Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликалась на те, що її дочка [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який було розірвано. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. 07.05.2014р. Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення, яким відповідачів позбавлено батьківських прав через ухиляння від своїх обов'язків по вихованню дитини. Неодноразові її намагання звернути увагу батьків на необхідність та обов'язок їх участі, в тому числі матеріальної, в піклуванні за дитиною та її утриманні залишились безрезультатними. Тому просила стягувати з відповідачів в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) кожного з відповідачів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності, позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав, просив справу слухати у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи думку позивача та відповідача [PERSON], яка викладена в їх письмових заявах, суд розглянув справу за відсутності [PERSON] на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Судом встановлено, що батьків [PERSON], [INFO], - [PERSON] та [PERSON] рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.05.2014р. позбавлено батьківських прав (а.с.30-33). Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 407 від 12.08.2014р. (а.с.29) неповнолітньому [PERSON] [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а опікуном призначено позивача - [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: 1) на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; 2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; 3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника, а згідно з ч. 2 цієї статі, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В той же час особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини - ч. 2 ст. 166 СК України. Так, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини; стан здоров'я і матеріальне становище платників аліментів; відсутність у платників аліментів інших осіб на утриманні; а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Крім цього, відповідач [PERSON] в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю (а.с.34). Відповідач [PERSON] будь-яких доказів на спростування наведених позивачем у позовній заяві обставин не подала. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити повністю та стягувати щомісячно з відповідачів аліменти в користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, починаючи з 15.07.2014р. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved