Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів посилаючись на те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу. Додатково пояснила, що позивач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює , а також має додаткові доходи. Щодо знаходження на утримання відповідача його матері заперечувала. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково та пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини. Просила суд врахувати, що на утриманні відповідача також знаходиться його малолітня дочка, 2013 року народження, дружина, яка перебуває у декретній відпустці та мати, яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Просила задовольнити позовні вимоги частково. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина , [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1089 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідач [PERSON] працює, має щомісячний регулярний дохід, а тому відповідно до ст. 183 СК України можливо визначити розмір аліментів у частці від його заробітку ( доходу). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182 ЦПК України, а саме знаходження на утриманні відповідача малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та дружини [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Судом не можуть бути прийняті заперечення представника відповідача в частині матеріального утримання відповідачем його матері [PERSON], оскільки як встановлено в судовому засіданні , [PERSON] є особою пенсійного віку та відповідно отримує пенсію. З врахуванням доказів , які надані сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial