Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що, від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] [INFO] , який на даний час повністю перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов`язку щодо утримання сина, попри відмінний стан здоров`я, офіційне працевлаштування та достатній заробіток. Ухвалою суду від 10.01.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини по 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, не погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів, оскільки зазначив, що офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Погоджується на задоволення позову частково, а саме, у розмірі 1200 грн., щомісячно. Відповідно до письмового відзиву від 07.03.2019 року, позовні вимог визнав частково, заперечив проти задоволення позову в розмірі визначеному позивачем, зазначив, що спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн., щомісячно. Відповідач стверджує, що постійно утримував та утримує свого сина, також зазначає, що на його утриманні перебуває ще малолітня донька [PERSON] [INFO] та дружина [PERSON] Відповідач у своїй заяві від 15.04.2019 року, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення свого довірителя наведені у письмовому відзиві, не заперечив проти задоволення позову частково, у розмірі 1200 грн., у разі, якщо розмір аліментів судом буде визначено у частці від доходу (заробітку) то в розмірі - 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) довірителя, щомісячно. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії серія [NUMBER] виданого 13.05.2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1063, матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , батьком [PERSON] . Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 1/3 усіх видів його доходів, щомісячно. Разом з тим,\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІI від 23.11.2018 року\~передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня 1779 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 2027 грн., з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано суму аліментів, а саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, також не обґрунтовано її припущення про задовільний матеріальний стан відповідача. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, на його утриманні перебуває інша малолітня дитина, від іншого зареєстрованого шлюбу [PERSON] [INFO] . Однак, твердження, що на утриманні відповідача перебуває дружина [PERSON] , суд оцінює критично, оскільки жодними належними доказами дане не підтверджено, зокрема довідка про отримання допомоги при народженні дитини свідчить лише про отримання [PERSON] допомоги з 01.05.2018 року по 01.06.2021 рік. А тому з врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 27.12.2018 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial