Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 925. При цьому позивач зазначає, що 12 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З моменту реєстрації шлюбу вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство. Шлюбні відносини вони припинили з 08 квітня 2019 року. В теперішній час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, у них немає спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Спільне життя не склалося з відповідачем з причини утрати взаєморозуміння. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Спроби відновити сімейні стосунки виявилися марними тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06.12.2019 року за позовом відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання на 23.01.2020 року. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволені позову наполягає. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 925, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). З позову вбачається, що сторони з 08 квітня 2019 року не підтримують подружні стосунки, не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Причинами розпаду сім`ї стало те, що між ними було втрачено взаєморозуміння та відчуття любові і поваги один до одного. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і збережена бути не може, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідач погодився із цим, визнавши позов у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільне господарство, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, збереження шлюбу є неможливим, а тому він підлягає розірванню. Крім того, стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п.1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 384,20 грн., інша половина судових витрат в розмірі 384,20 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Таким чином, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було визнано позов та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved