Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини в силу наступних обставин, які просить суд визнати поважними та визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком у три місяці. Зазначає, що померлі батьки перебували у зареєстрованому шлюбі та вона являється єдиною їх донькою. На випадок своєї смерті [PERSON] та [PERSON] залишили розпорядження відповідно до якого все їх майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їм належати на день смерті і на що вони за законом матимуть право, заповіли своїй доньці [PERSON] Спадкові справи після смерті батьків позивача не заводились. Залишені заповіти є чинними та не скасованими. Раптова втрата батьків сильно травмувала позивача. Вона до кінця не розуміла, що відбувається. Згодом у неї виникли проблеми із здоров`ям, які проявлялись у порушенні пам`яті, болючих переживаннях, пригніченості, слабкості, безсонні, що викликало стан глибокої депресії, який вона не усвідомлювала. Психологічні зміни у здоров`ї проявились на її фізичному стані та спровокували незадовільні зміни в організмі, оскільки декілька років до цього вона перенесла оперативне втручання у Львівському державному онкологічному регіональному лікувально-діагностичному центрі. Протягом грудня 2017 року червня 2018 року вона неодноразово проходила відповідні обстеження та лікування у медичних закладах, що підтверджується долученими медичними документами. Перебуваючи у складному психологічному стані, спричиненому моральними стражданнями після втрати батьків, будучи фізично виснаженою через перенесені захворювання, позивач все ж таки звернулась на початку червня 2018 року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Максьонової Г.В. Проте, нотаріус роз`яснила, що нею незначно, але пропущено, визначений законом строк для прийняття спадщини. Крім цього, їй було вказано на те, що у документах, які підтверджують родинні відносини спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] , а також у правовстановлюючих документах, існують розбіжності у написанні імені та по батькові вказаних осіб, що унеможливлює оформлення спадкових прав позивача щодо майна, яке залишилось після смерті її батьків. В свою чергу, [PERSON] повідомила нотаріуса, що незважаючи на те, що вважала, що нею фактично прийнято спадщину, оскільки доглядала батьків, піклувалась про них, такі заповіли усе належне їм майно доньці, проте мала намір вчасно звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, перебувала у депресивному стані через раптову втрату обох батьків, тривалий час хворіла, що позбавило її можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Даний факт підтверджено листом приватного нотаріуса. Таким чином, протягом вказаного часу, з метою встановлення родинних відносин із спадкодавцем та підготовкою необхідних оригіналів документів для оформлення спадкових прав, вона зверталась у відповідні державні органи з відповідними запитами та заявами. В той же час, позивач продовжувала хворіти та перебувати на постійному контролі у невропатолога і ендокринолога. Враховуючи наведене вище, оскільки причини пропуску, встановленого законом строку для прийняття спадщини є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, просить позов задовольнити. Справа поступила до суду 18 квітня 2019 року. Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених вище. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Гасюк Т.Б. щодо заявлених позовних вимог зазначив наступне. Львівською міської радою жодних прав позивача не порушено. Однак, зважаючи на те, що відсутні інші спадкоємці щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] , відповідач як орган місцевого самоврядування вправі звертатись із заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому позовні вимоги заявлено саме до Львівської міської ради. Вважає, що позивачем представлено достатньо доказів для поновлення, порушених її прав та інтересів. А тому, при ухваленні рішення суду покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши в їх сукупності, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.24), [PERSON] , [INFO] , у графі «батько» вказано [PERSON] , у графі «мати» - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.30), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 28. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.31), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 26. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1279 ЦК України). Померлий [PERSON] склав заповіт 12 серпня 2002 року, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Любарським Є.В. за реєстровим № 3-1039 (а.с.33). Відповідно до вказаного заповіту спадкодавець заповів усе своє майно доньці [PERSON] . Крім цього, згідно із заповітом, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Фурман Л.А. 19.11.2010 року за реєстровим № 1390 (а.с.32), [PERSON] заповіла усе належне їй мано доньці [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Максьонової Г.В. від 07.03.2019 року № 50/01-16 (а.с.20), позивач [PERSON] в червні 2018 року зверталася у нотаріальну контору з наміром оформлення своїх спадкових прав щодо майна померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Заявнику роз`яснено перелік документів, які слід подати для отримання свідоцтва про право на спадщину. Звернуто увагу на розбіжності у написанні імені та по батькові спадкодавця [PERSON] та спадкоємця, а також на неточності у правовстановлюючих документах щодо спадкового майна. Крім цього, роз`яснено про право звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при розгляді справ про визнання додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що спадові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с.19, 19а). Складені спадкодавцями заповіти на ім`я позивача [PERSON] чинні (а.с.16, 17-18). Враховуючи відсутність заведених спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] , позивачем не подавалась заява про відмову від права на спадщину. Крім цього, приватним нотаріусом обґрунтовано відмовлено в оформленні спадкових прав позивача [PERSON] з роз`ясненням порядку вчинення відповідних дій. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З представленої суду медичної документації вбачається, що позивач дійсно з грудня 2017 по травень 2018 року зверталась у заклади охорони здоров`я, проходила відповідні медичні обстеження та лікування, що були зумовлені наявними захворюваннями, які проявились внаслідок пережитого стресу після смерті батьків протягом короткого періоду часу. Судом встановлено, що позивач не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно хворіла та проходила медичні обстеження, зокрема, про це свідчать: протокол УЗД ЛОКДЦ від 18.03.2019 року, протокол УЗД КНП «4-та міська поліклініка м.Львова» від 28.02.2019 року, висновок рентгенолога КН «4-та міська поліклініка м.Львова» від 29.01.2019 року, висновок невропатолога КНП «4-та міська поліклініка м.Львова» від 04.01.2019 року, висновки уролога Львівської обласної клінічної лікарні від 26.05.2018 року та від 05.06.2018 року, висновок УЗД Львівського обласного клінічного діагностичного центру від 19.12.2017 року. Дані складнощі із здоров`ям виникли після втрати позивачем батьків. Крім цього, суд при ухваленні рішення враховує те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, згідно складених заповітів та незалежно від часу прийняття спадщини така належить її з часу відкриття спадщини відповідно до приписів ч.4 ст.1268 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved