Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 01089, виданої 12.09.2018 року Виконавчим комітетом Винниківської міської ради у даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] Зазначає, що відповідач був зареєстрований у будинку як член сім`ї, оскільки 20.08.2010 року зареєстрував шлюб із донькою позивача - [PERSON] . Однак, з 2011 року подружжя у зв`язку із постійними конфліктами проживає окремо. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач у будинку, який перебуває у власності позивача не проживає з 2011 року. Жодного його майна у будинку немає. Незважаючи, що [PERSON] втратив право користування будинком, добровільно з реєстрації не знімається. Додатково відсутність відповідача протягом тривалого періоду часу за вказаною адресою підтверджується актами Виконавчого комітету Винниківської міської ради. Факт реєстрації [PERSON] у будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, яке належить їй на праві приватної власності. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, оскільки у зв`язку із відсутністю відповідача протягом декількох років, такий втратив право користування цим жилим приміщенням. Справа поступила до суду 12.04.2019 року. Ухвалою судді від 26.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання 27.06.2019 року представники позивача [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, подавши при цьому заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Представники третіх осіб - Винниківської міської ради та Личаківського районного відділу Головного управління міграційної служби у м.Львові у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, пояснення на позов не подали. Враховуючи, що представники позивача не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб, постановивши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 27.06.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши в їх сукупності, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно інформації з Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9, 10), будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтв про право на спадщину. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 01089, виданої 12.09.2018 року Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (а.с.5), у будинку [ADDRESS] , зокрема, зареєстровані [PERSON] донька позивача та відповідач [PERSON] зять. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач, вважаючи порушеним право на користування та розпоряджання своїм майном, просить позбавити відповідача права користування будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] відсутній у даному будинку протягом строку під час якого зберігається за ним займане житлове приміщення. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до закріплених конституційних гарантій на житло у ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Одночасно, статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання є лише фактом, підтверджуючим місцезнаходження особи і ніяким чином не може вплинути на володіння власною нерухомістю, право на яке документально підтверджено в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що стверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Як вбачається з актів Виконавчого комітету Винниківської міської ради обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.6-8), складених депутатом Винниківської міської ради та сусідами будинку [ADDRESS] 90А на вул.Ломоносова у м.Львові-Винники, відповідач [PERSON] , 1975 року народження не проживає у будинку [ADDRESS] протягом 2017-2018 років. Крім цього, відповідач [PERSON] не являється членом сім`ї власника житла, оскільки відповідно до рішення Личаківського районного суду м.Львова від 25.01.2016 року (а.с.11) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.08.2010 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 34. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 766/817/17 висловився про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З врахуванням того, що судом встановлено факт відсутності відповідача за вказаною адресою більше декількох років, тому суд вважає підставною позовну вимогу позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 гривень судового збору.

Outcome: approved