Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що [PERSON] перебувала на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради та отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі проведеної позивачем перевірки інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , надала недостовірну інформацію про доходи та майновий стан, а саме (заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан) не повідомила про членів сім`ї (чоловік) із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване місце проживання відмінне від адреси домогосподарства, що призвело до надміру нарахованих коштів у сумі 12\~260,15 грн., що призвело до надміру нарахованих котів у сумі 12\~260,15 грн. Відповідачу надані повідомлення від 07.06.2019 № 97, від 07.06.2019 № 97-1, згідно яких [PERSON] зобов`язана була повернути переплачену суму житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у сумі 12\~260,15 грн. до 20.09.2019. Оскільки в добровільному порядку повернути вказані кошти відповідач не бажає, а направлені управлінням з цього приводу повідомлення - ігнорує, представник позивача, діючи в інтересах УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, вимушена звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 12\~260,15 грн. за періоди з 01.05.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 30.04.2019. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 11.08.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Титаренко І.Г. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 Положення про порядок надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 848\~від 21.10.1995 (далі - Положення) визначено, що право на отримання адресної безготівкової субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будівлях) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом, на оплату утримання житла, на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. У відповідності до п. 13 цього Положення громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до п. 13 Постанови КМУ від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», для призначення субсидії громадянин подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації наступні документи: заяву про призначення житлової субсидії встановленої форми та декларацію про\~доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії встановленої форми. Судом встановлено, що 06.04.2015 відповідач [PERSON] звернулася до позивача - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, з заявою про призначення субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , заповнила відповідну декларацію, в якій власноручно зазначила про те, що вона є власником квартири та у квартирі зареєстровані та проживають її малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , також у цій квартирі не зареєстрований, але проживає її чоловік [PERSON] . Також зазначила, що [PERSON] зареєстрований у своєї матері за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21 копії заяви, декларації). На підставі цих документів рішенням Управління 15.04.2015 відповідачу було призначено субсидію на 6 місяців з квітня 2015 року по вересень 2015 року включно в сумі 1\~190,06 грн. щомісячно (а.с. 19). У подальшому відповідачу постійно призначалися субсидії на підставі її заяви, декларацій про\~доходи (а.с. 11-18). 20.05.2019 відповідач подала позивачу заяву про припинення нарахування субсидії з 01.05.2019 у зв`язку з тим, що вона не подала пакет документів з 01.05.2018, де задекларувала свого чоловіка (заміжня з 03.12.2011), але при подачі документів у 2015 році подавала данні про чоловіка та що заміжня. Після цього, 07.06.2019 Управління праці УПСЗН повідомило [PERSON] про припинення надання їй житлової субсидії і про те, що їй в період з 01.02.2019 по 30.04.2019 їй було надміру виплачено кошти в сумі 4\~964,11 грн. і в період з 01.05.2018 по 31.01.2019 7\~696,04 грн., також повідомило реквізити для повернення коштів (а.с. 7, 8, 22). Дані повідомлення позивач отримала особисто. Розмір надміру перерахованої субсидії наведено позивачем у відповідному розрахунку (а.с. 9). Відповідно до п. 20 Положення сума субсидії, перерахована надміру внаслідок свідомого надання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію, а у разі, коли громадянин добровільно не повернув надмірно перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують в судовому порядку. За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На вимогу Позивача повернути зайво отриману суму у вигляді субсидії Відповідач не відреагувала. Водночас, суд не може прийняти надані Позивачем докази в якості доказів подання Відповідачем неправдивої інформації про кількість зареєстрованих у квартирі осіб довідки з оглядку на наступне. Суд враховує, що згідно з Положенням про порядок надання населенню субсидій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення зобов`язані здійснювати перевірку достовірності інформації, наданої особами, які звернулися за отриманням житлової субсидії, та мають право отримувати від компетентних органів та установ інформацію, необхідну для призначення субсидій. Але суд не може погодитись з позицією Позивача про те, що Відповідач надала неправдиву інформацію, оскільки інформація, що міститься в Декларації, поданій Відповідачем 06.04.2015 свідчить про те, що остання при поданні пакету документів, необхідних для призначення субсидії, відразу вказала інформацію про те, що вона заміжня, та те, що чоловік мешкає, але не зареєстрований, у квартирі по [ADDRESS] , а отже її вини суд не вбачає. Разом з тим, суд вважає, що УПСЗН не було надано жодного доказу того, що Відповідач на час подання декларації на отримання субсидії надала неправдиву інформацію щодо реєстрації інших осіб у належній їй квартирі і діяла недобросовісно при поданні заяви на отримання субсидії. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Тому, з огляду на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд вважає, що Позивачем не надано належних доказів того, що Відповідач свідомо надала недостовірну довідку Позивачу, і що саме її навмисними діями було порушено права Позивача. При розгляді цієї справи суд враховує також рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. У цьому рішенні Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Таким чином, оскільки судом встановлено, що факт недобросовісності Відповідача та безпідставного отримання нею субсидії не підтверджено наданими Позивачем доказами, з огляду на необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed