Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Росія», розташовану на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064156, а також право на таку ж земельну частку (пай), належну [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0065581. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що право на земельну частку (пай), належне [PERSON] , який помер [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області, прийняла як спадкоємець першої черги за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Шулешівка Путивльського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла як спадкоємець за заповітом шляхом спільного проживання на день смерті, але не оформила за життя, [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Дзержинськ. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON] , прийняла спадщину після їх смерті (спадкова справа № 7/2015 від 17.02.2015), але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельні частки (пай). Посилаючись на вказане, просила позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору просила покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду, відзив на позов не подав. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 1235 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом, який не змінювався та не скасовувався, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Дзержинськ Донецької області та була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] , позивач прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу (спадкова справа № 7 від 17.02.2015) (а.с. 7, 8, 15, 16, 17, 24, 25-26). До спадкового майна входить: - право на земельну частку (пай), належне [PERSON] , який помер [INFO] в с. Ховзівка Путивльського району Сумської області, спадщину після смерті якого прийняла як спадкоємець першої черги за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не оформила за життя, його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Шулешівка Путивльського району Сумської області, спадщину після смерті якої прийняла шляхом спільного проживання на день смерті, як спадкоємець за заповітом, але не оформила за життя, [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Дзержинськ Донецької області (а.с. 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 44, 45); - право на земельну частку (пай), належне [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Шулешівка Путивльського району Сумської області, спадщину після смерті якої прийняла шляхом спільного проживання на день смерті, як спадкоємець за заповітом, але не оформила за життя, [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Дзержинськ Донецької області (а.с. 12, 13, 14, 15, 16, 44). Разом з тим, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, а також у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) померлої [PERSON] було видано у 1996 році на її дівоче прізвище « [PERSON] », хоча вона зареєструвала шлюб у 1986 році, що вбачається з постанови нотаріуса від 13.07.2021 № 157/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 27). При цьому, з викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам КСП «Росія» вбачається, що за № 171 на ім`я [PERSON] рахується отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах серії СМ № 0065581 від 05.07.1996 (а.с. 21-23). Крім того, з викопіювання з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам КСП «Росія» вбачається, що за № 456 на ім`я [PERSON] рахується отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 5,54 в умовних кадастрових гектарах серії СМ № 0064156 від 05.07.1996 (а.с. 18-20). В той же час, враховуючи, що [PERSON] 03.05.1986 зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9), беручи до уваги довідку В`язенського старостинського округу Путивльської міської ради Сумської області від 24.09.2021 № 204 про те, що [PERSON] та [PERSON] одна й та сама особа, що проживала на території В`язенської сільської ради, суд вважає, право на земельну частку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0064156 від 05.07.1996 належало саме [PERSON] , а зазначений сертифікат було помилково видано та зареєстрована на дівоче прізвище [PERSON] . Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Встановивши, що правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай) відсутні, а видача їх дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, що є підставою для задоволення позову. Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивач просила не розподіляти. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved