Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням, в зв»язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин, мотивуючи тим, що вона являється власником квартири № 32, яка розташована в будинку № 159 по бульвару 50 років Перемоги в м. Білій Церкві, Київської області, в якій зареєстрований відповідач [PERSON], та який на протязі тривалого часу не проживає в указаній квартирі, всі обов»язки, які випливають з утримання квартири не виконує. Позивач просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 32, яка розташована в будинку № 159 по бульвару 50 років Перемоги в м. Білій Церкві, Київської області, в зв»язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин. В відкритому судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, та просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем його реєстрації, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, з урахуванням думки позивача, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири № 32, яка розташована в будинку № 159 по бульвару 50 років Перемоги в м. Білій Церкві, Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2013 року, відповідно до якого вона отримала дану квартиру у спадок після померлого 05.07.2012 року [PERSON], - її чоловіка, посвідченим приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 639; копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.03.2013 року. На реєстраційному обліку в зазначеній квартирі значаться позивач [PERSON] та відповідач її син [PERSON], що підтверджується поясненнями позивача, та довідкою ЖБК «Вчитель» за № 92 від 29.09.2015 року. Відповідач не проживає в указаній квартирі більше одного року, виїхав з даного житлового приміщення, забравши всі свої речі, тобто більше одного року не проживає в спірній квартирі, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, утриманням вказаної квартири та оплатою комунальних послуг займається лише позивач, що підтверджується поясненнями позивача, свідків [PERSON], [PERSON], актом про не проживання за № 115 від 02.11.2015 року, складеного ЖБК «Вчитель», відповідно до якого встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року, а, також, копіями квитанцій про оплату комунальних послуг. Відповідач не проживає в даній квартирі з липня місяця 2013 року. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше одного року, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірній квартирі та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 487 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved