Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та уточнюючи позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь не сплачені ним аліменти в сумі 9807,60 грн. на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] за час з 08 серпня 2016 року по 30 травня 2017 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 12.12.1998 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких сторони мають двох дітей, доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. 08.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. З 08.08.2016 року, відповідач зобовязався сплачувати аліменти, писав розписки, але жодних виплат не здійснив. Таким чином добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Станом на 30.05.2017 рік відповідач повинен сплатити аліменти на утримання двох дітей на загальну суму 9807,60 грн., та продовжити сплачувати аліменти на утримання дітей. В судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 21,29,30). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що, з 12.12.1998 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 08.08.2016 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с. 11-13), шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей, доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 162755, актовий запис № 265 (а.с. 9) та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 047225, актовий запис № 310 (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей, про що не заперечував відповідач, надавши відповідну заяву про визнання позову. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Беручи до уваги відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, то суд виходить з наступного: Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. У якості доказів вжиття заходів на одержання аліментів позивачем надано розписки відповідача від 08.08.2016 року та від 18.08.2016 року (а.с. 15,16). З розписок відповідача, викладених власноручно, видно, що він зобов'язався сплачувати з 08.08.2016 року аліменти на користь дружини на утримання неповнолітніх дітей, але в матеріалах справи відсутні відомості про сплату останнім будь яких коштів на утримання дітей. Також відповідач своєю заявою визнав позовні вимоги у повному обсязі, що підтверджує обставини того, що відповідач жодного разу з 08.08.2016 року не сплатив на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2016 року -1455 грн., з 01.05.2016 року 1531 грн., з 01.12.2016 року 1689 грн. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01.01.2017 року 1689 грн., з 01.05.2017 року -1777 грн. Виходячи з розрахунку не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.08.2017 року, сума боргу відповідача на період предявлення позову до суду становить 9807,60 грн. Таким чином з відповідача підлягає стягненню аліменти за минулий час на утримання двох неповнолітніх дітей, з розрахунку не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в сумі 9807,60 грн., та аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved