Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини, проте матеріальну допомогу на її утримання не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач та її представник у судове засідання надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв не надав. Між тим, до суду надійшла заява від [PERSON] , яку він надав у якості представника відповідача та в якій просив перенести розгляд справи у зв`язку із тим, що відповідачем 31.07.2020 року на адресу суду поштою було направлено відзив. Проте суд зазначену заяву до уваги не приймає та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, оскільки викладені у заяві твердження не підтверджені жодними доказами, а відтак вказана у ній причина для відкладення розгляду справи є не поважною та, окрім того, подана особою без підтвердження її повноважень на ведення справи від імені відповідача. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4) та мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, судом установлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, хоча є працездатною особою та не має інших осіб на утриманні, тому виходячи з положень розумності та справедливості, наявності обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, враховуючи положення ст. 183 СК України, відповідно до яких на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та положення ст. 182 СК України згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, позаяк такий розмір аліментів як позивач просить стягнути з відповідача передбачений законом та при цьому не порушуватиме ні права дитини, ні права відповідача. Між тим, оскільки позивач звернулась до суду із позовом 18.05.2020 року, відтак аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved