overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з вимогою визнати фіктивним розірвання шлюбу від 25.02.1999р. між [PERSON] та [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач є донькою подружжя [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1979р. по 25.09.1999р.. 05.02.2013р. помер батько позивача [PERSON]. З часу реєстрації шлюбу до його розірвання та смерті батька, батькі позивача проживали єдиною сім,єю та вели спільне господарство. Крім того даний факт щодо встановлення проживання однією сім,єю її батьків без реєстрації шлюбу встановлений рішенням Бериславського районного суду від 10.08.2015р. та в ході розгляду даної справи позивачу стало відомо про розірвання шлюбу між батьками. А за таких обставин на підставі ст. 108 СК України шлюб розірваний між чсупругами [PERSON] підлягає визнанню, як фіктивним. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених у позові Відповідач її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не запречували щодо визнання фіктивним розірвання шлюбу від 25.02.1999р. між [PERSON] та [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши іх в сукупності прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23.09.1979р. по 25.09.1999р. знаходились у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON] / [PERSON]/ В.О., що підтверджується наданими суду свідоцтвами. Згідно рішення Бериславського районного суду від 10.08.2015р. встановлено факт проживання однією сім,єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2000р. по день смерті останнього 05.02.2013р.. Статею 108 СК України визначено, якщо розірвання шлюбу, здійснено відповідно до положень ст. 106 цього Кодексу, а це судом встановлено відповідно до надано свідоцтва про укладення шлюбу, може бути визнане судом фіктивним якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім,єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. Даний факт встановлений вищенаведеним рішенням Бериславського районно суду від 10.08.2015р.. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні обставини, які викладені в позовній заяві визнані сторонами, а тому суд вважає, що вони не підлягають доказуванню та визнаються судом як загальновідомими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, зазначила, що 23 липня 2009 року у виконкомі Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 20. Від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки сімейне життя не склалося. Постійні сварки та скандали призвели до втрати почуттів та взаємного відчуження. Разом не проживають з січня 2014 року. Позивач на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком та має намір в найближчий час виїхати за кордон. Дитину просить залишити на утриманні батька. На примирення не згідна. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує повністю. Дитину просить залишити з батьком, згода при цьому досягнута. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, просить дитину залишити на його вихованні, оскільки позивачка виїжджає за кордон. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2009 року у виконкомі Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 20. Від шлюбу народилася донька [PERSON] 31.10.2010 року. Через постійні сварки та суперечки подружжя припинили стосунки в січня 2014 року. Позивач перебуває у фактичних стосунках з іншим чоловіком. Подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідно до ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Щодо проживання неповнолітньої дитини з батьком, суд вважає, що ця вимога може бути задоволена, оскільки між сторонами досягнута домовленість, що підтверджується заявою позивача [PERSON], справжність підпису якої засвідчено секретарем виконавчого комітету Великокучурівської сільської ради та встановлено особу, яка підписала дану заяву. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS], що належить померлому [INFO] її чоловіку [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач як спадкоємец за законом має право спадкувати майно померлого чоловіка [PERSON] як єдиний спадкоємец. Однак нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене житло за померлим у зв,язку з чим вона вимушена звернутися до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представники сільської ради, реєстраційної служби в судове засідання не з,явилися, суду надані заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданаго Одрадокам,янською сільською радою, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження позивач є дружиною померлого чоловіка [PERSON]. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 25.01.1992р. виданого на підставі рішення виконкому Одрадокакм,янської сільської ради за №2 від 25.01.1992р. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що також підтверджується технічним паспортом на будинок, що знаходиться у власності гр. [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за позивачем право власності на спадкове майно за законом на будинок [ADDRESS], що належить померлому [PERSON], як дружини померлого чоловіка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про визнання за нею права власності на будинок [ADDRESS], що належить померлому [INFO] її чоловіку [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач як спадкоємец за законом має право спадкувати майно померлого чоловіка [PERSON] як єдиний спадкоємец. Однак нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене житло за померлим у зв,язку з чим вона вимушена звернутися до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представники сільської ради, реєстраційної служби в судове засідання не з,явилися, суду надані заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданаго Львівською сільською радою, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження позивач є дружиною померлого чоловіка [PERSON] Згідно договору дарування, посвідченого секретарем Львівської сільської ради від 19.07.1988р. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що також підтверджується технічним паспортом на будинок, що знаходиться у власності гр. [PERSON] . Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за позивачем право власності на спадкове майно за законом на будинок [ADDRESS], що належить померлому [PERSON], як дружини померлого чоловіка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про визнання за нею права власності на квартиру № 3, розташовану будинок № 71 по вул. Одеській м. Берислав Херсонської області, що належить померлій 06.04.2013 року її матері [PERSON]. Дане мотивовано тим, що позивач як спадкоємец за законом має право спадкувати майно померлої матері [PERSON] як єдиний спадкоємец. Однак нотаріальною конторою їй було відмовлено в оформлені документів на прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у зв’язку з відсутністю реєстрації права власності на зазначене житло за померлою у зв,язку з чим вона вимушена звернутися до суду про визнання за нею право власності на спадкове майно після померлої 06.04.2013р. року матері [PERSON]. Позивач мець І.А. її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. Представник міської ради в судовому засіданні позов визнав в повному об,ємі. Представник реєстраційної служби в судове засідання не з,явився, суду надана заява з проханням розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданаго Бериславським РАЦ, [PERSON] померла 06.04.2013р.. Згідно свідоцтва про народження позивач є дочкою померлої матоері [PERSON] та дівоче призвіще якої [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу змінене на [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро приватизації житла від 27.08.1996р. [PERSON] є власником квартири № 3, розташованої в будинку № 71 по вул. Одеській м. Берислав Херсонської області, що також підтверджується технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності гр. [PERSON]. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що існує достатньо підстав для визнання за позивачем право власності на спадкове майно за законом на квартиру № 3, розташовану в будинку № 71 по вул. Одеській м. Берислав Херсонської області, що належить померлій [PERSON], як дочки померлої матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги і суду показала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 р. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 17 січня 2015 року у звязку з тим, що відповідач не став приймати участі в утриманні дітей, Краматорським міським судом Донецької області вирішено питання щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій формі на утримання дітей, а тому, сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем з покладенням на нього понесених судових витрат. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином судовими повістками. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини стали неможливими. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 20.06.2008 року одружені, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №131007, виданого виконкомом Самійлівською сільською радою Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 3 від 20.06.2008 року. Мають 3-х спільних дітей 2007, 2010, 2011 р.р. народження. Сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їх дитини, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги і суду показала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.04.1982 року. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2016 року сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем з покладенням на нього понесених судових витрат. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини стали неможливими. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 06.04.1982 року одружені. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2016 року сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги і суду показала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2012 р. Мають спільну малолітню дитину- дочку, [INFO]. З грудня 2014 року сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Мешкають окремо. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем з покладенням на нього понесених судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини стали неможливими. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 06.07.2012 року одружені. Мають малолітню дочку 2012 року народження. З грудня 2014 року сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їх дитини, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх дитини [PERSON], [INFO] за позивачем, як матір,ю дитини. Дане мотивовано тим, що 22.01.2011р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб від якого у них родилась дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалося з відповідачем через відсутність взаємного розуміння, постійних сварок та застосування фізичної сили, що призвело до розриву подружніх відносин. Після розриву подружніх відносин сторони стали проживати окремо, дитина залишилась з матір,ю і знаходиться на повному її піклуванні, а тому позивач вважає, що місце проживання дитини повинно бути визначено за нею. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові. При цьому позивач заявила, що підставами для розірвання шлюбу стала неможливість сумісного проживать з відповідачем, який постійно вчиняв сварки при цьому застосовуючи до неї фізичну силу. Фактичні подружні відносини між ними припинені з листопада 2013р. примирення не можливе. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заявивши, що місце проживання повинно бути визначене за позивачем, як матір,ю малолітньої дитини і що дане відповідає інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з,явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений про що свідчить дане оголошення в газету « Надніпрянська Правджа» № 42 від 30.05.2014р.. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в шлюб 22.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про народження від шлюбу у них родилась дитина [PERSON], [INFO]. На протязі тривалого часу сторони разом не проживають, припинили шлюбні стосунки з листопада 2013р., кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть. Сім'я розпалась, шлюб існує формально, тому шлюб підлягає розірванню, примирення і збереження сім,ї не можливе. Також зважаючи на те, що після розірвання шлюбних відносин дитина стала проживати з матір,ю та зважаючи на вік дитини суд прийшов до переконання, що місце проживання дитини повинне бути визначене за матір,ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд до відповідача про розірвання шлюбу, який обгрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.03.1986 р. Мають спільну дочку [INFO]. В теперішній час сімейні стосунки між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного. Відновлення сімейних відносин позивач вважає неможливим, просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження родини стали неможливими. Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони з 15.03.1986 року одружені. Мають дочку, [INFO]. В теперішній час сімейні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги заходи, вжиті судом для примирення сторін, вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20

Outcome: approved