Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано . Їх неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. не надає.Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно і до повноліття дитини. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої інтереси доручив представляти представнику [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд визначити розмір аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на ті обставини, що відповідач на даний час офіційно не працює та має мінливі не стабільні заробітки. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2014 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Позивач [PERSON] сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати повязані з його вихованням. Посилання представника відповідача на ті обставини, що відповідач не працює та має мінливі заробітки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач працездатний, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи той факт що представником відповідача не надано доказів, що підтверджують ті обставини, що відповідач не працює та має складне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved