Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 27.03.2016 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на будинковолодіння в м. Калуші по вул. Панаса Мирного 29 Івано Франківської області. У звязку з тим, що інших спадкоємців немає, позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом позивачу було відмовлено у звязку з розбіжністю прізвищ, які вказані в документах власності на вищезазначене майно та в свідоцтві про смерть спадкодавця. Тому позивач просить суд встановити приналежність реєстраційного посвідчення та договору купівлі продажу [PERSON] та визнати за нею право власності на спадкове майно. У судове засідання позивач надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов. Представник відповідача подала суду заяву, в якій зазначила, що у вказаній заяві однією з вимог є встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу особі, вказаний спір підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому Калуська міська рада заперечує проти задоволення позову. Просить справу розглядати у відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28.03.2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Як вбачається із копії договору купівлі продажу від 04.06.1976 року (а.с. 5 6) [PERSON] купив незакінчений будівництвом будинок в м. Калуші по вул. Довженко № 16 в Івано Франківської області. Зазначений будинок належить [PERSON] на праві особистої власності, що стверджується копією реєстраційного посвідчення від 12.02.1986 року (а.с. 7). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 15) земельна ділянка, яка розташована на території Калуської міської ради по вул. Довженка 16в, передана у приватну власність [PERSON]. Згідно довідки Калуської міської ради Івано Франківської області від 31.10.2016 року (а.с. 8) житловий будинок [PERSON] знаходиться за адресою: м. Калуш вул. Панаса Мирного 29, колишня адреса вул. Довженко 16б (16в). При зверненні позивача до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, у звязку з розбіжністю прізвищ, які вказані в документах власності на вищезазначене майно та в свідоцтві про смерть спадкодавця (а.с. 4). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с. 12) прізвище, імя та по батькові спадкодавця зазначено Сеничич Олексій Нікифорович. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що реєстраційне посвідчення зареєстроване за [PERSON] та договір купівлі продажу укладений [PERSON] належить [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с. 13) позивач є дружиною спадкодавця. Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 14), 28.03.2016 року помер спадкодавець. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Сторони відносяться до спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, спадщину прийняла, про що подала відповідну заяву у нотаріальну контору. Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про те, що у вказаній заяві міститься вимога щодо встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу особі, а тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку окремого провадження, як заперечення на позов. Згідно позовної заяви, зазначені вимоги є взаємоповязаними. Оскільки однією з вимог є вимога позовного характеру, то суд вважає, що позов слід розглядати в порядку позовного провадження. Як свідчить судова практика, коли до суду подається заява, а в ній мають місце одночасно вимоги позовного та окремого провадження, наприклад, встановлюється факт приналежності правовстановлюючого документу (окреме провадження) та вирішується питання про визнання права власності на спадкове майно (позовне провадження), така заява повинна за змістом та формою відповідати вимогам, які висуваються до позовної заяви (ст. 119 ЦПК), у одному провадженні одночасно розглядаються ці дві вимоги. Але таку правову ситуацію щодо об'єднання в одне провадження вимог різних видів провадження цивільного судочинства у ЦПК не врегульовано, тому у такому випадку доцільно застосовувати аналогію закону ст. 126 ЦПК, згідно з якою об'єднуються у одне провадження вимоги різних видів проваджень цивільного судочинства, якщо спільний розгляд є доцільним та ці вимоги пов'язані одними правовідносинами. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. ст. 126, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved