Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ЖБК «Буча-Житлобуд №1» про стягнення пені в розмірі 68 432 грн. за період з 19.01.2017 року по 20.07.2017 року за порушення терміну передачі квартири. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.(ч.2.ст.279 ЦПК) Ухвалою суду від 16.02.2018 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач клопотав про розгляд справи за наявними матеріалами в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з'явився. Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Заперечень не висловлено. Відповідачем відзив на позовну заяву подано.В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Зауважив, що договір від 12.08.2015 року припинено належним виконанням, шляхом підписання сторонами Акту прийому-передачі від 20.07.2017 року. Сторони вказали про відсутність претензій одна до одної. Заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Обов'язок щодо сплати пені виник у відповідача з 1.05.2016 року, оскільки заплановий термін введення об'єкта в експлуатацію 31.03.2016 року. Спеціальний строк позовної давності передбачений для пені ст.267 ЦК сплив 1.5.2017 року. До суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Заслухавши представника відповідача, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. 12 серпня 2015 року між Житлово-будівельним кооперативом «Буча-Житлобуд №1» та [PERSON] укладено договір про сплату пайових внесків в ЖБК «Буча-Житлобуд №1», за яким ЖБК взяло на себе обов'язок організувати будівництво багатоповерхової житлової забудови в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М.Залізняка, І.Виговського, Депутатська в м.Буча, Київська область, здати в експлуатацію та передати квартиру №96(п.п.2.1., 3.1. Договору). Заплановий термін введення в експлуатацію об'єкта будівництва 1 квартал 2016 року. (п.6.1.), який може бути продовжений у випадку настання форс-мажорних обставин. В разі порушення ЖБК терміну передачі квартири з власної вини, більш ніж на 6 календарних місяців ЖБК сплачує учаснику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми оплачених внесків за кожен день прострочення(п.7.5.). 25.02.2016 року укладено додатковий договір до Договору про сплату пайових внесків в ЖБК «Буча-Житлобуд№1» від 12.08.2015 р. №2/8/2 ВК, від 25.02.2016 року у зв'язку із зміною прізвища [PERSON] на [PERSON]. 20.07.2017 року [PERSON] по Акту прийому-передачі здійснено передачу квартири [ADDRESS] Підтверджено факт сплати внесків у розмірі 593600 грн. Сторони підтвердили відсутність будь-яких претензій одна до другої по договору. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 6 передбачає право на справедливий суд: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відмова особи від можливості захисту його права в судовому порядку є недійсною(ст.4 ЦПК). Суд не бере до уваги аргументи представника відповідача щодо підтвердження позивача підписанням акту від 20.07.2017 року належності виконання зобов'язання, оскільки це не підтверджено матеріалами справи та суперечить закону. Відповідач порушив терміни виконання договірних зобов'язань, передавши квартиру 20.07.2017 року, тоді коли такий обов'язок існував станом на 1 травня 2016 року. Відповідно до п.5.4.3. договору ЖБК у строк не пізніше 30 календарних днів, з дня введення об'єкта будівництва в експлуатацію за умови сплати пайового внеску учасником, зобов'язаний передати необхідні документи для оформлення права власності на квартиру та передати квартиру за актом приймання-передачі. До суду не надходило відомостей, які б спростовували факт сплати позивачем пайових внесків по договору, як і відомостей на підтвердження форм-мажорних обставин, перешкоджаючих виконанню обов'язків по договору відповідачем. Таким чином, прострочка виконання відповідача настала 1 травня 2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача є . У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, у позивача виникло право почати нарахування пені 1 травня 2016 року. Прострочка виконання відповідачем зобов'язання тривала до дати фактичної передачі квартири 20.07.2017 року. Право особи звернутись до суду про стягнення пені обмежується строком один рік(ст..258 ЦК) Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.(Постанова ВСУ від 8.06.2016 року, справа №6-3006цс15) Враховуючи дату звернення позивача до суду 18.01.2018 року, поданий ним розрахунок пені за період 19.01.2017 року по 20.07.2017 року, виникнення права на нарахування пені 1.05.2016 року та тривалість невиконання зобов'язання до 20.07.2017 року, передбачений законом порядок нарахування та стягнення пені,суд приходить до висновку про дотримання позивачем строку позовної давності. Виходячи з наведеного, суд вважає хибними та такими, що не відповідають вимогам Цивільного кодексу, твердження представника відповідача про сплив позовної давності 01.05.2017 року. До стягнення з відповідача підлягає пеня в розмірі 68 432 грн., що обраховується за формулою сума боргу х 2 ставку пені/100/365 днів х кількість днів прострочення. При цьому береться до уваги облікові ставки НБУ за період з 19.01.2017 року по 13.04.2017 року 14%, з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року 13%, з 26.05.2017 року по 20.07.2017 року 12,5%.: 593600х2х14%/100/365х85=38760 593600х2х13%/100/365х42=17766 593600х2х12,5%/100/365х56=22792 Загальна сума нарахованої пені 79 318 грн., тоді як до стягнення заявлено 68 432 грн. Суд немає право виходити за межі позовних вимог. Виходячи з наведеного, принципів змагальності та диспозитивності, з відповідача підлягає стягненню заявлена сума пені в розмірі 68 432 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму пені та судові витрати по справі.

Outcome: approved