Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до Кременчуцької міської ради про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу. Зазначену квартиру позивач успадкувала за заповітом, однак разом із квартирою успадкувала обтяження - заборону її відчуження. Оскільки зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири були повністю виконані, позивач просила суд зняти заборону на вказане нерухоме майно, як таку, що порушує її право власності на вказане нерухоме майно. Позивач до суду не з'явилась, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без її участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Кременчуцької міської ради та третіх осіб - Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області до суду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора повідомила у листі, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за заповітом, після смерті матері [PERSON], успадкувала квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області 13.07.1991 за № 1-2609. Право власності на неї було зареєстровано 13.07.1991 в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації і записано у реєстрову книгу № 60 за реєстраційним № 8849. На квартиру 17.02.2005 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою було накладено обтяження на підставі договору купівлі-продажу цієї квартири, укладеного 13.07.1991 між виконкомом Кременчуцької міської ради народних депутатів та [PERSON] (спадкодавцем). Згідно з умовами договору [PERSON] сплатила половину вартості квартири, а решту вартості зобов'язувалась сплатити в розстрочку, однак погасила достроково. Станом на 04.01.1992 вона погасила всю суму заборгованості за квартиру перед виконкомом Кременчуцької міської ради народних депутатів, про що свідчать надані позивачем копії квитанцій. Листом від 04.06.2015 № Ш-27-06/330 Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради підтвердило сплату всієї суми коштів за придбану [PERSON] спірну квартиру та повідомило, що не мають буд-яких претензій по виконанню договору купівлі-продажу. На даний час вказана квартира знаходиться у власності позивача, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.05.2015. Позивач не може розпорядитися цією квартирою (продати тощо), а тому просить припинити заборону накладену на вказане нерухоме майно. Судом встановлено відсутність боргового зобов'язання спадкодавця [PERSON] та позивача за вищевказаним договором купівлі-продажу квартири перед відповідачем. Однак, відповідач не звернувся в порядку, передбаченому на момент реєстрації обтяження пп.2.1 п. 2 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 31/5 від 09.06.1999, в редакції від 18.08.2004, із заявою до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про вилучення обтяження (заборони) на спірну квартиру, що призвело до порушення на цей час прав позивача щодо користування та розпорядження власним нерухомим майном. Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Одним із документів передбачених цим законом, яке реєстраційна служба приймає до реєстрації, є судове рішення про припинення обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності передбачений ст. 317 ЦК України, де зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд приходить до висновку, що вищевказане обтяження на цей час є безпідставним, порушує права позивача, як власника нерухомого майна щодо розпорядження ним на власний розсуд. Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Ураховуючи вказані обставини та досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність, для відновлення порушених прав позивача, припинити обтяження (заборону на нерухоме майно) зареєстроване Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 17.02.2005, номер запису про обтяження - 9662550. В частині щодо зобов'язання Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області внести запис про припинення обтяження суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено порушення Реєстраційною службою Кременчуцького МУЮ його прав. Служба не є відповідачем у даній справі, а залучена у якості третьої особи. Тому відсутні підстави для зобов'язання її вчиняти певні дії. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial