Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до Харківської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON], у якій просить суд, з урахуванням уточнень, припинити спільну-сумісну власність на квартиру [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Заповіту він не залишив. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] та [PERSON]. Позивач та діти є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] Позивач належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка. У встановлений законом строк діти - [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4611/02-31 від 04.10.2014 року, виданої Першою Харківською державною нотаріальною конторою, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на частку квартири [ADDRESS], з тих підстав, що у правовстановлюючому документі на спірну квартиру - договорі купівлі-продажу, встановлена спільна сумісна власність на майно, та не визначено частки співвласників. У нотаріальної контори відсутня можливість оформити спадщину на частку померлого [PERSON], оскільки розмір спадкового майна встановити не можливо. Спірна квартира придбана позивачем та спадкодавцем в період шлюбу, спору між спадкоємцями відносно права на частку в спадковому майні немає, іншої домовленості відносно розміру часток в спільній сумісній власності не існує, тому частки позивача із спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] є рівними і складають по 12 частині. Таким чином, 12 частина квартири [ADDRESS] повинна належать позивачу в порядку визначення часток в спільній сумісній власності, а 12 квартири - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Треті особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №4975, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне спадкодавцю майно. Відповідно до договору купівлі продажу №Н28-6636 від 19.10.1996 року, квартира [ADDRESS] належить спадкодавцеві [PERSON] на праві спільної приватної власності разом з [PERSON] Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Нормами до ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як визначено у ст. 1123 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER], підтверджує, що 20.03.1974 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, актовий запис №27. Таким чином, позивачка та [PERSON], [PERSON], є спадкоємцями першої черги згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] З відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори, судом встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори звернулись: 14 червня 2014 року - [PERSON], син спадкодавця з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON]; 17 червня 2014 року - [PERSON], дочка спадкодавця з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON]; 04 жовтня 2014 року - [PERSON] з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Постановою Першої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4611/02-31 від 04.10.2014 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на частку квартири [ADDRESS], з тих підстав, що у правовстановлюючому документі на спірну квартиру - договорі купівлі-продажу, встановлена спільна сумісна власність на майно, однак, не визначено розміри часткок співвласників. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість припинення спільної-сумісної на квартиру [ADDRESS], та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру, після померлого [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved