overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони з травня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2002 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12.07.2002 року, актовий запис № 775 (а.с.4). Від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони з травня 2013 року не підтримують шлюбних відносин та спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, а тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, а подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з»явилася. Подала до суду заяву в якій позов підтримала та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 30.06.2001 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження від 30.06.2001 року, актовий запис № 981 (а.с.4). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі і погодився на розірвання шлюбу, також вважаючи збереження шлюбу неможливим. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 30 жовтня 2010 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2010 року, актовий запис № 3389 (а.с.6). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю в поглядах на життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Позивач зазначає, що вони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, так як сім'я остаточно розпалася. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо.Просить задовольнити позов в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з»явився. До суду подано заяву про слухання справи у відсутності позивача, з проханням задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 жовтня 2003 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 25.10.2003 року, актовий запис № 2 (а.с.5). Від цього шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено, що сторони тривалий не підтримують шлюбних відносин та спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Спір, щодо визначення місця проживання дитини, розглядається в іншому судовому провадженні. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 04 листопада 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між сторонами. Під час шлюбу 26 листопада 2004 року в подружжя народилась донька Катерина, а 22 грудня 2010 року син [PERSON]. Разом з тим спільне сімейне життя не склалося, в силу протилежних та несумісних поглядів подружжя на життя, на взаємні права та обовязки. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, з квітня 2016 року сторони проживають окремо один від одного. Діти залишились проживати з позивачем. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просила не давати, оскільки це є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення, пояснив, що шлюб зберігати недоцільно. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 листопада 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 391. 26 листопада 2004 року в подружжя народилась донька Катерина, а 22 грудня 2010 року син [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с.8-9). Також судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини спільного господарства не веде. Причиною розпаду сімї є протилежні та несумісні погляди на життя, на взаємні права та обовязки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб\~\~припиняється\~\~внаслідок\~\~його\~\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,\~\~відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не мають наміру, від застосування заходів щодо примирення позивач і відповідач категорично відмовились, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 06 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб між сторонами. Під час шлюбу 05 серпня 2007 року в подружжя народилась донька Анна. Разом з тим спільне сімейне життя не склалося, в силу постійних сварок, через зловживання відповідачем алкоголем та застосування насильства до позивача, шлюбні відносини між подружжям фактично були припинені з квітня 2015 року. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просила не надавати, оскільки це є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 338. 05 серпня 2007 року в подружжя народилась донька Анна. Також судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини, спільного господарства не веде. Причиною розпаду сімї є зловживання відповідача алкоголем, небажання працювати та застосування насильства в сімї. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб\~\~припиняється\~\~внаслідок\~\~його\~\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,\~\~відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не мають наміру, від застосування заходів щодо примирення позивач категорично відмовилась, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 11 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між сторонами. Спільних дітей сторони не мають. Разом з тим спільне сімейне життя не склалося, в силу протилежних та несумісних поглядів подружжя на життя, на взаємні права та обов'язки. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, хоча і проживають за однією адресою. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просила не давати, оскільки це є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 1114. Також судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини, спільного господарства не веде. Причиною розпаду сім'ї є протилежні та несумісні погляди на життя, на взаємні права та обов'язки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не мають наміру, від застосування заходів щодо примирення позивач категорично відмовились, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 14 березня 1991 року відділом РАЦСУ Броварського міськвиконкому в Київській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Під час шлюбу в подружжя народилось двоє дітей, один з них син [PERSON], [INFO] є неповнолітнім. Разом з тим спільне сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між подружжям фактично були припинені з червня 2014 року. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просила не надавати, оскільки це є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 березня 1991 року відділом РАЦСУ Броварського міськвиконкому в Київській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 132 Під час шлюбу в подружжя народилось двоє дітей. Син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім. Також судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини в червні 2014 року, спільного господарства не веде. Причиною розпаду сімї є втрачене почуття любові та взаєморозуміння, різні інтереси та різні погляди на життя. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб\~\~припиняється\~\~внаслідок\~\~його\~\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,\~\~відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не мають наміру, від застосування заходів щодо примирення позивач категорично відмовилась, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано її шлюб з відповідачем. Під час шлюбу [INFO] року в подружжя народилась донька [PERSON]. Разом з тим через різницю характерів та відсутність між подружжям взаєморозуміння - сімейне життя не склалося. Сторони фактично припинили спільно вести домашнє господарство та подружні стосунки. На даний час у кожного з подружжя своє життя. За таких обставин позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, термін на примирення просила не надавати, оскільки це є недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що свідчить актовий запис № 297. [INFO] року в подружжя народилась донька [PERSON]. Також судом встановлено, що подружжя проживає окремо та спільного господарства не веде. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що продовжувати спільне життя сторони не бажають, від застосування заходів щодо примирення категорично відмовилися, та враховуючи визнання позову відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved