Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача, просить стягнути в її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу), але в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. 02.07.2015р. шлюб між сторонами розірвано та з того часу відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Оскільки обов'язок утримувати дітей до їх повноліття покладено на обох батьків, однак відповідач від виконання такого ухиляється, мотивуючи це малою заробітною платою, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Пояснила, що син ходить в дитячий садок, відвідує гуртки, що потребує певних витрат. Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнач частково. Пояснив, що дитина дійсно проживає разом з позивачем, відповідач працює в ТзОВ «АВ метал груп», де отримує регулярний дохід, не заперечує свого обов'язку сплачувати аліменти, однак вважає, що такі слід стягувати у розмірі 25 відсотків, а не 1/3 частці від заробітку як про це просить позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1692 від 06.07.2016р. (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює підсобним робітником роздрібного складу ТзОВ «АВ метал груп» та отримує регулярний дохід, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.3), тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.183 Сімейного кодексу України слід визначити частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. При цьому, відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з Роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання спільного сина сторін, судом враховано, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має регулярний дохід, жодних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати відповідачем аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходу як про це просить позивач та необхідність стягувати такі в розмірі 25 відсотків, відповідачем суду не подано, а тому враховуючи потреби дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved