Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.09.2004 року. Вказана квартира є її єдиним житлом в м.Києві. В даній квартирі зареєстровані її чоловік пенсійного віку [PERSON], її син [PERSON] з своєю дружиною [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], син [PERSON] та його неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], а також колишня дружина сина [PERSON] - [PERSON]. Також на її утриманні перебуває батько, який потребує постійного догляду та в зимовий період не може сам купувати продукти, виходити на вулицю. Будучи дружиною старшого сина [PERSON] відповідачка, яка не має права власності на квартиру, проживала в її квартирі з її сином та їхніми дітьми. Вона не заперечувала проти її проживання, як дружини сина, якою вона на сьогодні не є. Шлюбні стосунки між [PERSON] та її старшим сином [PERSON] припинено з ініціативи [PERSON] Шлюб розірвано 23.01.2012 року. Після розірвання шлюбу відповідачка відмовилася виїхати з квартири. Крім того, протягом останнього року відповідачка своєю поведінкою робить сумісне проживання неможливим, бо систематично провокує конфлікти, вчиняє сварки, знущається з неї, її чоловіка та її дітей, онуків, морально принижує честь та гідність, чим створює нестерпні для життя у належній їй квартирі умови. Також 01 серпня 2012 року Оболонським районним судом міста Києва було винесено рішення за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, яким було стягнуто з її сина, [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в сумі 8000 грн. та на утримання сина [PERSON] [INFO] в сумі 8000 грн. щомісячно на кожного, починаючи стягнення з 22.12.2011 року і до досягнення повноліття кожною дитиною. Сума аліментів у розмірі 16000 грн. встановлена з урахуванням окремого проживання [PERSON] та її дітей від їхньої родини. Зазначає, що ніяких сімейних відносин між нею та відповідачкою немає. Незважаючи на це, своїми діями відповідачка систематично перешкоджає проживати у квартирі іншим зареєстрованим особам, їй як власнику, умисно створює конфлікті ситуації, сварки та чвари. Неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням поважати всіх членів сім*ї та не створювати перешкоди у проживанні їй як власнику та її сім*ї. Відповідач, будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] та мешкаючи в ній, порушує право власності позивачки на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому підлягає виселенню з даної квартири зі скасуванням реєстрації в даній квартирі. Також вказує, що в зв*язку з тим, що факт реєстрації відповідачки з її дітьми в квартирі порушує її право власника щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою, яка належить їй на праві приватної власності, виселити відповідачку з проживаючими з нею особами та скасувати реєстрацію цих осіб у спірній квартирі. Зазначає, що своїми діями відповідач порушує правила соціального співжиття та її права, як власника даної квартири. Через її умисне проживання, проти її волі, вона не може вільно користуватися та розпоряджатися на власний розсуд своєю власністю - квартирою, тому просить відновити її порушене право власника квартири шляхом виселення відповідача з даного жилого приміщення. Відповідачка вчиняє сварки з нею, в зв*язку з чим вимушена була звертатися до правоохоронних органів. У зв*язку з цим спільне проживання в одній квартирі позивачки та відповідачки неможливе. Також через протиправну поведінку відповідачки неможливе проживання в квартирі її сина [PERSON] з його неповнолітніми дітьми, які також зареєстровані у вказаній квартирі, але не можуть проживати. Посилаючись на ст.41 Конституції України, ст.ст.150, 155 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України просить суд зобов*язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні майном, а саме - квартирою [ADDRESS]; зобов*язати [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні та розпорядженні її майном, а саме квартирою [ADDRESS], виселити [PERSON] з проживаючими з нею [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення; скасувати реєстрацію [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити. Відповідач та її представник проти позову заперечували з посиланням на те, що відповідачка не чинить позивачу перешкод у користуванні власністю, звільнила кімнату, віддала ключі від квартири. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Окрім того, зазначили, що іншого житла, а ніж спірна квартира відповідач та неповнолітні діти не мають, кошти на придбання іншого житла, чи-то для винаймання житла відсутні. На даний час батько не сплачує аліменти на утримання дітей, внаслідок чого існує заборгованість. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Допитані в судовому засіданні треті особи: [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити, з обставин викладених в позові. Представник служби у справах дітей Оболонської РДА в м.Києві проти позову заперечував з посиланням на те, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] іншого житла, окрім спірної квартири не мають і постановлення рішення про виселення відповідача з дітьми з займаного житлового приміщення викличе неприпустиме зменшення та обмеження прав дітей на житло. Просив в позові відмовити. В послідуючі судові засідання позивач, треті особи [PERSON], [PERSON], представник служби у справах дітей Оболонської РДА в м.Києві не з*являлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без їх участі. Треті особи [PERSON] та представник Оболонського РУ ГУ МВС України в Києві в судові засідання не з*являлися про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2004 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Квартира складається з двох кімнат. Загальна площа квартири 51,04 кв.м., в тому числі житлова - 30,70 кв.м. Як убачається з довідки форми № 3 в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] невістка з 08.12.2005 року , [PERSON] - син з 17.01.2006 року, [PERSON] - онука з [INFO] , [PERSON] - онук з [INFO], [PERSON] - син з 05.02.1998 року, [PERSON] - колишня невістка з 01.02.2001 року, [PERSON], [INFO] - онук з 01.02.2001 року, [PERSON], [INFO] - онук з 26.01.2006 року, [PERSON] - чоловік з 21.03.2013 року. Власник житла в квартирі не зареєстрована та ніколи постійно не проживала, а зареєстрована в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та треті особи посилалися на те, що в м. Києві проживають на орендованих квартирах, проте адресу свого місця проживання суду не повідомили. В ході розгляду справи встановлено, що в спірній квартирі проживають відповідач [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідач та її неповнолітні діти іншого житла, окрім спірної квартири не мають. Як встановлено під час розгляду справи у сторін існують неприязні конфліктні стосунки. Проте, відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти проживання позивачки в спірній квартирі, звільнила їй кімнату та надала ключі від квартири. Відповідно до керівних роз*ясень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Згідно ст. 157 ЖК України членів сім*ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням (ч.4 ст.156 ЖК України). Стаття 116 ЖК України передбачає, що якщо наймач, члени його сім*ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідач та її неповнолітні діти перешкоджали проживати позивачу у квартирі, як і не надано доказів на підтвердження того, що відповідач та неповнолітні [PERSON] та [PERSON] систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 157 ЖК України; ст.405 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов*язання не чинити перешкод в користуванні та розпорядженні майном, виселення та скасування реєстрації слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed