Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 10.08.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Вона вчасно звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, про що було заведено спадкову справу. У звязку з проведенням АТО на території Донецької області та у м. Донецьку було втрачено документи спадкової справи. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у звязку з тим, що документи нотаріуса залишилися на тимчасово окупованій території України. На підставі цього просить визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], померлої 10.08.2010 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник Донецької міської ради в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши надані докази й матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 4941 від 06 червня 1996 року, виданого представництвом Фонду Державного майна України в м. Донецьку, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із частками 1/4 кожному. Згідно свідоцтва про народження І-ЕЧ № 017858, виданого 09.07.1956 року, [PERSON] народилася 13 червня 1956 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть 1-НО № 480692, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 10 серпня 2010 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування відповідно ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті.\~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25287842 від 11.11.2010 року вбачається, що державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої 10.08.2010 року, було заведено спадкову справу. Постановою державного нотаріуса Першої донецької нотаріальної контори від 19 вересня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], померлої 10.08.2010 року, у звязку з тим, що всі архівні справи та документів, що були напрацьовані Першою донецькою державною нотаріальною конторою до 2015 року, залишилися у приміщенні в місті Донецьку, що робить неможливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом до закінчення проведення АТО на території Донецької області. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено та підтверджене належними доказами, що позивач є спадкоємцем померлої, бажає оформити спадщину, вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але через проведення АТО на території Донецької області та, зокрема, у м. Донецьку не може цього зробити, оскільки спадкова справа залишилася на тимчасово окупованій території, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved