Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаними вимогами, посилаючись на те, що протягом 23 років він працював на підприємстві відповідача. Тривала праця в умовах шкідливих факторів викликала у нього хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. ( пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої - другої ст.) ускладнений периферичним раком нижньої частки лівої легені, яке за матеріалами розслідування визнане як професійне. За результатами первинного огляду МСЕК від 07 лютого 2007 року йому було встановлено 25 % втрати професійної придатності безстроково. Відповідно до п. 17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 37 від 27 червня 2006 року причиною його захворювання було визнано тривалу роботу в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував гранично - допустиму концентрацію. Вину підприємства встановлено в п. 19 вищевказаного Акту. Внаслідок професійного захворювання він втратив своє здоров'я. Стійке погіршення стану змушує його постійно звертатись до лікувальних закладів, систематично проходити курси амбулаторного лікування, на що витрачає значний час. Разом з ним страждають і члени його сім'ї, дивлячись на його хворобу. Його устрій життя повністю змінився. Його постійно переслідує задишка, кашель, нудота. Відчуває слабкість та постійне запаморочення. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану професійним захворюванням 76 899 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні на позовних вимогах позивача наполягає в повному обсязі та просить задовольнити позов. Під час судового засідання представник Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» надав суду заперечення на позов, в яких позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що тривалість роботи позивача в шкідливих умовах праці компенсувалися підвищеною оплатою праці, а також залежала виключно від особистого волевиявлення позивача. Просить відмовити позивачу у задоволені позову. Вислухавши думку позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Із трудової книжки, виданої 15 квітня 1975 року на ім'я [PERSON], встановлено, що позивач має загальний стаж роботи 31 рік 8 місяців, з яких в умовах шкідливих факторів 3 роки 3 місяці (а.с.3-4). Комісією, створеною ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за участю представника ВВДФСС НВІПЗ, представників ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», та представника ВГП Інгулецької рай СЄС був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання від 26 грудня 2006 року, яким встановлено факт професійного захворювання, діагноз за яким: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. ( пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої - другої ст.) ускладнений периферичним раком нижньої частки лівої легені. Вищеназване захворювання виникло з причин роботи протягом 23 років та 3 місяців в умовах важкої фізичної праці. Як вбачається з акту винними у виникненні професійного захворювання було визнано керівництво підприємств, якими порушена ст.153 КЗпП України (а.с.3-4). За висновком МСЕК від 07 лютого 2007 року йому встановлено друга група інвалідності та стійка втрата профпрацездатності - первинної у розмірі 25 % безстроково (а.с.22). Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При вирішенні питання щодо заподіяння позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан здоров'я позивача, відсоток втрати професійної працездатності, наявність вини підприємства в заподіянні шкоди. При визначені розміру заподіяної моральної шкоди, суд приймає до уваги, що з 07 лютого 2007 року позивачу було встановлена втрата професійної працездатності у 25 %; тяжкість вимушених змін у його житті; періодичних болей; наявність наслідків; наявність вини підприємства та самого позивача, та, виходячи із принципів розумності та об'єктивності, вважає, що компенсацію за заподіяну моральну шкоду слід призначити у розмірі 51 000 грн., що буде спів розмірним тяжкості перенесених позивачем страждань і переживань та іншим обставинам справи, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача, а в іншій частині позову позивачеві слід відмовити.

Outcome: partial