Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду 06.05.2015 року із зазначеною позовною заявою, яку уточнила та в її обґрунтування зазначила, що з 13.07.2002 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 03.10.2012 року розірвано. ' Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей, однак аліментні зобовязання відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим існує суттєва заборгованість. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей практично не надає, участь у їх вихованні не приймає, станом їх здоровя, успішністю в навчанні не цікавиться. З огляду на те, що діти часто хворіють, знаходяться на диспансерному обліку у дитячого кардіоревматолога, вони потребують додаткового медичного обстеження, медикаментозного лікування, дієтичного харчування та санаторно-курортного оздоровлення. Крім того, для належного духовного та інтелектуального розвитку неповнолітніх дітей, стимулювання вивчення ними іноземних мов, розширення їх світогляду останні потребують зміни обстановки, зокрема, виїзду за межі України. За цих підстав, на початку грудня 2014 року вона звернулась до Туристичної агенції «Шамбала» з метою бронювання туру до Австрії на зимові канікули з 29.12.2014 року по 10.01.2015 року на дітей. При цьому здійснити бронювання туру вона не змогла через відсутність дозволу від батька. Для оформлення нотаріально посвідченої згоди відповідача [PERSON] як батька на виїзд дітей за кордон 23.02.2015 року вона звернулась до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Проте на його неодноразові виклики, відповідач не реагував, за жодним з викликів не зявився. Виходячи з дійсних обставин, пріоритетності інтересів дітей, вона має намір придбати їм тур на відпочинок в період з 01 жовтня 2015 року по 01 жовтня 2016 року до Туреччини, федерації Обєднаних Арабських Еміратів або країн Шенгенської угоди в залежності від обставин та матеріального становища на момент оформлення документів на відпочинок для дітей. З огляду на те, що відповідач жодної майнової допомоги не надає, суттєву фінансову допомогу надає її мати [PERSON] - бабуся дітей, яка й бере на себе більшу частину витрат за придбання туру дітям. Оскільки мирним шляхом вирішити питання про оформлення згоди другого з батьків на тимчасовий виїзд малолітніх дітей без супроводу іншого не має можливості, відповідач безпідставно не надає такої згоди, вона просить суд: - надати їй дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон в якості туристів на відпочинок малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] як їх матері, до Туреччини, федерації Обєднаних Арабських Еміратів, країн Шенгенської угоди без згоди та супроводу батька [PERSON]; - надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в якості туристів на відпочинок малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до Туреччини, федерації Обєднаних Арабських Еміратів, країн Шенгенської угоди в її супроводі як їх матері без згоди та супроводу батька [PERSON], в період з 01 жовтня 2015 року по 01 жовтня 2016 року. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 94). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач, явка якого визнана обовязковою, повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать телефонограми про виклик його на 02.09.2015 року та на 07.09.2015 року, які він особисто отримав, відповідно, 31.08.2015 року та 02.09.2015 року (а.с. 82, 93). Отже оскільки відповідач та його представник до суду не зявилися та причини неявки не повідомили, суд, розглядає справу за їх відсутності. Будучи присутнім на попередніх судових засіданнях представник відповідача, позов не визнав та у його задоволені просив відмовити, посилаючись на те, що позивач перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дітьми, жодного разу не зверталася до нього з питанням виїзду дітей за межі України, крім того, вважає, що виїзд дітей до Обєднаних Арабських Еміратів не відповідає їхнім інтересам і становить реальну загрозу їхньому життю та здоровю, оскільки політична ситуація на Близькому Сході є нестабільною, є велика загроза терористичних акті і збройних конфліктів, також, вважає, що переривання навчання для виїзду за межі України є навантаженням на дітей, оскільки їм потрібно буде наздоганяти шкільний матеріал, про що також надав письмові заперечення (а.с. 58-60). Представник третьої особи: Органу опіки та піклування виконкому Дзержинської районної у м. Кривому Розі [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним особисто судової повістки (а.с. 99). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 13.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий; запис №247, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 154353. (а.с. 14). Зазначений шлюб заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2012 року (а.с. 15-16), яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.10.2012 року залишено без змін, розірвано (а.с. 17-19). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії 1-ГЮ № 165862 та серії 1-КИ № 210967 (а.с. 20, 21). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «МУРАВЕЙНИК-11» № 26 від 27.04.2015 року (а.с. 22). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO],, з усіх видів його заробітку доходу, починаючи з 16.02.2010 року, однак аліментні зобовязання відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим існує суттєва заборгованість, що піддержується копією рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2012 року та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.10.2012 року (а.с. 25-27, 28- 31). Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей з 500 грн. на 800 грн., щомісяця на кожну дитину, починаючи з 23.10.2013 року, що вбачається з копії виконавчого листа від 25.12.2014 року (а.с. 34). Як зазначила позивач і ці доводи нічим не спростовані, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей практично не надає, участь у їх вихованні не приймає, станом їх здоровя, успішністю в навчанні не цікавиться. Діти часто хворіють, знаходяться на диспансерному обліку у дитячого кардіоревматолога, потребують додаткового медичного обстеження, медикаментозного лікування, дієтичного харчування та санаторно-курортного оздоровлення. Крім того, для належного духовного та інтелектуального розвитку малолітніх дітей, стимулювання вивчення ними іноземних мов, розширення їх світогляду останні потребують зміни обстановки, зокрема, виїзду за межі України. За цих підстав, на початку грудня 2014 року позивач звернулась до Туристичної агенції «Шамбала» з метою бронювання туру до Австрії на зимові канікули з 29.12.2014 року по 10.01.2015 року на дітей (а.с. 35). При цьому здійснити бронювання туру вона не змогла через відсутність дозволу від батька. Для оформлення нотаріально посвідченої згоди відповідача [PERSON] як батька на виїзд дітей за кордон 23.02.2015 року позивач звернулась до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] Проте на неодноразові виклики нотаріуса, у тому числі опубліковане 31.03.2015 року оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» не реагував, за жодним з викликів не зявився (а.с. 33, 36). Виходячи з дійсних обставин, пріоритетності інтересів дітей, позивач має намір придбати їм тур на відпочинок в період з 01 жовтня 2015 року по 01 жовтня 2016 року до Туреччини, федерації Обєднаних Арабських Еміратів або країн Шенгенської угоди в залежності від обставин та матеріального становища на момент оформлення документів на відпочинок для дітей, про що зазначила позивач в позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені. Згідно ч. 1 ст. 3, ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.16 Правил оформлення та видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.95. № 231, самостійний виїзд за кордон дітей, які не досягли вісімнадцятирічного віку, здійснюється за нотаріально засвідченою згодою батьків (законних представників), а за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Пунктом 18 зазначених правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З урахуванням зібраних у справі доказів, враховуючи інтереси дітей, забезпечуючи реалізацію прав дітей, визначених Декларацією прав дитини, враховуючи те, що наміри позивача щодо бажання отримати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон повністю узгоджуються з покладеними на неї законом правами та обовязками як їх матері та повній мірі відповідають інтересам дітей, спрямовані на створення сприятливих умов, які б дозволяли їм розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності, що ускладнено ненаданням своєчасно дозволу відповідачем - батьком дітей на виїзд за межі території України, безпідставні відмови в цьому, що змушує позивача звертатись до суду за наданням вказаного дозволу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та позивачу слід надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд з України малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу другого з батьків відповідача по справі [PERSON] Суд вважає, що саме таке рішення захищатиме права дітей, сприятиме їх належному розвитку та відпочинку. На підставі викладеного та

Outcome: approved