Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 26.07.2008 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №979 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], народженого 02.01.2009, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя у них не склалось, вони перестали розуміти одне одного, через несумісність характерів, у них зникло почуття любові та поваги, шлюбні стосунки вони припинили, однією сім`єю не проживають з березня 2016 року. Примирення та збереження сім`ї між ними неможливе. В даному шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], на утримання якого відповідач припинив надавати матеріальну допомогу. Спору матеріального характеру не мають. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачем. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Відповідач направив заяву про визнання позову, наслідки визнання позову йому відомі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як вбачається з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судовий збір не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Інші судові витрати відсутні. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоровя, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, у тому числі вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти,

Outcome: approved