Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. При цьому, посилається на те, що сторони по справі є батьками повнолітньої дочки, яка проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та навчається в університеті і потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати допомогу але не надає її. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.11.2021 року заяву [PERSON] із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, залишено без змін. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить частково задовольнити позов про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/12 частки з усіх видів його заробітку, в решті вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю, а також навчається на денній формі навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті відповідно до договору про надання освітніх послуг №126 від 30.08.2019 року, укладеному між університетом та позивачем, за рахунок власних коштів з терміном навчання до 30.06.2023 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору загальна вартість освітньої послуги на момент укладення договору за весь строк навчання становить 53325 грн. Також сторони від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Судом встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером та у своєму відзиві на позовну заяву визнав, що його єдиний дохід це пенсія в розмірі 9134,19 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19.11.2021 року. Крім того, 27.10.2021 року Богунським районним судом м. Житомира у справі №295/13689/21 видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги, що у зв`язку із стаціонарним навчанням повнолітня дочка сторін, яка не досягла двадцятитрьохрічного віку, позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач, в свою чергу, з урахуванням розміру отримуваної пенсії та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу). Отже, суд вважає за можливе визначити аліменти у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, який є достатнім для забезпечення потреб повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення дочкою навчання але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, що є підставою для часткового задоволення позову.

Outcome: partial