Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] в с.Іваниця Ічнянського району Чернігівської області помер її дід (по лінії батька) [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 1993 року. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Батько позивача, [PERSON] , який є сином [PERSON] помер [INFO] . На день смерті дід проживав та був зареєстрований разом зі своїм сином, відповідно рідним дядьком позивача [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року. [PERSON] за життя спадщину після смерті батька не прийняв та юридично не оформив, заповітів не складав та спадкоємці після його смерті відсутні. Позивач довгий час вважала, що спадщину після смерті діда [PERSON] прийняв та юридично оформив дядько [PERSON] , проте, нещодавно довідалася, що спадкове майно ніким не прийнято та не оформлено, тому і звернулася до державного нотаріуса по питанню прийняття спадщини після смерті діда. Проте, оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала, тому відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину. Оскільки, позивач вважає що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, так як до цього часу не було відомо про те, що вищевказане спадкове майно ніким не прийнято та юридично не оформлено, та враховуючи, що в зв`язку із сімейними обставинами має намір проживати у вищевказаному будинку, тому позивач і просить суд визначити їй додатковий тримісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху для усунення наявних у ній недоліків, які позивачем усунено у строк, встановлений судом. 23 червня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , призначено підготовче засідання на 09 липня 2021 року. Витребувано з Ічнянської районної державної нотаріальної контори інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). 09 липня 2021 року протокольною ухвалою суду, справу відкладено до 16 липня 2021 року в зв`язку з відсутністю витребуваних документів. 16 липня 2021 року справу відкладено в зв`язку з відсутністю витребуваних документів до 04 серпня 2021 року. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Крім того, пояснила, що на час смерті діда хоча й проживала за іншою адресою, їй було відомо, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] на час його смерті, проте за життя свої спадкові права на житловий будинок, не оформив. За усної домовленості спадкоємці, а саме [PERSON] та інший його син [PERSON] , який помер в 2017 році, відмовилися від спадщини на її користь. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову з наведених позивачем підстав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2020 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьком записаний [PERSON] (а.с.7). Згідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 2 вересня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8,28). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народився [INFO] і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер в с. Іваниця, Ічнянського району, Чернігівської області, що підтверджується копією повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 жовтня 2020 року, актовий запис № 32 (а.с.10,26). [INFO] [PERSON] померла в с. Іваниця, Ічнянського району, Чернігівської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 грудня 1985 року, актовий запис № 70 (а.с.13). [INFO] помер [PERSON] в с. Іваниця, Ічнянського району, Чернігівської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 1993 року, актовий запис № 2 (а.с.9,27). [INFO] помер [PERSON] в с. Іваниця, Ічнянського району, Чернігівської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року, актовий запис № 06 (а.с.12). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області від 05 листопада 2020 року за №2-451, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою був зареєстрований син - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно довідки виконавчого комітету Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області від 05 липня 2021 року за №2-244, вбачається, що станом на 05 січня 1993 року головою домогосподарства розташованого по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , значиться [PERSON] , який помер [INFO] та до дня смерті постійно проживав в даному будинку і вів підсобне господарство, разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня його смерті за вищевказаної адресою проживав його син - [PERSON] , [INFO] . На даний час в даному житловому будинку ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с.40). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] відомості відсутні (а.с.38). У відповідності до повідомлення Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 23 червня 2021 року за №537/01-16, [PERSON] , щодо подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду (а.с.29). Згідно листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 29 червня 2021 року за № 3230/01-17 спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Ічнянської районної державної нотаріальної контори за період з січня 1993 року по грудень 2007 року (а.с.36). Частина 1 ст.58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами 1, 3 ст.5 ЦК передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом чч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Як ч.2 ст.1220 ЦК, так і ст.525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 ст.550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №556/1354/15-ц. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/04-13, судам роз`яснено, що при вирішенні спорів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід звернути увагу на час відкриття спадщини та дію актів цивільного законодавства відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Суди не повинні задовольняти позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до [INFO] , і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст.555 ЦК УРСР. Передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (№ 61-14038св20) та від 29 червня 2021 року у справі №671/308/20 (№61-16392св20). Оскільки, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] і була прийнята його спадкоємцем [PERSON] до введення в дію ЦК 2004 року, тому з урахування положень чч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» немає підстав для застосування до цих правовідносин норм ст.ст.1261, 1268 ЦК 2004 року, а застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. За таких обставин, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази та враховуючи, що нормами ЦК 1963 року не було передбачено визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, та враховуючи, що судом не може бути визнано поважною таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність позивача щодо прийняття чи то неприйняття спадщини іншим спадкоємцем, тому підстав для задоволення даного позову немає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed