Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 142. Від шлюбних відносин сторони спільних дітей не мають, однак добровільно в органах РАЦСу розірвати шлюб відповідач відмовляється. За час перебування у шлюбі з відповідачем у них не склались нормальні стосунки. На сьогоднішній день між ними цілком втрачені почуття любові і взаєморозуміння, вона немає наміру відновлювати шлюбні відносини. Фактичні шлюбні відносини припинилися восени 2020 року та спільне господарство між ними не ведеться. Тому, за таких обставин, вважає, що їх шлюб не може мати місце. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 14.07.2020 року за позовом відкрите спрощене провадження та призначено судовий розгляд на 14.09.2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згодний. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 142, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбних відносин сторони спільних дітей не мають. З позову вбачається, що сторони з восени 2020 року не підтримують подружні стосунки, не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, хоча і проживають за однією адресою. Причинами розпаду сім`ї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги один до одного. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і збережена бути не може. Відповідач погодився з цим, визнавши позов у повному обсязі. Спорів щодо поділу спільного майна між сторонами не існує. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, збереження родини є неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Крім того, стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п.1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 420,40 грн., інша половина судових витрат в розмірі 420,40 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved