Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що вона є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі та батьком малолітнього [PERSON]- [PERSON], позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їхньою спільною заявою, поданою до органу реєстрації, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у свідоцтві про народження. [PERSON] звернулась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а син проживає разом із позивачем. [PERSON] дав усну обіцянку [PERSON], що він зобов'язується сплачувати аліменти на сина [PERSON], але до дня подачі позовної заяви не виконує своєї обіцянки. Позивач не має фізичної змоги повноцінно, без участі батька, утримувати сина [PERSON] Позивач працює на некваліфікованій роботі та має місячний дохід близько 600 грн. та незначну матеріальну допомогу матері, яка є інвалідом 3 групи, чого не достатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання малолітнього сина. Тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 ( одна тисяча) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву вхід. № 5848 від 17 жовтня 2016 року в якій просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи. Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки самостійне утримання дитини ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Беззаперечно доведено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 31 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві (а.с.9)). Із нотаріально посвідченої заяви серії [NUMBER] та зі згоди про реєстрацію місця проживання дитини встановлено, що [PERSON] надав згоду на реєстрацію його сина [PERSON], [INFO], за місцем проживання його матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( копія заяви за № 3188 від 18 листопада 2014 року (а.с.4, 8)). З довідки Ямпільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 21 листопада 2014 року за № 1503 встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований разом із матір'ю [PERSON], за адресою [ADDRESS] (а.с.10)). Обставин, які б доводили необхідність звільнення [PERSON] від обов'язків утримувати дитину судом не встановлено. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 183СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Враховуючи ту обставину, що відповідач являється батьком: [PERSON], [INFO] і не надає належної матеріальної допомоги на його утримання, тому суд має підстави задоволити заявлені позовні вимоги. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, достовірних доказів про майновий стан, а також про заробіток відповідача суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину. З таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, до його повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 22 липня 2016 року за вхід. №4137, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 22 липня 2016 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved