Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до Мар'їнського районного суду із позовною заявою , в якій просив суд визнати договір купівлі-продажу укладений між нею та [PERSON] - дійсним; визнати за нею власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], що складається з: житлового будинку А-1 (1957 рік будівництва) з прибудовою а1 (1979 рік будівництва) і прибудовою а' 1 (1979 рік будівництва), (загальна площа будинку - 58,4 кв.м, житлова площа - 25,2 кв.м) з господарсько-побутовими спорудами: літня кухня Б-1 (1957 рік будівництва) з тамбуром б1 (1980 рік будівництва), погріб бп (1958 рік будівництва), погріб П1 (1960 рік будівництва), сарай М1 (2001 рік будівництва), гараж З1 (2001 рік будівництва), вбиральня у1 (1970 рік будівництва) огорожа, що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 6-ю Донецькою держнотконторою від 27 березня 1998 року, р-р №3-736 та право власності на земельну ділянку площею 0,1430 гектарів (кадастровий номер 1423356200:01:001:0207), розташовану на території Старомихайлівської селищної ради за адресою: [ADDRESS], призначеної для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належала [PERSON], померлій [INFO], на підставі державного акта на право приватної власності на землю IV-№075498 виданого 24 квітня 1998 року. Від Позивача до суду надійшла заява, у якій вона вказує, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Від Відповідача надійшла заява в якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Дослідивши надані позивачами докази, матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими , що підлягають задоволенню. У той же час Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, про що свідчить заява . Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до вимог ст.1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст.1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На підставі вимог ч.ч.1,2 ст.1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла своєму синові, [PERSON], померлому [INFO]. [PERSON] був не лише спадкоємцем за заповітом, а й єдиним спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України. На підставі ст.1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, в теперішній час [PERSON] є єдиним спадкоємцем, інших немає. 10 грудня 2012 року Відповідач отримав від мене 25000 тисяч гривень про, що свідчить розписка від 10 грудня 2012 року. Однак до теперішнього часу ні нотаріального посвідчення, ані державної реєстрації договору - не відбулося. Тобто договір купівлі- продажу належним чином не оформлений до сьогодення. Відповідач пояснює неможливість оформлення права власності на розташовані за адресою: [ADDRESS], домоволодіння та земельну ділянку, внаслідок того, що після смерті бабусі, [PERSON], померлої [INFO] він не звертався, бо вважав, що достатньо заповіту на ім'я його батька. Тобто не виконання вимоги Цивільного кодексу України, що виразилося в не зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України і в теперішній час ця обставина унеможливлює оформлення договору купівлі-продажу належним чином. На підставі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно до ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. На підставі ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Аналізуючи викладене , беручи до уваги надані докази, та викладені обставини суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим, та таким , що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та надані докази, на підставі ст.ст.529,549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), ст.ст.16,1234,1235,1241,1264,1268,1297,1299 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved