Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 28.05.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають троє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] .. Вказує, що на протязі останнього року спільного життя, їй стало відомо, що у відповідача з`явилася інша жінка, після чого спільне життя стало нестерпним, тому вони розійшлись. З відповідачем спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Можливості зберегти сім`ї не має, у зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2005 року. Від шлюбу мають троє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] .. Суд вважає, що вищевикладене дає правові підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, що в свою чергу має істотне значення. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 908 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved