Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Мельник Олена Геннадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач з листопада 2010 року почала спільно проживати з [PERSON] у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у вказаний період в іншому зареєстрованому шлюбі не перебувала, а [PERSON] перебував у шлюбі, але 09.12.2011 розірвав його. Саме з зазначеного часу позивач та [PERSON] перебували у шлюбно-сімейних відносинах, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, разом вели спільне господарство, разом облаштовували свій побут та житло, робили ремонт, їздили відпочивати, мали спільний бюджет. 26.08.2017 вони офіційно зареєстрували шлюб. За час спільного проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за спільні кошти ними було набуто у власність майно - квартиру [ADDRESS] , яка перейшла у власність [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Після придбання квартири, вони за спільні кошти, отримані внаслідок спільної праці, зробили ремонт, придбали нові меблі, побутову техніку до зазначеної квартири, куди переїхали в грудні 2012 року та мешкали там з чоловіком [PERSON] до дня його смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, в тому числі спірна квартира, яка належить позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та відповідачі - доньки від його першого шлюбу [PERSON] , [PERSON] . У шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач та відповідачі звернулись до приватного нотаріуса ЗМНО Мельник О.Г. з заявами про прийняття спадщини. На даний час, спірна квартира спадкується позивачем та відповідачами у рівних частках в порядку ч. 1 ст. 1278 ЦК України. У зв`язку з чим порушується право власності позивача на 1/2 частину зазначеної квартири, оскільки зазначена частка квартири належить позивачу як частка майна у спільній сумісній власності. Тому позивачка звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 10.11.2020 від представника відповідачів -адвоката Шостак А.П. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. 06.01.2021 від Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. надійшла копія спадкової справи № 22/2020 після померлого [INFO] [PERSON] . Інших заяв по суті справи не надходило. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді від 09.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, учасникам процесу встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача та викликано у судове засідання свідків. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з`явились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Запоріжжі помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 662 від 02 червня 2020 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, до складу якої в тому числі увійшла квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 759. За життя [PERSON] заповіту не залишив. 09.12.2011 року [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 08. 26.08.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 241. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З метою оформлення спадщини позивач [PERSON] 05.06.2020 року звернулась до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. із заявою про прийняття спадщини (спадкова справа а.с. 30 зворотна сторона). Крім позивача, спадкоємцем першої черги є діти померлого - відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , які також звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (спадкова справа стр. 2). 26.11.2020 року [PERSON] також звернулась з заявою до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. про прийняття спадщини після смерті її колишнього чоловіка [PERSON] . 27.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 23 (спадкова справа стр. 56). Крім того, як випливає з довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.06.2020 № 04-07/3/7641, що знаходиться у копії спадкової справи (стр.26), [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в період з 04.12.1985 по 03.06.2020 (помер [INFO] ), за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Встановлення вказаного факту позивачу необхідно для реалізації положень ст. 74 Сімейного кодексу України. Зі ст. 3 Сімейного кодексу України вбачається визначення сім`ї, як первинного та основного осередку суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі: укладеного шлюбу; кровного споріднення; усиновлення; на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] у період з грудня 2011 року по серпень 2017 року проживали однією сім`ю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків. Позивачем на підтвердження факту сумісного проживання та ведення спільного господарства надано спільні фотографії, договір підряду № 67 від 30.03.2012 року укладений між [PERSON] та ПП Виробничо-комерційною фірмою «Циклон», довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2012 року (поточний ремонт покрівлі над квартирою [ADDRESS] ), товарні чеки за придбання будівельних матеріалів від 03.11.2012, 04.11.2012, 21.12.2012, 29.01.2012,30.10.2012, 20.10.2012, 28.10.2012, 30.10.2012,13.10.2012, 18.11.2012, 13.10.2012, товарні чеки за придбання меблі 20.11.2012, договір на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням від 13.12.2012, копії товарних чеків 13.12.2012, 13.12.2012, 14.12.2012, копія довідки про погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 13.07.2016. З довідки виданої ОСББ «Фонтан на Лермонтова 18» від 29.09.2020 вбачається, що [PERSON] з грудня 2012 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо підтвердили факт того, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2011року по серпень 2017 року, тобто до укладення шлюбу. Впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникли впродовж сімейного життя. Статтею 74 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо жінка і чоловік проживають однією сім`ю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, зібрані у справі докази у їхній сукупності, з урахуванням наданих письмових доказів та пояснень допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`ю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] , який помер [INFO] у місті Запоріжжі з грудня 2011 р. по серпень 2017 року. Вимога позивача про визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що спірна квартира була придбана 05.06.2012 року під час спільного проживання позивача з померлим [PERSON] за спільні кошти, оскільки позивачка також працювала та отримувала стабільний дохід, що підтверджується довідкою ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» від 16.10.2020, що [PERSON] працювала з січня 2010 року по грудень 2012 року та її заробітна плата склала 103 833,58 грн., довідкою Запорізької обласної організації «Панацея» від 16.10.2020 року, що [PERSON] працювала на посаді інспектора з 10.01.2011 року по 31.01.2018 року за період роботи отримала заробітну плату на загальну суму 151 777,61 грн., та благодійну допомогу за 2013-2018 роки на загальну суму 101553,93 грн. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції, викладеній у постанові №6-135цс13 від 25 грудня 2013 року, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Судом встановлено, що під час сумісного проживання позивача з [PERSON] , який помер [INFO] , та внаслідок їх спільної праці було набуто спільне спірне майно, що входить в спадкову масу, а оскільки судом встановлено, що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з грудня 2011 року по серпень 2017 року, тому набуте майно під час спільного проживання належить їм в рівних частках. Таким чином, в спадкову масу повинна увійти тільки 1/2 частина квартири. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, та враховуючи, що в ході розгляду справи знайшло своє підтвердження, що позивачем [PERSON] разом з [PERSON] за рахунок їх спільних коштів під час спільного проживання у період з грудня 2011 року по серпень 2017 року, як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу була придбана спірна квартира, суд вважає, що позов в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Відтак, позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 033,70 гривні, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках.

Outcome: approved