданої ЖБК «Рассвет» від 18.02.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, судом взято до уваги що 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року, в зв'язку з чим відбулися зміни в порядку визначення способів та розмірів аліментів на утримання дітей. Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Як встановлено в ч.3 ст.2 та в ч.2 ст.8 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, та відповідачем не спростовано, що [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання своєї малолітньої дитини не надає, крім того, останній є особою працездатного віку, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Враховую вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.05.2017 року до 07.07.2017 року, а з 08.07.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved