Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З жовтня 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 15.06.2010 року в них народився син [PERSON], 27.01.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. До теперішнього часу шлюб між ними не розірваний. З квітня 2016 року її чоловік перебуває в зоні АТО. З цього часу він перестав надавати їй кошти на утримання дитини. Син проживає з нею. Від першого шлюбу в неї є ще один син, який теж потребує її матеріальної допомоги, оскільки навчається в м.Києві. Відповідач має стабільний заробіток і можливість надавати матеріальну допомогу. З відповідача також стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу в розмірі ? частини з усіх видів його доходів. Тому просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини його доходів та заробітку до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа до суду не прибула, хоча також повідомлялась належним чином про розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають в шлюбі з 27.01.2016 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). До теперішнього часу шлюб між сторонами не розірваний. З квітня 2016 року відповідач перебуває в зоні АТО. З цього часу він перестав надавати позивачці кошти на утримання дитини. Син проживає з позивачкою по справі. Від першого шлюбу в позивачки є ще один син, який теж потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається в м.Києві. Відповідач має стабільний заробіток і можливість надавати матеріальну допомогу. З відповідача також стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу в розмірі ? частини з усіх видів його доходів (а.с.18-19). Коштів на повноцінне утримання сина в позивачки не вистачає. Проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечував. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін; з урахуванням того, що у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок утримувати дитину є в рівній мірі обовязком як батька, так і матері, тієї обставини, що з відповідача вже стягнуто аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved