Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі, у сторін народився син [PERSON]. В даний час син [PERSON], досягнув повноліття та проживає з позивачем і навчається на другому курсі факультету фізичної культури та здоровя людини Чернівецького національного університету імені [PERSON] денної форми навчання. Відповідач матеріальної допомоги дитині на навчання не надає, хоча має змогу допомагати, а тому позивач просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у сумі по 725 гривень щомісяця, до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судове засідання позивач направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився двічі, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, в тому числі і через оголошення в газету «Буковина», від 16.12.2016 року, виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.3) і який в даний час, згідно довідки № 339/16 від 25 жовтня 2016 року, виданої Чернівецьким національним університетом імені [PERSON], на другому курсі факультету фізичної культури та здоровя людини Чернівецького національного університету імені [PERSON] денної форми навчання (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання у і звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006\~року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст.200, 201 СК України\~\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми\~ст. 191 цього Кодексу. Відповідач є працездатний. Може надавати кошти на утримання дитини, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача\~\~аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 725 гривень\~\~ щомісячно, згідно вимог ч.1\~ст. 191 СК України, починаючи з 31.10.2016 року на період його навчання та не більше, як до досягнення двадцяти трьох років.

Outcome: approved