Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя і просить винести рішення, яким: визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], з урахуванням інтересів дитини; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 квартири [ADDRESS], судові витрати покасти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 16 листопада 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину-Паламарчука [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, зі спільні кошти, вони придбали квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформлено на обох. Крім того, на її утриманні та вихованні перебуває спільний син [PERSON], на утримання якого відповідач, незважаючи на рішення Знамянського міськрайонного суду від 06 жовтня 2014 року про стягнення аліментів, аліменти не сплачує, тобто фактично не забезпечує фізичний, духовний розвиток дитини, її лікування. Враховуючи несплату відповідачем аліментів на утримання сина, просить відступити від принципу рівності часток подружжя у спільному майні і визнати за нею право власності на 2/3 квартири. Оскільки вони не можуть домовитися про порядок поділу нерухомого майна мирним шляхом, вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала письмову заяву, відповідно до якої підтримала свої позовні вимоги та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю та просить суд розглядати справу без його участі. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне. З 16 листопада 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). На підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2009 року (а.с.12) сторонам, в рівних частках, належить квартира [ADDRESS]. Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2014 року з відповідача, на утримання сина [PERSON], стягнуто аліменти (а.с.9-10), однак рішення суду не виконується ( а.с.18), заборгованість по аліментам, станом на 01 серпня 2015 року, становить 7416,97 грн. (а.с.20). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосовується положення частин 4,5 ст.71 СК України. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Також Пленум та стаття 70 СК України встановив, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що спірний будинок являється об'єктом права спільної часткової власності подружжя, тобто власністю сторін по справі, так як придбаний ними за час перебування в зареєстрованому шлюбі, враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, з урахуванням несплати відповідачем аліментів на утримання сина, тобто недостатності коштів для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування неповнолітнього сина, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В порядку ст.88 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved