Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.08.2017 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], 18.05.2011р.н., син [PERSON], [INFO] Зазначає, що неповнолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з»явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не зявились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2010р., котрий розірвано 11.08.2017 року рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Свідоцтвами про народження серії І-ЕГ № 237525, серії 1-ЕГ №136228 підтверджується, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З дослідженої довідки Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 30.08.2017 року №632 встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2,3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментівна дитину, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, визнання позову прийняте судом, тому дані вимоги підлягають до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з того, що згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач проживає окремо від позивача і дитини, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а також беручи до уваги, що він визнає дану вимогу, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 350 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved