Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 72,80 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м., підсобною площею 30,40 кв.м., сараїв літ. - Б, Д, Е, Р, Т, Е1, З, Л, вбиральні літ. - М, У, літньої кухні літ. - Г, огорожі 1-3, споруди 4,5. За час життя [PERSON] не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є позивач - донька спадкодавця та відповідач [PERSON] - дружина спадкодавця. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти прийняття спадщини у вигляді 2/3 частин вищезазначеного нерухомого майна за позивачем. Інша 1/3 частина зазначеного вище житлового будинку належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] . Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 серпня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача, адвокат - Златі Н.С. надала заяву відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяви про визнання позову в якій також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 72,80 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м., підсобною площею 30,40 кв.м., сараїв літ. - Б, Д, Е, Р, Т, Е1, З, Л, вбиральні літ. - М, У, літньої кухні літ. - Г, огорожі 1-3, споруди 4,5. За час життя [PERSON] не залишив заповідального розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є позивач - донька спадкодавця та відповідач [PERSON] - дружина спадкодавця. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідач [PERSON] не заперечує проти прийняття спадщини у вигляді 2/3 частин вищезазначеного нерухомого майна за позивачем. Інша 1/3 частина зазначеного вище житлового будинку належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] . Будинок фактично поділений на дві квартири, в одній з котрих проживає позивач. Крім того, в домоволодінні є господарські будівлі та споруди, які також фактично поділені між позивачем та відповідачем [PERSON] , а саме, в користуванні позивача знаходяться: житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м., підсобною площею 19,80 кв.м., вбиральні літ. - М, літньої кухні літ. - Г, сараю літ. - Р, Т, тамбуру літ. - а, огорожі 1,3, споруди 4. У фактичному користуванні відповідача знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 30,60 к.в.м., житловою площею 20,00 кв.м., підсобною площею 10,60 кв.м., веранди літ. - а, а1, тамбур літ. - а3, тамбур літ. - а4, прибудова літ. - а2, підвал літ. - а5, сараї літ. - Е, Е1, Л, Д, вбиральні літ. - У, огорожі 2, споруда 5. Таким чином, позивач та відповідач [PERSON] фактично провели поділ спільної часткової власності та встановили порядок користування житловим будинком, надвірними спорудами та господарськими будівлями. Рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 16 від 27 січня 2010 року, було присвоєно частині будинку яким користується відповідач [PERSON] поштову адресу: [ADDRESS] , частині будинку яким користувався спадкодавець, присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 20 серпня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, що передбачає ст. 361 ЦК України. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації, що встановлено ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України. У підтвердження позовних вимог, представник позивача надала суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлого [PERSON] ; документи, що підтверджують звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved