Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Вона володіла на праві власності 1/2 частиною житлового будинку [ADDRESS]. Друга частина вказаного домоволодіння належала на праві власності рідним дочкам [PERSON] - позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON]. У 1973 році [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON]. Після смерті матері, позивач звернулась до Першої Херсонської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Та дізналась, що належна [PERSON] частина домоволодіння вже знаходиться у власності відповідача [PERSON], згідно договору довічного утримання, укладеного у 2009 році. Позивач вважає, що вказаний договір довічного утримання (догляду) від 01.06.2009 року не може вважатися дійсним, адже вона має сумнів, що мати, [PERSON] дійсно мала намір укласти вказаний договір та здійснювала виїзд до нотаріуса для підписання договору, оскільки вона багато часу вела антисоціальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. Враховуючи похилий вік та щоденне вживання алкоголю, позивач вважає, що [PERSON] вже не перебувала при здоровому розумі та ясній пам'яті, не розуміла значення своїх дій. Також позивач зазначає, що їй достовірно відомо, що [PERSON] не здійснювала виїзд до нотаріальної контори та не мала наміру передавати право власності на належну їй частину будинку відповідачу, а також вважає, що при першому погляді на підпис [PERSON] в договорі довічного утримання (догляду) - він належить не їй, а дуже схожий на підпис відповідача, який розташований нижче. Тому позивач вважає, що підпис [PERSON] є підробленим, а вказаний договір є незаконним та має бути визнаний недійсним в судовому порядку, тому вона звернулось до суду із даним позовом та просить суд визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) від 01.06.2009 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 01.06.2009 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б., зареєстрований в реєстрі за №1-1217, та судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Третя особа - Перша Херсонська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без їх участі. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Судом встановлено, що згідно акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого 12.08.1988 року, прийнято домоволодіння [ADDRESS] від [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно заповіту від 1973 року, посвідченого нотаріусом Першої херсонської нотаріальної контори [PERSON], та за реєстром №1-9839, [PERSON] належну їй частину жилого будинку і надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], заповіла [PERSON]. 09.11.1982 року [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». Після чого 21.02.2002 року шлюб розірвано, однак позивач по даній справі залишила собі прізвище «[PERSON]». Крім цього із довідки №974/8 протокол 147 вбачається, що [PERSON], [INFO], мала діагноз - Церебросклероз ІІІ, та потребувала постійного стороннього догляду дочки [PERSON] Згідно договору довічного утримання (догляду) від 01.06.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. 01.06.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1/1215, [PERSON] передала [PERSON] у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд і будівель під [ADDRESS], та земельну ділянку надану у користування, взамін чого [PERSON] зобов'язалась забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 25 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні [PERSON] померла [INFO], про що складено відповідний актовий запис №795. Підстави для недійсності правочину прямо передбачені ст.215 Цивільного кодексу України, а тому згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Виходячи зі змісту позовних вимог - про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним - позивач не довів жодної обставини, яка є підставою для визнання правочину недійсним. Також з урахуванням того, що по справі судом призначалась посмертна почеркознавча експертиза, однак проведена не була, у зв'язку з неможливістю її проведення через недостатність матеріалів, та згідно вимог передбачених ст.60 ЦПК України позивач не довела заявлені нею підстави для визнання недійсним договору довічного утримання (догляду) і не надала належних доказів на підтвердження заявлених вимог. Отже, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Outcome: dismissed