Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Радехівської районної державної адміністрації з вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. В обгрунтування позову вказує, що 08 травня 2008 року вона з відповідачем зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу в них, 08 жовтня 2009 року народилася донька [PERSON]. В обгрунтування вимоги щодо розірвання шлюбу позивач зазначає, що між сторонами напружені стосунки, що склалися між ними давно, вони вже досить тривалий час не спілкуються та не проживають разом. Такі обставини існування шлюбу остаточно переконали позивача в тому, що шляхів нормалізації подружніх відносин в майбутньому бути не може. [PERSON] цього, вважає, що малолітня донька має залишитися на проживанні разом із нею. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав вкладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу погоджується, вказав, що сімя в них розпалася остаточно, примирення між ними неможливе та вважає, що місце проживання їх малолітньої доньки [PERSON] слід визначити разом із позивачкою. Представник органу опіки і піклування Радехівської районної державної адміністрації позов у частині визначення місця проживання дітей підтримала та просила його задовільнити. У частині вимоги про розірвання шлюбу покладалася на погляд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника органу опіки і піклування Радехівської РДА та перевіривши їх доказами, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року позивач з відповідачем зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу в позивача з відповідачем 08 жовтня 2009 року народилася донька [PERSON]. Судом також встановлено, що визнається сторонами, що між подружжям склалися напружені стосунки, вони вже тривалий час не проживають разом. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо подальше перебування сторін у шлюбі шкодитиме їх правам та інтересам, а також те, що суд не може обмежити право особи на розпорядження свої особистим немайновим правом, як на припинення шлюбу. Згідно частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1,2 статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до частин 3,4 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Держави, які беруть участь у цьому Пакті, повинні вжити належних заходів для забезпечення рівності прав і обов'язків обох з подружжя щодо одруження, під час перебування в шлюбі і при його розірванні. В разі розірвання шлюбу має передбачатися необхідний захист усіх дітей. Судом встановлено, що позивач має стабільний постійний дохід, приймає активну участь у вихованні дитини. Відповідно до частини 1,2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 1102 грн.40 коп.

Outcome: approved