Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] їх частки із спільної сумісної власності в розмірі 1/3 частини кожному квартири [ADDRESS], визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Згідно заповіту від 09.08.2008 року, померлий заповідав належну йому частку спірної квартири відповідачу [PERSON], а інше майно - позивачу. 24.01.2013 року була відкрита спадкова справа після смерті її батька, [PERSON] написала заяву про відмову від спадкування на користь позивача, але отримати свідоцтво про право на спадщину не надається можливим,оскільки у правовстановлюючих документах на спірну квартиру не визначені частки співвласників. Позивач у судове засідання не з'явилась, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору міни квартири від 22.03.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Куляс Н.В., квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку 04.08.2012 року [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 776. Як вбачається з заповіту від 09.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 10971 [PERSON] заповідав [PERSON] належну йому частку квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON], все інше майно, яке буде наладити йому на час смерті і на що він буде матиме право за законом заповідав [PERSON] Згідно вимог ч. 1,2,5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно вимог ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до вимог ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з вимог ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно вимог ст. 370 ЦК України мпіввласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадок виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та реєстрацію шлюбу, таким чином вона є спадкоємцем першої черги. Як вбачається з заяви відповідача [PERSON] від 12.01.2013 року остання відмовилась від прийняття спадщини за заповітом [PERSON] на користь другого спадкоємця за заповітом - [PERSON] Таким чином, дослідивши матеріали справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити повністю.

Outcome: approved