Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним цивільним позовом, посилаючись на те, що 18.07.2014 р. об 11.00 год. вона знаходилася біля будинку [ADDRESS] разом зі знайомою [PERSON] Повз них проходив [PERSON] разом зі своєю собакою овчаркою без намордника. [PERSON] звернувся до [PERSON], і в цей час його собака стрибнула на позивачку і спричинила їй тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 326-КП/14 від 25 липня 2014 року у позивачки мали місце сім саден на фоні синця на передній поверхні живота, що утворилися від ударно-ковзкої дії тупих твердих предметів, можливо у строк і за обставин, вказаних слідчим у постанові про призначення експертизи, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. 19 серпня 2014 року постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області [PERSON] був визнаний винним у здійснення правопорушення по ст. 154 ч. 2 КУпАП. На підставі вищенаведеного, позивачка змушена була звернутися до суду з цивільним позовом і просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яку вона оцінили в розмірі 2 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 316,84 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, доказів про поважність причини неявки у судове засідання не надав, заперечень на позов також ніяких не надав. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Постановою слідчого СВ Куп'янського МВ ГУМВСУ в Харківській області кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014220370001289 від 25.07.2014 р. від 25.07.20014 р. було закрите у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також постановлено виділити матеріали з кримінального провадження для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП. (а.с. 4) Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19.08.2014 року [PERSON] був визнаний винним у здійсненні правопорушення по ст. 154 ч. 2 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 51 грн. (а.с. 5-6). Вказаними постановами встановлено, що 18.07.2014 року об 11.00 год. за адресою [ADDRESS], [PERSON], гуляв зі своєю собакою овчаркою без намордника та тварина спричинила тілесні ушкодження [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6, від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається з постанови Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 19.08.2014 р. [PERSON] у судовому засіданні підтвердив викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, вказав, що дійсно вигулював свою собаку без намордника. Згідно розписки, яка знаходиться в матеріалах про адміністративне правопорушення, у власності [PERSON] була в наявності собака - овчарка європейська віком 9 років. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 326-КП/14 від 25 липня 2014 року у [PERSON] мали місце сім саден на фоні синця на передній поверхні живота, що утворилися від ударно-ковзкої дії тупих твердих предметів, можливо у строк і за обставин, вказаних слідчим у постанові про призначення експертизи, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 3) Таким чином, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати суму матеріальної шкоди, яку понесла позивачка на лікування в розмірі 316,84 грн., що підтверджується документально. Відповідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, оскільки вина є підставою для відшкодування, інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. при вирішенні питанні про відшкодування моральної шкоди також враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що внаслідок нападу собаки [PERSON] позивачці був спричинений фізичний біль і страждання у зв'язку із ушкодженням здоров'я, вона змушена була проходити лікування та медичні обстеження, крім того позивачка перенесла душевне потрясіння та пережила стрес під час нападу тварини, а тому із урахуванням характеру та ступеню тяжкості спричинених позивачці тілесних ушкоджень - легкої тяжкості, враховуючи майновий стан відповідача, який є пенсіонером, суд виходячи із засад розумності, виваженості, та справедливості, оцінює спричинену позивачці моральну шкоду у 1 000 гривень, оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Outcome: approved