overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому прохає визнати [PERSON] батьком її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. А також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку ( доходу) відповідача. Як зазначила позивач у своїй позовній заяві, вона з відповідачем тривалий час проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу; в період спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO], проте відомості про батька в актовому записі про народження дитини був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач в теперішній час не бажає визнавати себе батьком дитини, у зв'язку з чим вона звернулася до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] уточнили позовні вимоги, в частині позову про визнання батьківства просять його задовольнити, наполягаючи, що відповідач є батьком дитини, в частині стягнення аліментів прохають залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] судові засідання не з?являється, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно відмітки пошти відмовляється від отримання заказної пошти. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані йому докази, вважає, що поданий позов підлягає задоволенню повністю. Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт сумісного проживання протягом тривалого часу [PERSON] та [PERSON]. Час зачаття [PERSON] - жовтень 2012 року співпадає з часом сумісного їх проживання. Так, згідно ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог цієї статті, позивач та її представник під час судового розгляду справи заявили про необхідність проведення судово-генетичної експертизи для встановлення походження дитини від відповідача [PERSON]. Крім того, оскільки відповідач ухилився від явки у судове засідання для призначення і проведення експертизи, суд за клопотанням позивача та його представника відповідно до положень ч.2 ст.146 ЦПК України, ухвалив здійснити привод відповідача у судове засідання, призначене на 27 лютого 2015 року з місця його реєстрації, проте від явки до суду у зазначений час відповідач знову ухилився. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведене, суд визнає походження дитини - [PERSON], [INFO], від відповідача [PERSON], у зв'язку з чим вважає обґрунтованими вимоги позивачки про визнання батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де вказала, що з 01.10.2013року знаходиться в трудових відносинах з відповідачем КУ «Чернігівський Центр ПМСД». Під час виконання трудових обов'язків на підставі наказу головного лікаря з 27.01.2015 року по 25.02.2015 року була направлена на курси підвищення кваліфікації та перепідготовки до КЗ « Запорізький медичний коледж» ЗОР відділення післядипломної освіти молодших спеціалістів з медичною та фармацевтичною освітою». В період проходження курсів та після них кошти відповідачем на відрядження не були виплачені у звязку з їх відсутністю. Після закінчення відрядження з відповідними відмітками позивачем уло здано до бухгалтерії відповідача, але кошти оплачені не були. В зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті коштів за відрядження у розмірі 1027,31 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позов визнано, заперечень проти його задоволення не надано та просить розглянути справу без її участі. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії трудової книжки позивач [PERSON] працює на посаді сестри медичної патронажної дорослого населення Чернігівської амбулаторії ЗПСМ з 01.10.2013р.(а.с. оборот 7). Наказом головного лікаря КЗ «Чернігівський Центр ПМСД» ЧРР позивач була відряджена на курси підвищення кваліфікації до м. Запоріжжя в період часу з 27.01.2015 року по 25.01.2015 року .Понесені позивачем [PERSON] під час відрядження витрати, виплачені КЗ «Чернігівський Центр ПМСД» ЧРР не були. Ст. 121 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку із службовим відрядженням. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно наданої довідки КЗ «Чернігівський Центр ПМСД» ЧРР № заборгованість по виплаті коштів на відрядження [PERSON] за період з 27.01.2015 року по 25.02.2015 року, не погашена, та складає 1027,31грн.. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. За ст.88 ЦПК на відповідача покладається сума судового збору, яку суд визнає в сумі 243 грн. 60 коп., так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де вказала, що знаходилась в трудових відносинах з відповідачем КЗ «Чернігівський Центр первинної медико-санітарної допомоги». Під час виконання трудових обов'язків на підставі наказу головного лікаря КЗ «Чернігівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» з 27.01.2015 року по 25.02.2015 року була направлена на курси удосконалення по циклу «Педіатрія ( м\\с педіатричних дільниць)» в м.Запоріжжя. В період проходження курсів та після них кошти відповідачем на відрядження не були виплачені у зв'язку з їх відсутністю у сумі 1009,84 грн.. В зв'язку з чим просила суд стягнути з КЗ «Чернігівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» на її користь заборгованість по сплаті добових на відрядження у розмірі 1009,84 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу без його участі ( а.с.13 ). Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює на посаді медсестри загальної практики сімейної медицини КЗ « Чернігівський Центр ПМСД». Наказом головного лікаря КЗ «Чернігівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» позивача було направлено на курси удосконалення по циклу «Педіатрія ( м\\с педіатричних дільниць)» в м.Запоріжжя в період часу з 27.01.2015 року по 25.02.2015 року. Понесені позивачем [PERSON] під час відрядження витрати, виплачені відповідачем не були. Ст. 121 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку із службовим відрядженням. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно наданої довідки КЗ «Чернігівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» № 106 від 19.03.2015 року заборгованість по сплаті коштів на відрядження за 2015рік [PERSON] складає 1009,84 грн.. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де вказала, що працює на посаді сестри медичної анестезистки, відділення анестезіології і інтенсивної терапії КУ «Чернігівська центральна районна лікарня». За наказом головного лікаря КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» з 12.05.2015 року по 10.06.2015 року була направлена на курси спеціалізації по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя. В період проходження курсів та після них кошти відповідачем на відрядження не були виплачені у звязку з їх відсутністю у сумі 900 грн.. В зв'язку з чим просила суд стягнути з КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» на її користь заборгованість по сплаті добових на відрядження у розмірі 900 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює на посаді сестри медичної анестезистки, відділення анестезіології і інтенсивної терапії КУ «Чернігівська центральна районна лікарня». Наказом головного лікаря КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» з 12.05.2015 року по 10.06.2015 року була направлена на курси спеціалізації по циклу «Анестезіологія та реаніматологія» в м.