Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 13.02.2018 року між нею та ТОВ «ІБК «Рассвет» укладено Договір позики № 11-1/18, за умовами якого товариство отримало у позику кошти в розмірі 1 104 074,80 грн. Кошти надавались наступним чином: 596 400 грн. до 13.02.2018 року, та 507 674,80 грн. до 03.03.2018 року. Позика мала бути повернута у строк до 01.12.2018 року. Кошти були нею перераховані на рахунок відповідача наступним чином: 05.03.2018 року у розмірі 298 001 грн. та 209 674,80 грн., 13.02.2018 року у розмірі 297 000 грн. та 299 400 грн. У визначений строк позика відповідачем не була повернута. За порушення грошового зобов`язання просила стягнути пеню, яка передбачена п. 9 договору, у розмірі 34 444,80 грн. за період з 02.12.2018 року по 10.10.2019 року. До суду позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення. До суду представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана справа зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 15.10.2019 року. 11.11.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 22.10.2019 року перевірено місцезнаходження відповідача. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. 11.11.2019 року розглянуто заяву про забезпечення позову та постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні. 30.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що 13.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційна будівельна група «Рассвет»», в особі Скрипника Андрія Васильовича, що діє на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. 27.01.2017 року за реєстровим № 174, укладено Договір позики № 11-1/18. Згідно умов Договору, позичальник отримав позику у розмірі 1 104 074,80 грн., яку зобов`язався повернути до 01.12.2018 року. Позикодавець передає позику наступним чином: до 13.02.2018 року у розмірі 596 400,00 грн., та до 03.03.2018 року у розмірі 507 674,80 грн. Кошти передаються шляхом внесення на рахунок позичальника. За порушення зобов`язання передбачено штрафні санкції - пеня у розмірі 0,01 % за кожен день прострочки від суми платежу неповернутої своєчасно позики. Згідно квитанції № 0.0.962481257.1 від 13.02.2018 року [PERSON] перерахувала ТОВ «ІБК «Рассвет» кошти у розмірі 297 000,00 грн. та за квитанцією № 0.0.962498068.1 у розмірі 299 400,00 грн. 05.03.2018 року за квитанцією № 0.0.979879874.1 перераховано 209 674,80 грн., за квитанцією № 0.0.97989292704.1 у розмірі 298 001,00 грн. Однак, в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 1 104 074,80 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, що дає підстави для задоволення вимог в частині стягнення 1 104 074,80 грн. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). По даній справі позивач просить стягнути з відповідача за порушення зобов`язання за період з 02.12.2018 року по 10.10.2019 року пеню, яка визначена Договором в сумі 34 444,80 грн. На думку суду дана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Загальна сума, яка належить до стягнення становить 1 138 519,60 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивач сплатив 9 605,00 грн. судового збору, дані кошти слід стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved