Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що з 16.11.2013 року він з Відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з Відповідачем не склалося через постійні суперечки та конфлікти. Вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, і носять лише формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з Відповідачем суперечить інтересам Позивача. Примирення між ним та Відповідачем неможливе. За даних обставин Позивач зобовязаний звернутися з позовом до суду. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Окрім того, надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги або іншого фахівця в галузі права у розмірі 1\~000,00 грн. та 640,00 грн. витрат на оплату судового збору. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.11.2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 44, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 086637 (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 193836 (а.с.6). Сімейне життя у сторін не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, однакової думки щодо шляхів вирішення побутових проблем. Подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення Позивач не бажає, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб носить лише формальний характер. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю так, як подальше спільне проживання сторін по справі, як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що є підставою для його розірвання. Сина [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з матір'ю - [PERSON] Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат у розмірі 1 640,00 грн., суд зазначає, що згідно підп. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України). Відшкодування витрат на правову допомогу надану фахівцем у галузі права Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено. При розподілі судових витрат між сторонами, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640,00 грн. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved