Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом і просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користуватися житловим будинком з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідач більше року не проживає в даному житловому будинку та виїхав до міста Біла Церква Київської області. Про відсутність відповідача за місцем реєстрації свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї № 279, складеним 09.08.2018 року представником виконавчого комітету таращанської міської ради Київської області (депутатом міської ради - Лютим В.В., посвідченої секретарем міської ради - Щербатюк Ю.Г.) Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач не бажає та не має можливості. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Таращанської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суджу заяву про розгляд справи у їх відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 20217255. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач в справі, [PERSON], який являється онуком позивача та не проживає в даному житловому будинку та ним не користується, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.08.2018 року, складеного депутатом Таращанської міської ради Лютим В.В. Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частина 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначає чіткий перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, але у зв'язку з тим, що відповідачі відмовляються виписатися добровільно, єдиною підставою для зняття з реєстрації місця проживання може виступити остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позивач є власником будинку, відповідач більше року в ньому не проживає та ним не користується, крім того, не сплачує комунальні платежі та не несе витрат по обслуговуванню зазначеного будинку, вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку неможливо і вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженя своїм майном, де перешкодою є постійне проживання в будинку особи, яка не має будь-яких на те прав. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач не проживає у вищевказаному жилому приміщенні більше року, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним. Згідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved