Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2006 року Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того зазначає, що останні сім років сторони спільно не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, відповідач з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона звернулася до суду з зазначеним позовом. Відповідач офіційно не працевлаштований, працює без укладення трудового договору, інших неповнолітніх дітей або осіб, які б перебували на його отриманні відповідач не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 листопада 2017 року провадження по справі відкрито. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 березня 2006 року Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №04 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №028971 від 04 березня 2006 року). На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №137603, видане Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №46), батьком дитини записаний відповідач по справі. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Васищеве, вул..Слобідська, буд.41, що підтверджується актом депутата Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 09 листопада 2017 року та знаходяться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини поданий до суду 10 листопада 2017 року. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки від 09 листопада 2017 року з місця роботи позивача вбачається, що за період з листопада 2016 року по листопад 2017 року остання отримала дохід на загальну суму 37167,68 гривень. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідачем не надано. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, а також з урахуванням того, що позивачем не доведена матеріальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1800 гривень щомісячно, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial