Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з указаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений 24.07.1999 року між нею та відповідачем та стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі із 24.07.1999 року, проте вони з чоловіком фактично припинили шлюбні відносини. Припинення шлюбних стосунків сталося через різні погляди на сімейне життя, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони разом не проживають із 19.12.2015 року. Зазначила, що від шлюбу із відповідачем вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], а оскільки [PERSON] не працює та має мінливий нерегулярний дохід, змушена звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану 24.07.1999 року, актовий запис № 849. /а.с. 11/ Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 9/ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між батьками. Домовленість сторін щодо виконання цього обов'язку відсутня. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Нормами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 551,20 грн., а також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в 551,20 грн.

Outcome: approved