Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду 19.05.2014 року із зазначеною позовною заявою до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 серпня 2013 року між нею та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір про надання кредитних коштів на споживчі потреби, а саме для сплати послуг по виготовленню та встановленню металопластикових вікон. Послуги по виготовленню та встановленню вікон повинен був виконати відповідач - ФОП [PERSON], з яким вона 26.08.2013 року уклала договір. Згідно умов договору вартість робіт складає 8 676 грн., які повинен виконавцю перерахувати ПАТ «Акцент-Банк», а виконавець повинен виготовити і доставити металопластикові вікна замовнику протягом 28 робочих днів з моменту укладення договору. Відповідачем у передбачений договором строк не було виконано умови договору, а саме не виготовлено та не встановлено металопластикові вікна, але кредит наданий банком вона сплачує кожного місяця. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням приступити до виконання умов договору, але її зусилля були марними. Оскільки вона виконала своє зобов'язання по договору, сплатила кошти, шляхом перерахування банком встановленої договором суми на рахунок відповідача, а відповідач порушує своє зобов'язання вчасного виконання умов договору, тому просить суд розірвати договір, укладений 26 серпня 2013 року між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON], та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь кошти, сплачені за договором у розмірі 8 676, 00 грн. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надавши суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала (а.с.36). Відповідач - ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем знаходження відповідача за адресою: [ADDRESS] була направлена судова повістка про виклик до суду, однак поштовий конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат вибув» (а.с.32). Також, за фактичним місцем знаходженням відповідача за адресою: [ADDRESS], була направлена судова повістка про виклик до суду, однак поштовий конверт повернувся до суду (а.с. 35). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно вимог пп.1-3 та 5-6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав. Відповідно пп. 1, 4 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. У судовому засіданні встановлено, що 26.08.2013 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір (а.с. 6), згідно п. 1.1. якого відповідач зобов'язується виконати роботи по виготовленню ПВХ конструкцій - металопластикових вікон загальною площею виробів 7,49 кв.м. Вартість виробів складає 8 676, 00 грн. та відповідно до п. 3.1 замовник зобов'язується сплатити суму вказану в п. 2.1. цього договору. Отже оцінивши умови, викладені в договорі, суд вважає, що між сторонами було фактично укладено договір підряду. За договором підряду, відповідно ст. 873 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. 26.08.2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено договір ABH0RG116780178, згідно умов якого банк надав [PERSON] строковий кредит в розмірі 8 950,40 грн. строком на 12 місяців з 26.08.2013 року по 25.08.2014 року включно на оплату товару (вікна/двері металоконструкції) вартістю 8676,00 грн. При цьому 950,40 грн. виданого кредиту перераховано на сплату страхового платежу. 676,00 грн. від вартості товару складає сума авансового внеску за товар, який сплачується за рахунок власних коштів позичальника (а.с. 3). Отже на рахунок продавця було перераховано суму 8000,00 грн., як обумовлено п. 2.2 договору підряду, при цьому відповідно до п. 2.3 договору підряду борг до передачі у власність товару складає 676,00 грн. Відповідно до п. 3.2. вищевказаного договору після виконання пункту 3.1. виконавець зобов'язується виготовити і доставити металопластикові вікна Замовнику протягом 28 робочих днів з моменту укладення договору. Відповідачем у передбачений договором строк не було виконано п. 1.1. вищевказаного договору, а саме не виготовлено та не встановлено металопластикові вікна. Позивач зверталася до відповідача з проханням приступити до виконання умов договору, але її зусилля були марними, про що зазначила в позовній заяві позивач та підтверджується заявою [PERSON] до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровської області з приводу вирішення даного питання (а.с. 34,7). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки, позивач виконала своє зобов'язання по договору, сплатила кошти, а відповідач порушує своє зобов'язання вчасного виконання умов договору, крім того, порушення відповідачем умов договору призвели до того, що позивач не може належним чином розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, на що розраховувала при укладені договору, тому суд вважає за необхідне розірвати договір укладений 26.08.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] При цьому з ФОП [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню перерахована відповідно до кредитного договору грошова сума за виготовлення металопластикових виробів в розмірі 8000,00 грн.. Тобто в частині стягнення грошових коштів позов підлягає частковому задоволенню, оскільки при дослідженні доказів не підтверджена сплата позивачем іншої частини грошових коштів в розмірі 676 грн., яку позивач відповідно до п. 2.3 договору підряду повинна була сплатити при передачі товару у власність. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач [PERSON] відповідно до п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а отже з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243, 60 грн. за позовні вимоги немайнового характеру (розірвання договору) та 1 % від позовних вимог майнового характеру, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 243, 60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial