Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Вищевказана квартира на права спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( в рівних долях). [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з ј частини спірної квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Позивач є спадкоємцем першої черги. Крім неї ще спадкоємцем І черги є відповідач по справі - брат позивача. 06 вересня 2014 року вона звернулась до державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру. Відповідач після смерті матері прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину. Оригінал правовстановлюючого документа на квартиру знаходиться у відповідача. Відповідач відмовляється надати оригінали правовстановлюючих документів для оформлення спадкових прав позивача, що стало підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач чинить позивачу перешкоди у оформленні її спадкових прав після смерті матері. З цих підстав просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] А також визнати за нею право власності на 1/12 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа - Одинадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, направила на адресу суду листа, згідно якого просила розглянути справу за відсутності їх представника та прийняти рішення на підставі вимог чинного законодавства. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданим 15.08.1995 року Державним комунальним Управлінням житлового господарства Мінського району м.Києва на підставі розпорядження № 194 від 15.08.1995 року та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації 05.09.1995 року за реєстровим №1093, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). В держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформація щодо державної реєстрації права власності сторін на зазнапяену квартиру відсутня. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з ј частки в квартирі [ADDRESS] . Статтею 1270 ЦК України визначений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. 06 вересня 2014 року позивач звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири. Відповідач по справі - брат позивача [PERSON] після смерті матері прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В., №6335/02-31 від 06.09.2014 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, [ADDRESS] , після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставами для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугувала відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказану квартиру. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідач правовстановлюючих документів на спірну квартиру позивачу не надає, що унеможливлює оформлення ним спадкових прав. Такі дії суд розцінює як вчинення відповідачем дій, які вказую на оспорення відповідачем права власності позивача на спірне майно та вважає правильним здійснити захист цього права шляхом визнання в судовому порядку за позивачем права власності на частку у спірному майні в порядку спадкування за законом. Визначаючи розмір частки, що належала померлій [PERSON] право на спадкування якої має позивач, суд виходить з наступного. Як зазначалось вище, спірна квартира належала на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях). Тобто частка кожного із співвласників у спірній квартирі становила 1/4 її частину. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Після смерті матері відкрилась спадщина на ј частину спірної квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями І черги є позивач та відповідач по справі. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріали спадкової справи №781/08 заведеної до майна [PERSON] не містять заяв його спадкоємців про відмову від спадщини, а тому вони вважаються такими, що фактично її прийняли. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданим 15.08.1995 року Державним комунальним Управлінням житлового господарства Мінського району м.Києва на підставі розпорядження № 194 від 15.08.1995 року та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації 05.09.1995 року за реєстровим №1093 позивач є власником ј частини квартири [ADDRESS] . [PERSON] - мати позивача також була власником ј частини вищевказаної квартири. Позивач є спадкоємицею 1/3 частки спадкового майна померлої матері [PERSON] . Таким чином, позивач - [PERSON] прийняла в спадщину 1/12 частину квартири. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved