Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача у якому зазначила, що вона з 03.09.2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON] Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 18.10.2010 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Вважає, що відповідач повинен надавати їй на її утримання матеріальну допомогу, оскільки вона є інвалідом першої групи безстроково, вказану інвалідність вона здобула протягом року від дня розірвання шлюбу із відповідачем. При цьому відповідач маючи можливість надавати їй матеріальну допомогу, її не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Через такі обставини, суд вважає, що при наявних у справі матеріалах, зі згоди позивача можливо розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 385. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 18.10.2010 року шлюб сторін було розірвано. Рішення суду набрало законної чинності 28.10.2014 року, тобто з цього часу шлюб сторін припинений. Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ № 063203 позивачу встановлено з 05.10.2011 року першу групу інвалідності безстроково. Таким чином, судом встановлено, що позивач стала непрацездатною протягом року від дня розірвання шлюбу із відповідачем, у зв'язку із чим, відповідно до ст. 76 СК України має право на отримання від відповідача матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання позивача не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 28.01.2014 року. З огляду на ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі ст.ст. 75-76, 114 СК України та

Outcome: approved