Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона з 05 вересня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Станом на сьогодні син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. З огляду на наведене позивач просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що 22.06.2021 рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу ними було досягнуто згоди щодо утримання сина, зокрема вихідні дні відповідач проводить разом із сином, оскільки позивач перебуває на роботі, несе витрати на харчування, житло, одяг, розваги та медичне обслуговування. Крім того, вказує, що твердження про отримання ним зробітної плати у розмірі 25\~000 грн. щомісячно є надуманим самою позивачкою та спростовується довідкою за місцем його роботи. Посилаючись на викладене, просить суд відмовити у задоволені позову. До початку розгляду справи позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду срави від відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та заперечень, суд установив таке. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.05). Також встановлено, що син [PERSON] проживає разом з матір`ю, яка здійснює його виховання та догляд. Статтею 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Положеннями\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, за змістом\~ст. 141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із довідки № 0000-000001 від 11.06.2021 випливає, що відповідач працює водієм автотранспортних засобів у ФОП [PERSON] та отримує заробітку плату у розмірі 6800 грн. щомісячно. Наведені у відзиві відповідачем обставини, суд до уваги не приймає, оскільки судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу в утриманні дитини, однак це в силу положень СК України не позбавляє позивача правв на звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. На підставі наведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні неповнолітнього сина, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якого стягуються аліменти, вік дитини, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно положень ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial