Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «УІІК сервіс» про визнання недійсним тарифу на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, стягнення безпідставно отриманих коштів, заборону вчиняти дії, визнання права користування майном та відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями посилаючись на те, що вона є власником квартир [ADDRESS]. В період з 01.04.2010 року по 01.03.2015 року відповідачем застосовано тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4,50 грн. за 1 м2, але в жовтні 2014 року їй стало відомо, що вказаний тариф не був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства. Тому відповідач незаконно отримав та розпоряджався її грошовими коштами в розмірі 18603 грн. Крім того, з вересня 2014 року співробітники відповідача перешкоджають їй в користуванні дахом будівлі та балконом на 11 поверсі будинку, на якому вона проживає, вимагаючи оплати грошових коштів за доступ до цих приміщень. Також, протягом лютого - квітня 2015 року відповідач вчиняє протиправні дії з припинення постачання холодного та гарячого водопостачання і водовідведення. Такими діями відповідача їй було завдано моральну шкоду. Тому просила суд: визнати недійсним тариф з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, встановлений ТОВ «УІІК сервіс» (код ЄДРПОУ 37634916) для нарахування власникам нерухомості в будинку [ADDRESS] у розмірі 4 грн. 50 коп. за 1 кв.м. з дати початку його нарахування; заборонити ТОВ «УІІК сервіс» (код ЄДРПОУ 37634916) нараховувати плату з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, власникам нерухомості в будинку [ADDRESS] за цінами/тарифами не затвердженими Київською міською державною адміністрацією; стягнути з ТОВ «УІІК сервіс» (код ЄДРПОУ 37634916) на її користь безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 18603 грн.; визнати її право на безоплатне користування спільним майном будинку [ADDRESS], в тому числі дахом будівлі та балконом на 11 поверсі будинку, яке належить співвласникам нерухомості багатоквартирному будинку на праві спільної часткової власності; заборонити ТОВ «УІІК сервіс» обмежувати її в користуванні спільним майном будинку [ADDRESS], в тому числі дахом будівлі та балконом на 11 поверсі будинку, яке належить співвласникам нерухомості багатоквартирному будинку на праві спільної часткової власності; зобов'язати ТОВ «УІІК сервіс» відновити холодне та гаряче водопостачання і водовідведення до квартири [ADDRESS]; заборонити ТОВ «УІІК сервіс» обмежувати її в наданні послуг з холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, на підставах не передбачених законодавством; стягнути з ТОВ «УІІК сервіс» на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати. Ухвалою від 23 липня 2015 року позовна заява в частині зобов'язання ТОВ «УІІК сервіс» відновити холодне та гаряче водопостачання і водовідведення до квартири [ADDRESS] залишена без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити з врахуванням часткової відмови від позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки ТОВ «УІІК сервіс» є не тільки балансоутримувачем, й управителем будинку [ADDRESS]. Управитель має право укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в установленому законом порядку та отримувати плату за виконання власних функцій, а тому управителю н заборонено законодавством нараховувати об'єктивний тариф за надані ним послуги. Дах будинку є допоміжним приміщенням, співвласники будинку мають право ним користуватись, але в межах передбачених законодавством. Алкон на 11 поверсі будинку є допоміжним приміщенням, д знаходяться пожежні сходи. 18.06.2015 року ТОВ «УІІК сервіс» отримало скаргу, в якій зазначено, що позивач перешкоджає вільному доступу до пожежних сходів, врізав в двері замок, а ключі залишає особисто у себе. З березня 2014 року позивач регулярно не сплачував кошти за надані йому комунальні послуги, в зв'язку з наявністю величезних боргів відповідач змушений відключати холодне та гаряче водопостачання. Дії відповідача не є протиправними та такими, що порушують права позивача, а тому не можуть наносити моральну шкоду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], право власності перейшло до [PERSON] від [PERSON], внаслідок дарування вказаної квартири (а.с.10, 11). Товариство з обмеженою відповідальністю «УІІК сервіс» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], що підтверджується договором № 2 про передачу в експлуатацію житлового будинку з прибудинковою територією (а.с.85-87). Здійснюючи управління будинком, відповідач водночас є і виконавцем житлово-комунальних послуг. В 2011 році та в 2012 році між ТОВ «УІІК сервіс» та [PERSON] були укладені наступні договори: договір № СБ-1/42 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, договір №СБ-1/42 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання та договір № 10-042 про виконання робіт (а.с.14, 15-16, 17). Відповідач нараховує плату за житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими ним самим самостійно як балансоутримувачем будинку. Між тим, перелік прав та обов'язків балансоутримувача визначений у ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і не містить права встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством. Статтею 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що державне регулювання цих послуг базується на принципах нормативного регулювання за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку, відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем нараховується плата за житлово-комунальні послуги за тарифами, не погодженими з органами місцевого самоврядування відповідно до Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги, які відносяться до другої групи житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням, а саме: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підлягають затвердженню органами місцевого самоврядування для надання на відповідній території. Розпорядженням КМДА «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій в м. Києві» від 19.05.2000 р. № 748 встановлений тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 0,58 грн. за 1 кв.