Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 1, 6209 га, кадастровий номер 0520684000:01:009:0080, яка знаходиться на території Вінницької області, Вінницького району, Мізяківсько-Хутірської сільської ради. Зазначає, що між нею та ТОВ «Правнича компанія «Справа», яка є третьою особою по справі, було укладено договір оренди земельної ділянки № 727 від 15.12.2008 строком оренди на 7 років та додатково угоду № 727 від 17.06.2015, відповідно до якої строк оренди було збільшено до 14 років. Вказує, що на момент подання позовної заяви договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Правнича компанія «Справа» є діючим та ніким не оскаржується. Також позивач зазначає, що у 2018 році вона випадково дізналася, що в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право оренди на її земельну ділянку вже за іншим підприємством, а саме - ТОВ «Колорит Агрос», яке є відповідачем по справі. Право оренди було зареєстровано 09.07.2016 на підставі договору оренди від 12.02.2016, номер запису про інше речове право: 15363728, строком дії на 10 років. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429837 від 13.07.2016 08:45:59, [PERSON] , КП «Архітектурне планувально-проектне бюро» Вінницької області. Також позивачу стало відомо, що договір оренди, укладений нею з ТОВ «Правнича компанія «Справа», ніби було достроково розірвано шляхом підписання угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, а право оренди було виключено з Державного реєстру. Позивач наголошує, що не підписувала жодних угод про розірвання договору оренди з ТОВ «Правнича компанія «Справа» та не підписувала жодних договорів оренди земельної ділянки з ТОВ «Колорит Агрос» та її волевиявлення на укладення даних правочинів відсутнє. Вказує, що оригінал або копії будь-яких договорів укладених з відповідачем у неї відсутній, оскільки вона його не підписувала та інформацією про його наявність не володіла. Позивач дізнався, що аналогічна ситуація сталася ще з сотнями інших власників земельних ділянок, що знаходилися в оренді у ТОВ «Правнича компанія «Справа», які в свою чергу звернулися із колективною заявою про вчинення злочину по даному факту, кримінальна справа знаходиться на стадії досудового розслідування. 30.11.2018 з метою відновлення своїх порушених прав, позивач разом із рештою власників земельних ділянок подали колективну скаргу на дії державних реєстраторів до Міністерства Юстиції України щодо оскарження реєстраційних дій щодо земельних ділянок, розташованих на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в томі числі щодо спірної земельної ділянки. За результатом розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було встановлено значні порушення державними реєстраторами при реєстрації припинення права оренди за ТОВ «Правнича компанія «Справа» та реєстрації права оренди за ТОВ «Колорит Агрос», та за результатами розгляду колективної скарги було встановлено, що рішення та дії державних реєстраторів не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації, а тому підлягають скасуванню. Наказом Міністерства юстиції України № 33/5 від 08.01.2019, рішення державних реєстраторів про скасування права оренди ТОВ «Правнича компанія «Справа» та про реєстрацію права оренди за ТОВ «Колорит Агрос» було скасовано, права оренди ТОВ «Правнича компанія «Справа» було поновлено в Державному реєстрі. При цьому, позивач зазначає, що судами не розглядалося питання щодо недійсності договорів оренди, укладених з відповідачем, та оскільки право оренди відповідача ТОВ «Колорит Агрос» було скасовано в результаті виконання Наказу Міністерства юстиції України № 33/5 від 08.01.2019, а право оренди третьої особи ТОВ «Правнича компанія «Справа» було поновлено, позивач не заявляє додаткову позовну вимогу про припинення права оренди ТОВ «Колорит Агрос». За вказаних обставин позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 12.02.2016, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колорит Агрос» щодо земельної ділянки кадастровий номер: 0520684000:01:009:0080 та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також за клопотанням позивача судом при відкритті провадження було витребувано докази по справі, а саме витребувано в ТОВ «Колорит Агрос» оригінал договору оренди землі, укладеного 12.12.2016 між [PERSON] та ТОВ «Колорит Агрос» щодо земельної ділянки кадастровий номер 0520684000:01:009:0080 та витребувано з Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи щодо об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер 930887905206, а саме матеріалів в паперовій формі та документи, що зберігаються в електронній формі шляхом їх роздрукування та надання належним чином завірених копій, зокрема але не виключно стосовно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30429837 від 13.07.2016 08:45:59, [PERSON] , Комунальне підприємство «Архітектурне планувально-проектне бюро» Вінницької області (а.с. 41 - 42). Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідачадиректор ТОВ «Колорит Агрос» Загородня В.Ю. в підготовче засідання також не з`явилася, надіслала до суду клопотання, згідно якогозаявлені позивачем вимоги та обставини визнає у повному обсязі та просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні, позовні вимоги просить задовольнити та розглядати справу без участі представника відповідача. Вказала, що 25.03.2020 змінився власник та керівник відповідача ТОВ «Колорит Агрос», та спірний договір колишнім власником та керівництвом їй як новому власнику та керівнику передано не було, інформацією про місцезнаходження такого договору вона не володіє. Також зазначила, що земельну ділянку позивача відповідач не використовує та не має наміру цього робити. Представник третьої особи без самостійних вимог ТОВ «Правнича компанія «Справа» до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином та завчасно, про причини неявки не повідомив, жодних клопотань на адресу суду від третьої особи не надходило. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ЄДРПОУ 39242078 від 19.11.2018, 09.07.2016 державним реєстратором Комунального підприємства «Архітектурного планувально-проектного бюро» Вінницької області Шаблевським Віталієм Івановичем було зареєстровано право оренди землі, строком дії 10 років, на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданого 12.02.2016, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колорит Агрос», код ЄДРПОУ: 392420078, орендодавець [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Право оренди землі зареєстровано щодо земельної ділянки кадастровий номер 0520684000:01:009:0080, площею 1, 6209 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 11 - 12). Згідно копії державного акта про право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 775446, виданого 24.11.2008, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1, 6209 га у межах згідно з планом, розташованої на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0520684000010090080 (а.с. 13). На підставі вищезазначеного державного акта, за позивачем [PERSON] 20.05.2016 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520684000:01:009:0080, площею 1, 6209 га, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 14). Згідно з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер 0520684000:01:009:0080 від 25.02.2020, встановлено що державним реєстратором Шаблевським Віталієм Івановичем, Комунальне підприємство «Архітектурне планувально-проектне бюро» Вінницької області було зареєстровано право оренди землі, строком дії 14 років, на підставі договору оренди землі, серія та номер: 727, виданого 15.12.2008 та додаткової угоди, серія та номер: 727, виданої 17.06.2015, орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича компанія «Справа», орендодавець [PERSON] (а.с. 14). Також, з копії вищевказаної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки кадастровий номер 0520684000:01:009:0080 від 25.02.2020, вбачається відсутність будь-якого іншого запису про право будь-яких інших осіб на земельну ділянку позивача, а також відсутність вищевказаного запису про право оренди землі орендаря ТОВ «Колорит Агрос» та наявність запису про право оренди земельної ділянки позивача орендарем ТОВ «Правнича компанія «Справа» (а.с. 14). Відповідно до копії Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду колективної скарги [PERSON] та інших від 30.11.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.12.2018 за № 38135-33-18, до Міністерства юстиції України надійшла колективна скарга стосовно оскарження реєстраційних дій щодо земельних ділянок, розташованих на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зокрема щодо земельної ділянки кадастровий номер 0520684000:01:009:0080, та Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було рекомендовано задовольнити скаргу частково, зокрема скасувати перелік рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державними реєстраторами (а.с. 15 - 33). Згідно з копією Наказу Міністерства юстиції України від 08.01.2019 № 33/5, колективну скаргу [PERSON] та інших від 30.11.2018 задоволено частково, зокрема скасовано перелік рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державними реєстраторами (а.с. 34 - 38). Згідно з листом Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області від 06.04.2020 №01-52/598, щодо витребуваних за ухвалою суду документів повідомлено, що до Вінницької РДА не надходили оригінали документів реєстраційної справи номер 930887905206 в паперовій формі для долучення до реєстраційної справи, що оформлені та отримані державним реєстратором під час проведення реєстраційної дії стосовно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30429837 від 13.07.2016 08:45:59, [PERSON] , Комунальне підприємство «Архітектурне планувально-проектне бюро» Вінницької області, а надання документів в електронній формі є неможливим (а.с. 49 - 50). Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Між сторонами у справі виник спір з приводу дійсності правочину - договору оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем, на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки позивача відповідачем. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме вільність сторін в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Під умовами дійсності правочину розуміються передбачені законом вимоги, яким має відповідати будь-який правочин. Такі залежать від його виду, характеру, змісту, суб`єктного складу, об`єкта, але усі правочини, незважаючи на можливу специфіку, повинні відповідати загальним умовам дійсності. Умовами дійсності правочину є: 1) відповідний суб`єктний склад (тобто особи, які укладають правочин, повинні мати необхідну правоздатність і дієздатність); 2) зміст правочину не повинен суперечити закону; 3) форма правочину повинна відповідати закону; 4) єдність волі і волевиявлення сторін; 5) здійсненність правочину. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Тобто законодавцем розділено поняття «укладення договору» та «реєстрація права за укладеним договором», та такі дії можуть бути розділені у часі, оскільки відсутність зареєстрованого права на майно за договором не є ознакою неукладення чи недійсності відповідного договору, а невчинення стороною дій з приводу реєстрації права на майно за договором підлягає оцінці на предмет добросовісності та виконання умов договору. Зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 в справі № 322/1178/17 зазначено, що поняття «момент укладення договору» та «момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки» різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі. При цьому зазначено, що метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним. Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору. За таких обставин, за наявності в орендаря договору оренди землі останній не позбавлений права в будь-який час здійснити повторну реєстрацію права оренди, навіть після скасування відповідної реєстраційної дії за скаргою орендодавця на дії державного реєстратора, оскільки наслідком такої скарги є лише оцінка правомірності дій державного реєстратора, а не дійсності самого правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки,кадастровий номер 0520684000:01:009:0080, розташованої на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис про реєстрацію права оренди відповідача ТОВ «Колорит Агрос» щодо земельної ділянки позивача [PERSON] , а саме на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 12.02.2016, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колорит Агрос» строком на 10 років (а.с. 11 зі звороту), тобто згідно вказаного запису на час його вчинення був наявний відповідний договір, за яким досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору оренди землі. Та згідно матеріалів справи даний запис про реєстрацію права оренди на підставі вищевказаного договору оренди землі скасовано. Відновлено запис про наявність права оренди земельної ділянки позивачки третьою особою без самостійних вимог. Водночас наданий реєстратору для вчинення реєстрації права оренди відповідача на земельну ділянки позивачки договір оренди землі недійсним не визнавався, недодержання встановленої законом форми договору оренди землі не визначено законом як підстава його недійсності, тобто такий договір не є нікчемним (ч. 1 ст. 218 ЦК України), при цьому позивачка заперечує своє вільне волевиявлення на укладення вказаного договору оренди землі. Тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її прав є законним, ефективним та відповідає обставинам справи. Враховуючи, що позивач зазначає про відсутність її волевиявлення на укладення договору оренди землі з відповідачем, при цьому нею вжито всіх можливих дій для доведення зазначеної обставини, що також доводиться скасуванням державної реєстрації права оренди за оспорюваним договором, відповідачем зазначена обставина не заперечується, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, а саме на підставі статей 203, 215 ЦК України, в зв`язку з відсутністю вільного волевиявлення орендодавця на укладення договору оренди землі з відповідачем. Така позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 479/1049/16-ц. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також положеннями ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті та позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків документально підтверджених витрат зі сплати судового збору в сумі 420, 40 грн, та Управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькому районі Вінницької області слід повернути позивачу 50 відсотків документально підтверджених витрат зі сплати судового збору в сумі 420, 40 грн. (а.с. 5). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved