Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини та дитини не надає. Коштів на утримання дитини не вистачає, відповідач є її батьком, працює без укладення трудового договору, має дохід, добровільно кошти надавати не бажає, у звязку з чим позивач просить стягувати аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його доходів на утримання дочки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка, а тому суд на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України розглядає справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, заяву позивача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, відповідач є батьком дитини, матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний і має можливість сплачувати кошти в розмірі ? частки заробітку (доходу) на утримання дитини та кошти в розмірі 500 грн. на утримання дружини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У п.17 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доводи відповідача відносно того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не відповідають дійсності, оскільки до центру зайнятості за допомогою не звертався, його стан здоровя не перешкоджає офіційному працевлаштуванню. Він має інші джерела доходів, так як працює без укладення трудового договору. Позивач, у свою чергу, не має можливості самостійно утримувати себе, домовленість про спільне утримання не досягнута. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки та на утримання дружини в розмірі 500 грн. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved