Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] до [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,12 га, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.02.2014 року протокольно, за згодою позивача, ухвалено розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: 04.03.1982 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що встановлено судом зі змісту свідоцтва серії [NUMBER] про укладення шлюбу, виданого 04.03.1982 року Овручським райвідділом ЗАГС Житомирської області. Вказаний шлюб 06.05.2010 року розірвано, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 06.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції, актовий запис № 86. Рішенням СТК Птахофабрики «Чорноморська» від 22.07.1991 року № 11 вирішено продати [PERSON] житловий будинок як постраждалому від Чорнобильської катастрофи. 06.05.1993 року за птахофабрикою «Чорноморська» рішенням виконавчого комітету Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] 10.11.1993 року на ім'я [PERSON] виконавчим комітетом Комінтернівської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 10.11.1993 року № 32, видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], і право власності зареєстровано в Комінтернівському БТІ за № 13-18-18 від 10.12.1993 року. Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. В силу положення ст. 16 Закону України «Про власність» майно нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюбу та сім'ю України. Таким чином, житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,12 га, за адресою: [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки був придбаний на ім'я чоловіка- [PERSON] під час шлюбу з позивачкою. Отже, спільною сумісною власністю подружжя стає майно, нажите подружжям під час шлюбу, незалежно від того, ким воно придбане: одним з подружжя чи в результаті їх сумісних дій. Наявності яких-небудь доказів попередньої узгодженості таких дій з іншим з подружжя не потрібно. Таким чином, є всі підстави для задоволення позову. Оскільки сторони є потерпілими від Чорнобильської катастрофи ІІ ступеня, в силу Закону України «Про судовий збір», вони звільнені від його оплати, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved