Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, а також аліментів на своє утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. В обгрунтування позову посилалась на те, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпусці по догляду за сином до досягнення трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання її та дітей не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача не визнав, вказуючи на те що має зобов»язання по сплаті кредиту, та невзмозі надавати допомогу позивачу, окрім того колишня дружина проживає в іншій родині. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.07.2015 року розірвано. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 08.11.2011р.н., які проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає у [INFO], офіційно працевлаштований, отримує середній заробіток у розмірі 1708,39грн. Позивач не працює. Відповідач дітей та колишню дружину не утримує Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що обов'язок щодо необхідності утримання відповідачем дружини до досягнення спільною дитиною трирічного віку визначений законодавчо незалежно зокрема від місця її мешкання; відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходженні на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу на неповнолітніх дітей, та на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, що загалом не перевищуватиме 1/2 частини його доходу, а відтак 50 % його заробітної плати і то лише до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, необхідність сплати кредиту, який після розірвання шлюбу використовується відповідачем на власні потреби не звільняє останнього від обов»язку сплати аліментів на дітей та дружину. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial