Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 09.12.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинено. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі розмірі 2500,00 грн., починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2018 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача до суду надійшов відзив відповідно до якого останній, позовні вимоги визнав частково, посилаючись на ті обставини, що він не має змоги сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн оскільки він офіційно не працює, має на утриманні батьків пенсійного віку, яким потрібна матеріальна допомога та догляд. Крім того, зазначив, що від матеріального утримання сина не відмовлявся, а після розірвання шлюбу і надалі продовжує підтримувати сина, на підтвердження чого надає квитанції КБ «Приват Банк» про перерахування коштів на сина. Тому вважає можливим стягувати з нього аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн щомісячно. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, то зазначає, що він не має фінансової можливості сплачувати такі аліменти, оскільки як зазначав раніше, офіційно не працевлаштований, проживає разом з батьками у селищі та надає їм матеріальну допомогу батькам. Від позивача до суду надійшли заперечення на відзив, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, зазначила, що у спілкуванні з дитиною відповідачу вона не перешкоджає, а сума аліментів для дитини яку пропонує відповідач стягувати є дуже незначною та не забезпечить дитині належний рівень на життя. Крім того, зазначила, що відповідачем не надано належних доказів, того що він утримує матеріально батьків, тому просила не приймати відзив [PERSON] до уваги та задовольнити її позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2016 року, про що Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, складено актовий запис №490. Від шлюб мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що Виконавчим комітетом Інгулецької сільської ради Білозерського району Херсонської області 20.10.2017 року складено відповідний актовий запис №09. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №16-14/1-1060 від 30.12.2016 року встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , малолітній проживає разом з нею. Відповідно до наказу (розпорядження від 24.11.2017 року) вбачається, що [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач належним чином матеріальної допомоги не надає. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму для дитини віком до 6 років встановлено: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дитини віком від 6 років до 18 років встановлено: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Орім того, згідно положень ч.ч.1, 2, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 77 СК України визначено способи надання утримання одному з подружжя, так утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч., 2, 4 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., оскільки відповідач перебуває в працездатному віці, доказів про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком малолітнього зобов`язаний утримувати його до повноліття, надавати йому необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання, то суд з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі сумі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років, враховуючи, що відповідач непрацевлаштований, постійного заробітку не має, а позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та не має можливості працювати самостійно, а отже потребує матеріальної підтримки від відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 77,80, 84,182, 191, 198-200 СК України, ст. ст. 4-13, 133, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: partial