Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернуласься до суду з відповідним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 21.08.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка Херсонської області, актовий запис №204, обґрунтовуючи вимоги втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, внаслідок чого сторони спільного господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання призначене на 16.11.2021 р. не з`явився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 28.07.2021 р. подавав на адресу суду заяву про заперечення проти позову, просив суд, надати строк на примирення. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК Українив важає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 р., що вбачається та підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, виданого 21.08.1999 р. відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нова Каховка Херсонської області, актовий запис №204. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія відповідного свідоцтва про народження, додана позивачем до позову. На підставі ст.111 СК України, судом було вжито заходів щодо примирення подружжя, проте примирення не відбулось, сторони шлюбні стосунки не підтримують, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Під час судового розгляду встановлено, що сторони, про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору поділ спільного майна не мають, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно дост.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved