Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15 грудня 1998 року. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час є студентом Харківського машинобудівного коледжу денної форми навчання. Позивач офіційно не працевлаштована, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення, а тому вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 14 частини усіх видів його доходів. Позивач в судове засідання не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, але надав на канцелярію суду телефонограму, в якій просив розглядати цивільну справу за його відсутністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Третя особа: [PERSON] також подав до суду телефонограму про слухання справи зха його відсутності та пітримав позорвну заяву позивача. Відповідно до ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З огляду на ксерокопію свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що [PERSON] та [PERSON],15 грудня 1998 року розірвали шлюб (а.с.№12). Згідно до ксерокопії свідоцтва про народження на [PERSON], [INFO] вбачається, що в графі «Батько» вказано - [PERSON], а в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.№11). З огляду на довідку № 1939 від 26 вересня 2014 року вбачається, що [PERSON] з 01 вересня 2014 року навчається в Харківському машинобудівному технікумі і зараз навчається на 2 курсі денного відділення на бюджетній основі. Термін навчання в технікумі з 11.08.2013 року по 30.06.2017 року (а.с.№14) При вирішенні питання про заявлені вимоги, судом було з»ясовано матеріальне становище позивача та відповідача та судом встановлено, що позивач не працює, перебуває на обліку в Лозівському МРЦЗ як безробітна з 20 травня 2014 року, що підтверджується довідкою від 29.09.2014 року (а.с. №16). Відповідач працює на ПАО «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді керівника танцювального колективу. Відповідно до позовних вимог позивача необхідно зазначити, що частиною 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відносно заявлених позивачем вимог, суд знаходить можливим задовольнити їх в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Так, згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, враховуючи той факт, що відповідач працює, стягнень за виконавчими листами з нього не проводяться, а тому має можливість надання матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачем до суду і до закінчення сином навчання в Харківському машинобудівному технікумі, однак не далі як до досягнення ним віку 23 - х років. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved