Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем з лютого 2017 року, але відносини припинились з червня 2018 року. Від спільного життя у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Вона не працює, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.\~ Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на її утримання до досягнення малолітньою дитиною\~ [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 02 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справ. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 300 (а.с.2). Як вбачається з матеріалів справи дитина проживає разом з матір`ю позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім?ї № 3 від 23.05.2019 р. (а.с.6). Згідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи зазначене, та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини матері його дитини не надає, він є працездатною особою, на теперішній час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, слід стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною трьохрічного віку. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial