Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування якого покликалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який заочним рішенням суду від 20.02.2008р. розірвано. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач з моменту розірвання шлюбу відмовляється в добровільному порядку сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина, хоча є фізично здоровий, працездатний та матеріально забезпечений, інших утриманців у відповідача немає. [PERSON] займається підприємницькою діяльністю в сфері оптової торгівлі непродовольчими товарами, часто їздить за кордон з метою відпочинку та витрачає чималі суми коштів для задоволення особистих потреб. Одночасно з цим, розмір її доходів є досить мізерними та меншими за прожитковий мінімум. У зв'язку з необхідністю забезпечити постійний догляд за дитиною вона була змушена тимчасово не працювати. Дитина часто хворіє та перебуває на диспансерному обліку з приводу атопічного дерматиту, який перебуває в стадії прогресуючої ремісії на фоні функціонального розладу жовчного міхура. Враховуючи нерегулярний дохід відповідача просила суд стягувати з нього аліменти на утримання дитини в сумі 3095грн. щомісячно та витрати пов'язані з хворобою дитини в сумі 1850грн. щомісячно. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні 02.07.2014р. позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі розмірі по 3000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що відповідач має змогу сплачувати позивачу таку суму аліментів на утримання дитини. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням суду від 20.02.2008р. розірвано(а.с.6-7). У шлюбі в них [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи те, що відповідач є приватним підприємцем і отримує нерегулярний дохід, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». В той же час представник відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову представником відповідача є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні ним змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, приходить до висновку про те, що позов з урахуванням зменшення позовних вимог слід задоволити повністю та стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.04.2014р. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved