Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 серпня 2016 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, і на даний час вони проживають окремо один від одного. Дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Окрім того, вона на даний час не працює, окрім отримуваної соціальної допомоги при народженні дитини інших доходів немає, в зв'язку з чим не взмозі забезпечити дитині та собі належний рівень проживання. Враховуючи важке її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засіданні не зявився, подав суду заяву згідно якої\~ позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2ст. 197 ЦПК України. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2016 Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис № 209, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕГ № 109677. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Як вбачається з довідки Зарічанської сільської ради № 1617 від 10.07.2017 року, дитина зареєстрована разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, тому кошти на утримання дитини (аліменти) присуджує суд. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено\~статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який має стабільний дохід, стан його здоров'я, відсутність на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, встановлений прожитковий мінімум для дитини даного віку, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved