Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом до відповідача та просить визнати її такою, що втратила право користуватися житлом по вул. Смолківська, 1 в с. Івашківка, Новоград-Волинський район (далі Будинок), який належить їй на праві власності. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий Будинок. В даному житловому будинку зареєстровано її колишню невістку, яка постійно проживала ньому до 2010 року, після чого виїхала з будинку. Однак, після вибуття остання не знялася з реєстрації за вказаною адресою, чим порушує її право на вільне користування житловим приміщенням, що змусило звернутись до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, просили справу розглянути у її відсутність. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідачі були повідомлені вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не подали, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.11.2005 року, позивачу - [PERSON] належить житловий будинок № 1 по вул. Смолківській в с. Івашківка Новоград-Волинського району (а.с.15). Згідно копії з облікової картки погосподарського обліку в домоволодінні по вул. Смолківська, 1 в с. Івашківка зареєстрована [PERSON], як невістка власника [PERSON] (а.с. 10). Як зазначено в акті від 03.10.2016 року складеному за підписом депутата та голови Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, відповідач з 2010 року не проживає, місце перебування її невідоме, речі в будинку відсутні (а.с.13). Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, Будинок належить позивачу, відповідач [PERSON], не проживає в ньому понад 1 рік, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved