overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14.03.2007 року. Вказала, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], якого просила залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки протягом трьох років та не ведуть спільного господарства. Вказав, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 13,16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.03.2007 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 315 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 4). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 14.10.2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яку позивач просить залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з травня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити (а.с.26). В судові засідання 12.12.2016 р. та 12.01.2017 року відповідач не зявлявся, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 23, 28). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.10.2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1777 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з травня 2015 року Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 15.09.2007 року. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, оскільки відповідач перебуває в місцях позбавлення волі. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився, оскільки відбуває покарання в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8». Згідно розписки (а.с.12) відповідач отримав ухвалу суду від 17.05.2017 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами. Заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надходило, у зв'язку з чим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 16.02.1991 року. Вказала, що від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких просила залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 17-18). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.02.1991 року, зареєстрованому Житомирським міським відділом ЗАГС, актовий запис № 319 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 01.02.1994року народження, що підтверджується змістом свідоцтв про народження (а.с. 4,5). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. З приводу позовних вимог в частині залишення [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на подальше виховання матері, суд зазначає наступне. Частиною 3 ст. 160 СК України встановлено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, що передбачено ч. 2 ст. 29 ЦК України. З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], 01.02.1994року народження, є повнолітніми особами що дає їм передбачене законом право самостійно визначити місце проживання, і таке право не потребує додаткового підтвердження судовим рішенням, тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18.02.2012 року. Зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], якого просила залишити на їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що життя з відповідачем не склалося, причиною стали непорозуміння через різні погляди на життя. Зазначила, що в липні 2016 року відповідач забрав речі та переїхав проживати до м. Маріуполя. Вказала, що на даний час разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.16). Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судової повідстки (а.с. 15). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.02.2012 року, зареєстрованому Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 104 (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на те, що позивач не бажає зберегти сімю, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з липня 2016 року, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18.11.2000 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства з 2013 року. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 15,16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2000 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 114 (а.с. 8). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть з 2013 року, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.04.2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, оскільки подружжя разом не проживають з лютого 2016 року, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.18). Відповідач в судові засідання 10.02.2017 р. та 13.03.2017 року не з'являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив (а.с. 14,17). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.04.2015 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 90 (а.с.3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на те, що позивач не бажає зберегти сім'ю, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з лютого 2016 року, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.06.2016 року. Від шлюбу дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вказала, що надання строку для примирення є недоцільним. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 27). Відповідач в судові засідання 28.03.2017 р. та 21.04. 2017 року не зявлявся, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 22,25,26). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 10), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.06.2016 року, зареєстрованому Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 807 (а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки позивач не бажає зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.07.2009 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, оскільки подружжя разом не проживають з жовтня 2016 року, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с.17,18). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2009 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 975 (а.с.3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з жовтня 2016 року, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.09.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Подружжя разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 15,16). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1811 (а.с. 4). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.10.2000 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача, представника позивача [PERSON] та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 20, 21, 22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.10.2000 року, зареєстрованому Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1426 ( а.с. 13 ). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.10.2006 року. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яку за домовленістю з відповідачем, просила залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказала, що подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечував (а.с.20, 21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.10.2006 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2093 (а.с. 11). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 12). Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved