Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, після зміни предмету позову та зменшення вимог (а.с. 39-41) просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] - залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 487,20 грн. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 24.07.2001 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Починаючи з вересня 2015 року у сторін виникали сварки при побутових та особистих відносинах. До 03.01.2016 року подружжя проживало в одній квартирі, в різних кімнатах, проте 03.01.2016 року відповідач забрав без відома позивача дитину та переїхав проживати до своєї матері. Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнені вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в заяві, при цьому позивачка пояснила, що з вересня 2015 року вона з чоловіком проживали в різних кімнатах, а з 03.01.2016 року - за різними адресами. Вважає, що причиною розлучення, є те, що відповідач не може контролювати свої емоції, що призвело до погіршення взаємовідносин, збереження шлюбу є неможливим, заперечила надання строку для примирення. Відповідач та його представник в суді проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечували, разом з тим заперечили підстави позову. Відповідач зазначив, що дійсно з вересня 2015 року вони не підтримують шлюбні стосунки, а з 03.01.2016 року проживають окремо, оскільки він переїхав з дитиною до своєї матері. Вважає причиною розпаду сім'ї зловживання позивачкою спиртними напоями. Просив шлюб розірвати та не надавати строк для збереження шлюбу, оскільки це неможливо. Суд, заслухавши думку позивачки, її представника, відповідача, його представника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2001 року між сторонами укладено шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 826. (а.с.10) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 11) Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у сторін не склалось, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб підлягає розірванню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачка виявила бажання надалі іменуватись шлюбним прізвищем, суд вважає можливим після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] - залишити без змін. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 487,20 грн. ( а.с. 2) На підставі викладеного та

Outcome: approved