м загальної площі з ПДВ, для будинків, обладнаних ліфтами та іншим інженерним обладнанням з числом поверхів 12 та більше. В п. 2 Розпорядження КМДА від 30.05.2007 р. № 641 «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та внесення змін до розпорядження КМДА від 19.05.2000 р. № 748» був встановлений коефіцієнт підвищення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, встановлених розпорядженням КМДА від 19.05.2000 р. № 748 «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві», які надаються підприємствами та організаціями комунальної форми власності для жилих будинків згідно з додатком, в розмірі 1,9 та введений в дію з 01.12.2006 р. Отже, єдиним тарифом на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, який офіційно діє з 01.12.2006 р. та затверджений у встановленому законом порядку є тариф у розмірі 0,58 грн. х 1,9 = 1,10 грн. за 1 кв.м від загальної площі з ПДВ. Починаючи з 01.04.2010 p. TOB «УІІК сервіс», є виконавцем житлово-комунальних послуг, надавало мешканцям будинку [ADDRESS] житлово-комунальні послуги, за які вказане товариство встановлювало тариф у розмірі 4,50 грн. за 1 кв.м від загальної площі з ПДВ. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої підстави. Оскільки у TOB «УІІК сервіс» не було законних підстав встановлювати розмір оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з використанням вказаного тарифу, а також отримувати грошові кошти за вказаним тарифом, суд вважає, що з TOB «УІІК сервіс» необхідно стягнути на користь [PERSON] 18603 грн. Таким чином, надаючи позивачу рахунки до сплати за економічно необґрунтованими і не затвердженими відповідно до законодавства тарифами, відповідач порушує права позивача, встановлені ст. ст. 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Щодо вимог про визнання права на безоплатне користування спільним майном будинку [ADDRESS], в тому числі дахом будівлі та балконом на 11 поверсі будинку, яке належить співвласникам нерухомості багатоквартирному будинку на праві спільної часткової власності; заборону ТОВ «УІІК сервіс» обмежувати в користуванні спільним майном будинку [ADDRESS], в тому числі дахом будівлі та балконом на 11 поверсі будинку, яке належить співвласникам нерухомості багатоквартирному будинку на праві спільної часткової власності, то в цій частині позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 3.2.4 наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій № 76 від 17.05.2005 року передбачено, що горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням. Відповідно до ст. 3.2.5 наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій № 76 від 17.05.2005 року, вхідні двері або люки виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка-майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника). Вхід у горищне приміщення і на дах дозволяється тільки працівникам виконавця послуг, безпосередньо відповідальним за технічний нагляд, і тим, які виконують ремонтні роботи, а також працівникам експлуатаційних організацій, обладнання яких розміщене на даху й у горищному приміщенні. За відсутності потреби (ремонтних робіт, ліквідація аварій і т.д.) вхід на дах будинку забороняється з метою дотримання правил безпеки. Жителям будинку хоч і належить дах на праві спільної сумісної власності, проте надання права постійного доступу до даху будинку законодавством не передбачено. Балкон на 11 поверсі будинку є допоміжним приміщенням, де знаходяться пожежні сходи згідно правил пожежної безпеки. ТОВ «УІІК сервіс» 16.06.2015 року отримало скаргу від власника квартири № 44, в якій зазначено, що позивач перешкоджає вільному доступу до даних сходів, врізав в двері замок, а ключі залишає особисто в себе, пояснюючи це тим, що там знаходяться його особисті речі (а.с.111). Відповідно до ст. 3.1.13 наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій № 76 від 17.05.2005 року, використання допоміжних приміщень для розміщення майстерень, комор та інших завдань не допускається. Згідно ст. 3.1.14 вказаного наказу, розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. Входи на сходові клітки і горища, а також підходи до пожежного обладнання й інвентарю не повинні бути захаращеними. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позовна вимога про заборону ТОВ «УІІК сервіс» обмежувати позивача в наданні послуг з холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, на підставах не передбачених законодавством не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент постановлення рішення суду надання послуги з холодного та гарячого водопостачання і водовідведення відновлено, а зобов»язувати на майбутнє підстав немає, оскільки відсутнє порушення прав позивача. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» регламентовано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Правовідносини між позивачем і відповідачем як юридичною особою, не є деліктними, не підтверджується жодними доказами вина відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, відсутній причинний зв'язок між будь-яким погіршенням здоров'я позивача і діями відповідача, які мали б винний характер, а тому у задоволенні вимоги про стягнення з ТОВ «УІІК сервіс» на користь позивача моральної шкоди, слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 730 грн. 80 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial