Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом, посилаючись на те, що вона, з 2004р. до 17.12.2013р. працювала у ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора 2 категорії. Однак, в день звільнення відповідачем не проведений розрахунок з позивачем, у зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі становить 33999,78грн. Так як у добровільному порядку вищевказана сума заборгованості по заробітній платі їй не виплачена, що порушує її конституційні права на працю та отримання достойної винагороди за неї, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, яка станом на 01.07.2014р. становить 33999,78грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000грн. В судове засідання позивач не з'явилась, однак на адресу суду надіслала заяву, якою відмовилась від виплати їй моральної шкоди та просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, якою позовні вимоги визнав лише в частині стягнення заборгованості по заробітній платі; розгляд справи просив провести у його відсутність. З досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01.11.2004р. до 17.12.2013р. працювала в ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера - конструктора 2 категорії, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці. 17.12.2013р. позивача, на підставі її заяви від 17.12.2013р., звільнено у зв'язку із виходом на пенсію. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. В силу ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене, а також несвоєчасне проведення відповідачем виплати заборгованості по заробітній платі у розмірі 33999,78грн., що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 340 грн.

Outcome: partial