Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2003 року позивачу належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач в житловому будинку був прописаний 17.06.1997 року на правах сина позивачки. В жовтні 2011 року відповідач зібрав свої речі та виїхав в невідомому напрямку і по теперішній час не мешкає в житловому будинку [ADDRESS] та не повідомляє позивачу свою нову адресу. Таким чином, вирішити спір в добровільному порядку не виявляється можливим. Реєстрація відповідача в належному позивачу житловому будинку приводить до порушення прав позивача і перешкоджає їй належним чином розпоряджатися власністю. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач за даними поштового відділення відсутній за зареєстрованим місцем свого проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило, тому, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивачу дійсно належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2003 року /а.с.8-9/, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.10/. Згідно копії домової книги /а.с.11-13/ та довідки про реєстрацію місця проживання /а.с.16/ відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS], але не проживає з жовтня 2011 року по теперішній час, що підтверджується довідкою виданою головою Вознесенської сільської ради Мелітопольського району № 1731 від 10.11.2014 року /а.с. 14/. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS] але в ньому не проживає з жовтня 2011 року, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачам. Приймаючи до уваги, що відповідач без поважних на те причин не проживає в будинку, належному позивачу, а залишаючись зареєстрованим в ньому порушує права позивача як власника, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved