Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів, зазначивши, що 09.06.2012 року сталося ДТП, внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження, знаходилась на стаціонарному лікуванні та їй було встановлено другу групи інвалідності. Винним у вказаному ДТП було визнано [PERSON] на підставі вироку Пролетарського районного суду м. Донецька від 16.05.2013 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу від 25.04.2012 року у ПАТ «СК «Український страховий стандарт». Просила суд стягнути з [PERSON] та ПАТ «СК «Український страховий стандарт» суму матеріальної шкоди у розмірі 94363,8 грн та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] уточнили позовні вимоги з урахуванням вироку суду від 16.05.2013 року та ліміту цивільно-правової відповідальності страхової компанії та просили стягнути з ПАТ «СК «Український страховий стандарт» матеріальну шкоду, пов»язану із лікуванням та придбанням ліків у розмірі 504 грн., шкоду, пов»язану із стійкою втратою працездатності у розмірі 19836 грн., неотриманий дохід за період непрацездатності у розмірі 50485,01 грн., а з [PERSON] просили стягнути неотриманий дохід у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика у розмірі 65796,99 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та пояснили, що ДТП 09.06.2012 року сталося в тому числі і з вини водія [PERSON], в автомобілі якого перебувала позивач, тому відсоток його провини повинно бути враховано під час визначення розміру матеріального відшкодування. Крім того, потерпіла [PERSON] не була пристебнута ременями безпеки, що також потягло за собою отримання нею більш тяжких тілесних ушкоджень, ніж це могло бути. При цьому розрахунок суми втраченого заробітку зроблено невірно, оскільки для цього повинні бути використані спеціальні знання експертів-економістів. Представник співвідповідача - ПАТ «СК «Український страховий стандарт» у судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву із проханням розглядати справу у їх відсутність та письмові заперечення проти позову, згідно яких визнали матеріальну шкоду, яка підтверджується належними квитанціями, та розмір шкоди внаслідок стійкої втрати працездатності у межах ліміту відповідальності страховика - 100000 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, з»ясувавши позицію співвідповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що вироком Пролетарського районного суду м. Донецька від 16.05.2013 року [PERSON] визнано винним за ст.. 286 ч.1 КК України у тому, що він 09.06.2012 року керував автомобілем ВАЗ 111930 рн [NUMBER], здійснював рух по проїзній частині вул. Літке у напрямку вул. Комуністична Пролетарського району м. Донецька при наближенні до перехрестя, яке не регулюється, не виконав вимоги дорожнього знаку «Надай дорогу», у порушення п.п. 1.5, 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя та вчинив зіткнення із автомобілем «Шевроле Авио» під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого пасажир автомобіля «Шевроле Авио» [PERSON] отримала закритий перелом правої плечової кістки, забій правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Крім того, вироком суду позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: стягнуто з ПАТ «СК «Український страховий стандарт» матеріальну шкоду у розмірі 24174,99 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. (а.с.15-25). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03.12.2013 року вирок суду змінено в частині цивільного позову, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 15000 грн. (а.с.26-29). У судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ СК «Український страховий стандарт», що підтверджується копією полісу № АВ/6895251, при цьому ліміт відповідальності страховика встановлений у розмірі 100000 грн. за шкоду, заподіяну здоров»ю потерпілого. Як вбачається з копій квитанцій, [PERSON] продовжує лікування з приводу отриманих тілесних ушкоджень та на придбання ліків нею було витрачено 504 грн. Крім того, відповідно до довідки МСЕК [PERSON] 03.10.2012 року була встановлена 2 група інвалідності. Як вбачається з довідки від 14.01.2014 року [PERSON] є приватним підприємцем, її валовий дохід за 2011 рік склав 289845 грн., а за 2012 рік 173563 грн. Згідно ч.2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В той же час, згідно ст.. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Таким чином, оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідальність за матеріальну шкоду, заподіяну [PERSON] з приводу придбання медичних препаратів у розмірі 504 грн. необхідно покласти на страхову компанію «Український страховий стандарт». Відповідно до ст.. 23 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Статею 25 зазначеного вище Закону передбачено, що у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи отерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною. Згідно ст. 26 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення 2 групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до ст. 1195 ЦК України особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншім ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що на користь [PERSON] з страховика необхідно стягнути страхове відшкодування у зв»язку зі стійкою втратою працездатності у розмірі 19836 грн. (18*1102 грн.). Крім того, як вбачається з довідки ДПІ у Київському районі м. Донецька різниця у доході [PERSON] у попередньому році та у рік ДТП складає 116282 грн., однак враховуючи ліміт відповідальності страховика та раніше стягнуті зі страховика суми на відшкодування [PERSON] шкоди, суд приходить до висновку про те, що з ПАТ СК «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] необхідно стягнути неотриманий дохід у розмірі 50485,01 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки, суд прийшов до висновку до наявності правових підстав щодо стягнення суми неотриманого доходу на користь [PERSON], при цьому ліміт відповідальності страховика вичерпано, залишок суми у розмірі 65796,99 грн. необхідно стягнути з винної особи тобто [PERSON] Доводи відповідача та його представника про відсутність 100% вини [PERSON] у вчиненні даного ДТП спростовуються висновками Пролетасрького районного суду м. Донецька у вироку від 16.05.2013 року та додаткової перевірки не підлягають. Посилання відповідача на те, що розрахунок суми неотриманого доходу зроблено невірно, суд оцінює критично, оскільки діючим законодавстом не передбаченого особливого порядку щодо розрахунку вказаних сум, при цьому зазначено лише на необхідність обрахувати різницю між ориманим доходом за попередні роки. Крім того, з ПАТ СК «Український страховий стандарт» на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 708,25 грн., а з [PERSON] відповідно - 657,96 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved