Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради та просила суд встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю та визнати за нею право власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказує, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,30 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 036066, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 23.12.2003 р. 11.08.2016 р. [PERSON] , при житті склала заповіт на ім`я позивача, в якому заповідала їй вищевказану земельну ділянку. Позивач, відповідно до ст. 1233 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняла шляхом подачі у встановлений законом строк заяви, щодо прийняття спадщини, за якою нотаріусом була відкрита спадкова справа № 02к/2020 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті спадкодавця стало відомо, що нема державного акту на право приватної власності на землю, а саме оригінал документа - відсутній. Відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку - державного акту на право приватної власності на землю та відсутність належної державної реєстрації земельної ділянки у встановленому порядку унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав. В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: - встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,30 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 036066, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 23.12.2003 р. - [PERSON] , померлій [INFO] - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,30 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 036066, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 23.12.2003 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 569, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно заповіту від 11.08.2016 р. [PERSON] заповідала земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036066,[PERSON] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036066, виданого 23.12.2003 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2003 р. № 717, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,30 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 66485848 від 18.09.2021 р. сформованої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON] , 17.01.2020 р. Теплодарською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 65364889 та номером у нотаріуса 02к/2020. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради загальною площею 2,30 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД № 036066, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 23.12.2003 р. - [PERSON] , померлій [INFO] та задовольняє відповідні вимоги. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] , суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved