Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому за уточненими позовними вимогами просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 01.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.10.2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 06.04.2020 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва ухваленим у справі № 755/3062/20. Вказує, що дитина проживає разом з нею, вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько дитини здоровий, працездатний та має можливість сплачувати аліменти у розмірі ј частини з усіх його доходів, оскільки працює в Національній поліції України на посаді інспектора відділу забезпечення діяльності кол-центру Департаменту документального забезпечення та має постійний дохід у розмірі 13 946,00 грн. на місяць. Також зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 30-31). Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивач до суду подала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідачем до суду подано заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2014 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2020 року (а.с. 2, 3-5). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З матеріалів справи убачається, що дитина сторін по справі проживає з матір`ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач вказує, що у відповідача відсутні будь які інші утриманці, окрім їх спільної дитини. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що дитина сторін по справі проживає з позивачем та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, позовні вимоги визнає в повному обсязі, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме аліменти на утримання дитини слід стягнути у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналіз вказаної норми закону дозволяє стверджувати, що оскільки на час ухвалення рішення Кабінетом Міністрів України не визначений порядок компенсації судових витрат, тому під час розгляду даної категорії справи про стягнення аліментів судові витрати щодо сплати судового збору відносяться за рахунок держави. Сторонами не заявлено відшкодування судових витрат, тому у порядку ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат між позивачем та відповідачем судом не вирішується. Відповідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Outcome: approved