Запоріжжя. Понесені позивачем під час відрядження витрати, виплачені відповідачем не були. Ст. 121 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку із службовим відрядженням. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно наданої довідки КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» № 645 від 25.06.2015 року заборгованість по сплаті коштів на відрядження за 2015рік [PERSON] складає 900 грн.. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де вказала, що працює на посаді сестри медичної патронажу Владівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КУ «Чернігівський центр медико-санітарної допомоги» Чернігівської районної ради Запорізької області. За наказом головного лікаря КУ «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 2-в від 14.01.2014 року на період з 23.01.2014 року по 18.04.2014 року була направлена на курси спеціалізації по циклу «Сімейна медицина» в м. Запоріжжя. В період проходження курсів та після них кошти відповідачем на відрядження не були виплачені у звязку з їх відсутністю у сумі 952,77 грн. В зв'язку з чим просила суд стягнути з КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» на її користь заборгованість по сплаті добових на відрядження у розмірі 952,77 грн. Позивач [PERSON] судове засідання не зявилась, надала заяву в якій на позовних вимогах наполягала, просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працює на посаді сестри медичного патронажу Владівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КУ «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чернігівської районної ради Запорізької області. Наказом головного лікаря КУ «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» №.2-в від 14.01.2014 року на період з 23.01.2014 року по 18.04.2014 року була направлена на курси спеціалізації по циклу «Сімейна медицина» в м. Запоріжжя. В період проходження курсів та після них кошти відповідачем на відрядження не були виплачені у звязку з їх відсутністю у сумі 952,77 грн. Ст. 121 КЗпП України передбачено, що працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку із службовим відрядженням. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно наданої довідки КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» № 420 від 16.11.2015 року заборгованість по сплаті коштів на відрядження за 2014рік [PERSON] складає 952,77 грн.. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. Для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час тому доцільно оголосити резолютивну частину рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дочки. У звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2017 року (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положень ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з 02 грудня 2008 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 673, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено з 08 липня 2010 року через те, що відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, просила прізвище залишити шлюбне - «Коростєльова». Відповідач у судове засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на примирення не згодний. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 грудня 2008 року, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 08 липня 2010 року через те, що відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з 04 листопада 2006 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 741, від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено з грудня 2013 року через відсутність взаєморозуміння і поваги. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, просила прізвище залишити шлюбне - «Мала». Відповідач у судове засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на примирення не згодний. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 04 листопада 2006 року, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року через відсутність взаєморозуміння і поваги. Наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не надав, примирення сторін не відбулось. За таких обставин, суд, дослідивши обставини справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем, а також, враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, задовольняє позов. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з 10 травня 2003 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 186, від шлюбу дітей не мають. Від першого шлюбу у неї є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено через непорозуміння та сварки в сім»ї , однією з причин яких є відносини між її сином та чоловіком. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, просила присвоїти дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на примирення не згодний. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 2003 року. Від першого шлюбу у неї є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено через непорозуміння та сварки в сім»ї . Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з 13 серпня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 396, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено з січня 2014 року через несумісність характерів. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, просила прізвище залишити шлюбне - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, на примирення не згодний. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, актовий запис № 396. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року через несумісність характерів. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з 14 вересня 2007 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Золотівської міської ради Луганської області, актовий запис № 47, від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено з лютого 2013 року через постійне фізичне та моральне насилля. На примирення не згодна, просить розірвати шлюб. Позивач у судове засіданні подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, на примирення не згодна, прізвище просила залишити шлюбне «Малькова». Відповідач у судове засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2007 року, від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з лютого 2013 року через постійне фізичне та моральне насилля. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому на підставі ст. 112 СК України позов слід задовольнити. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved