Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд визначити місце проживання малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання позивача. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, з 05.10.2007р. по 06.07.2015р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, [INFO] позивач народила доньку, [PERSON] , батьком якої при реєстрації дитини також було зазначено відповідача. Після розірвання шлюбу з відповідачем діти проживають разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Згідно рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] . Водночас, через несплату відповідачем аліментів виникла заборгованість, яка, на час звернення із даним позовом до суду складає 43 913,00 грн. Оскільки відповідач з дітьми не спілкується та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, у досудовому порядку вирішити питання з ким із батьків будуть проживати малолітні діти є неможливим, що, в свою чергу, змушує її звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що підтримує позов, та, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, і, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вік малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх думку, відповідно до положення ст.171 СК України, судом заслухано не було. З метою уникнення негативного впливу на психологічний стан малолітнього [PERSON] , [INFO] , думку останнього в судовому засіданні заслухано не було, водночас, судом враховано думку останнього, який у письмовій заяві зазначив, про те, що, має бажання проживати разом із матір`ю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, 06.07.2015 року за рішенням суду розірвано шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем. Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідач є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Як випливає з матеріалів справи, після розірвання шлюбу діти мешкають разом із матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки, наданої Заводським ВДВС м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, станом на 31.03.2019р. відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 43 913,00 грн., що стягуються з останнього на утримання неповнолітніх дітей. Посилаючись на ухилення відповідача від участі у вихованні дітей, та, на відсутність згоди останнього щодо їх місця проживання, позивач звернулась до суду, обґрунтовуючи свій позов тим, що діти мають бажання проживати разом із нею, а вона має всі необхідні умови для проживання дітей за адресою її місця проживання. Згідно Висновку, наданого 24.10.2019р., Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради вважає за доцільне проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання їх матері за адресою [ADDRESS] . Встановлені судом вищевказані обставини, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.4 ст.29 СК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як встановлено судом, сторони є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . На час розгляду справи сторони, які мешкають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти. Як вбачається з матеріалів справи позивач несе відповідальність за створення належних умов для розвитку дітей, та за їх матеріальне забезпечення. При цьому, будь-яких доказів, які б свідчили про зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, чи про аморальну поведінку позивача, що може зашкодити розвиткові дітей - матеріали справи не містять. Водночас, суду також не надано і належних та допустимих доказів аморальної поведінки відповідача. Разом з цим, приймаючи до уваги вік дітей, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved