Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із указаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 927, виданого 04.03.2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], є власником квартири № 115 у житловому будинку № 44, що знаходиться по вул. Крошенській у м. Житомирі. За словами [PERSON], після того як вона стала законним власником квартири, позивач не має змоги користуватися своїм нерухомими майном, адже в ній проживають люди, які не являються її родичами чи членами сімї. На постійні спроби вселитися у квартиру, яка належить позивачу на праві власності, відповідачами чиняться перешкоди. З урахуванням уточнених вимог просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 115 будинку № 44 по вул. Крошенській у м. Житомирі, виселити зазначених вище відповідачів із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також зобовязати Управління ДМС України в Житомирській області зняти інших співвідповідачів з реєстраційного обліку із вказаної квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував в судовому засіданні проти позову, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що його довірителем не визнається підстава набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS]. За словами представника підстав для визнання відповідачів [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою немає, так як позивач не послалась у своєму позові на положення ст. 405 ЦК України, посилання ж на статтю 116 Житлового кодексу України є безпідставним оскільки відповідачі вселились до вказаної квартири з дозволу попереднього власника, а вимоги про зняття з реєстраційного обліку взагалі є передчасними. Представник УДМС України в Житомирській області не зявився в судове засідання, направив заяву-заперечення про розгляду справи у відсутність представника управління. В указаних запереченнях послався на те, що вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку є похідною від інших позовних вимог та не повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства (а.с. 28). Інші відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, що зявились в судове засідання, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва, виданого 04.03.2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 927, а також [PERSON] із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18586271 від 04.03.2014 року є власником квартири № 115 у житловому будинку № 44, що знаходиться по вул. Крошенській у м. Житомирі (а.с. 5-6). Із зазначеного вище свідоцтва також вбачається, що квартира по вул. Крошенській раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №13628. Судом також встановлено, що відповідно до довідки ПП «ВЖРЕП №4» від 22.04.2015 №255 відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 100). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. [PERSON] власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, а саме законні підстави набуття позивачем права власності на квартиру, втратою відповідачами права користування даною квартирою, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із квартири № 115 у житловому будинку № 44 що знаходиться по вул. Крошенській у м. Житомирі без надання іншого жилого приміщення. В той же час вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку є похідною від вирішення інших заявлених вимог, а тому задоволенню не підлягає, так як судове рішення про виселення саме по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного вище,

Outcome: partial