Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття та на її утримання в розмірі 1/2 частини заробітку до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, зазначивши, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та її утримання не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання позивач не з'явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. 10 вересня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що мається актовий запис №748 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини. Згідно довідки голови квартального комітету № 39 від 15 липня 2015 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на їх утримання. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року і до досягнення ними повноліття. Крім того, згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Однак, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 20 липня 2015 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO].

Outcome: partial