Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, в якому призначила її та [PERSON] спадкоємцями спадкового майна. Із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату. Крім того, при зверненні до нотаріальної контори було виявлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №023939, виданий 12 листопада 2002 року Володимир-Волинською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №023939, який виданий на ім`я [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,7696 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Хобултівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №19, [PERSON] померла [INFO] . З дослідженого судом заповіту від 26.11.2014 року, який посвідчений секретарем Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області встановлено, що [PERSON] зробила таке заповітне розпорядження: земельну ділянку площею 3,7696 га, яка розташована на території Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №023939 заповіла [PERSON] Земельні ділянки площею 2,2733 га, 1,0132 га, 0,4854 га, які розташовані на території Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області та передані для ведення особистого селянського господарства заповіла [PERSON] . Із дослідженої копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ,\~№023939\~ встановлено, що він виданий на ім`я [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Судом встановлено, що встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадкових прав. Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 даної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відтак, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно позивачу для прийняття спадщини. Окрім цього, судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ВЛ №023939 виданий 12 листопада 2002 року виданий на імя « [PERSON] » дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується зібраними доказами, зокрема Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, довідкою Зимнівської сільської ради від 03.07.2019 року № 572 з якої вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] залишила на випадок своєї смерті заповіт, який посвідчувався Хобултівською сільською радою 26.11.2014 року за № 73. Позивач не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ №023939, виданий 12 листопада 2002 року Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 3,7696 га призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Хобултівської сільської ради Волинської області, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 05.07.2020 р. встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом вищевказаного спадкового майна, однак із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом\~його визнання за нею. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved