Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення за [PERSON] , який помер [INFO] , Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0368 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер № 4610137200:08:010:0044. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: Ѕ частки в будинку [ADDRESS] та відповідна частка земельної ділянки за вказаною адресою з кадастровим номером № 4610137200: 08:010:0044 , співвласником якої він став у порядку приватизації земельної ділянки, яка призначена для обслуговування житлового будинку. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом та звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті чоловіка. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Нею отримано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку будинку [ADDRESS] . Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,0368 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер № 4610137200:08:010:0044, оскільки така є об`єктом права спільної сумісної власності. Вказана земельна ділянка передана у право власності їй та померлому чоловіку на підставі ст.89 ЗК України, як співвласникам житлового будинку для його обслуговування. У зв`язку із цим, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, а тому, просить визначити за померлим чоловіком [PERSON] Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,0368 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер № 4610137200:08:010:0044. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити. Справа поступила до суду 05 червня 2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 06 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 23 жовтня 2019 року не з`явилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду. Відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 23.10.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 213/2018 рік до майна померлого [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 786. Судом встановлено, що Другою Львівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 213/2018 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] за заявою дружини [PERSON] , яка являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги (а.с.39-61). Як вбачається з відповіді на заяву завідуючої Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. від 30 травня 2019 року вих. № 853/02-14 (а.с.62), позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,0368 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер № 4610137200:08:010:0044, оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку виданий на праві спільної сумісної власності. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 15 червня 1985 року (а.с.12), між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено запис за № 1746. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0368 га, кадастровий номер 4610137200:08:010:0044, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 19 жовтня 2009 року Управлінням Держкомзему у м.Львові (а.с.11). Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0368 га, кадастровий номер 4610137200:08:010:0044, цільове призначення - обслуговування житлового будинку, була набута позивачем та її померлим чоловіком під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на реєстрацію права власності, індексний номер № 168423994 (а.с.16), позивачу [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 2-343, виданого 29.05.2019 року державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. Крім цього, як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] володіє Ѕ часткою будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 23 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. (а.с.14, 17). Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя та співвласників жилого будинку (ч.ч.1, 2 ст.89 ЗК України). Оскільки позивачем [PERSON] , яка наданий час являється одноособовим власником житлового будинку, що розташований на спірній земельній ділянці, та померлим [PERSON] було набуто у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, власниками якого вони були у рівних частках, тому відповідно частка у праві власності на земельну ділянку померлого [PERSON] визначається пропорційно до його прав на нерухоме майно. Виходячи з наведеного, у суду є всі підстави вважати, що [PERSON] , який помер [INFO] , належала на праві спільної сумісної власності Ѕ частка земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved