Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ту обставину, що вона з 07.04.1962 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 28.12.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 61/100 частини житлового будинку за адресою: м. Херсон, пров. Учбовий, 49, який належить йому на праві власності на підставі рішення Комсомольського нарсуду м. Херсона від 13.12.1979 року. На момент смерті [PERSON] та [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з померлим, а отже є такою, що прийняла спадщину, інших спадкоємців немає. Однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 61/100 частину житлового будинку за вищевказаною адресою, оскільки на будинок накладено арешт. Позивач має намір отримати свідоцтво на право на спадщину за законом, проте через наявність арешту не може цього зробити. У звязку з чим просить звільнити з-під арешту спадкове майно померлого 28.12.2016 року [PERSON], а саме 61/100 частини житлового будинку за адресою: м. Херсон, пров. Учбовий, 49, який накладено згідно рішення суду Суворовського району, архівний номер: 2602HERSON1, архівна дата 09.09.1997, дата виникнення 22.06.1979, № реєстру 181-3, внутр. № 4С01032А2АЕЕ3530712D, зареєстровано 28.09.2005 року за № 2435622 реєстратором Перша Херсонська державна нотаріальна контора. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Херсонської міської ради в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, крім того зазначив, що при розгляді справи покладався на розсуд суду. Представник відповідача Першої Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не сповістив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії ІІІ-УР №298237, виданого 07.04.1962 року Попівським РАЦС Конотопського району Сумської області, 07.04.1962 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 27. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 29.12.2016 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер 28.12.2016 року, про що зроблений актовий запис № 1665. Згідно рішення Комсомольського нарсуду м. Херсона від 13.12.1979 року за [PERSON] визнано право власності на 61/100 частину домоволодіння по пров. Учбовому, 49 в м. Херсоні. Право власності зареєстровано в ХДБТІ за реєстровим № 2780. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 05.07.2017 року № 91193943 зазначено, що на будинок, який розташований за адресою м. Херсон, провулок Учбовий, 49, накладено арешт на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона. З довідки Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 12.07.2017 року № 1255/02-14 вбачається, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] є [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України дружина померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Арешт на спадкове майно є обмеженням права позивачки на отримання спадщини, як спадкоємця першої черги, передбаченого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину при наявності арешту на нерухоме майно та заборони на його відчуження. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, тому з огляду на викладене, суд вважає необхідним зняти арешт нерухомого майна, а саме з 61/100 частини житлового будинку за адресою: м. Херсон, пров. Учбовий, 49, яке належало при житті на праві власності [PERSON], який помер 28.12.2016 року.

Outcome: approved