Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просить, визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок загальною площею 74,8 кв.м. та жилою площею 52,2 кв.м. побудованого із цегли, літню кухню загальною площею 33,1 кв.м. побудованої із глини, сараю загальною площею 58,0 кв.м. побудованого із цегли, що знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , якій належав на підставі дозволу на будівництво, виданого виконавчим комітетом Козлівської селищної ради 12.08.1986 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . За життя, 24.04.2013 року, її мати склала заповіт, згідно з яким майно, яке належало їй на день смерті, заповіла позивачу. Зазначає, що звернулася до приватного нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. На даний час, позивач бажає оформити право власності на спадкове майно, а тому просить у судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 03.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 08.07.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однакскерував до суду поштовим зв`язком клопотання, у якому вказав, що Козлівська селищна рада Козівського району Тернопільської області визнає позовні вимоги позивача та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] на підставі дозволу на будівництво, виданого виконавчим комітетом Козлівської селищної ради народних депутатів 12.08.1986 року №168 (а.с.58). Зазначена обставина підтверджується також і довідкою Козівського РБТІ від 22.11.2019 року №986 (а.с.12). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області 27.03.2019 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Як вбачається із матеріалів справи, батьками позивача вказані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.05.1959 року (а.с.7). Після укладення шлюбу [PERSON] , згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Козлівською селищною радою Козівського району Тернопільської області 16.07.1983 року, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). 24.05.2013 року [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно з якого заповіла у власність все своє майно [PERSON] (а.с.9). 07.11.2019 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук М.В. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою повідомила [PERSON] про те, що свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав [PERSON] , видати не може, оскільки відсутній правовстановлюючій документ на спадкове майно, а тому слід звернутись в суд про визнання права власності на вищевказане майно (а.с.17). Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Крім того, ч.1 ст.392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] померла, а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.392 ЦК України, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сплачений позивачем судовий збір залишити за останньою. На підставі викладеного,

Outcome: approved