Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.10.1988 року Сухинівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 14. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди щодо сімейного життя. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, оскільки спільне господарство не здійснюється. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. При цьому відповідач позов визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 01.10.1988 року (актовий запис 14) Сухинівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сім'ї неможливе, миритися не бажають. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сім'я сторін розпалася, шлюб існує формально, подружжя миритися не бажає, суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з «Резніченко» на «Коломієць» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн залишити за позивачем по її клопотанню.

Outcome: approved