Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала таким. Вони із відповідачем є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та перебуває на її повному утриманні. Вона, [PERSON], зараз перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, отримує соціальну допомогу, яка є незначною, інших доходів не має, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Відповідач, хоча й не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід, тобто є фінансово - спроможним, інших аліментних зобов'язань не має, отож усі зароблені кошти витрачає на власні потреби, у той же час матеріально дитину та її не утримує. Зважаючи на те, що обов'язок по утриманню дитини до повноліття, а дружини в період догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку покладено законодавцем на відповідача, від виконання якого він ухиляється, позивач просить суд присудити до стягнення із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі по 1 000 гривень щомісячно до повноліття дитини та на її утримання по 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку відповідно з дня пред'явлення позову, а також вирішити питання судових витрат. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, вказавши, що відмовляється від позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Підтримала позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, лише щодо розміру аліментів, які позивач просить суд стягнути на дитину. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 01.08.2017 року було закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в період догляду за дитиною до 3-х річного віку, у зв'язку з відмовою позивача від позову. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Дитина [PERSON], [INFO], проживає біля матері [PERSON], на що вказує довідка видана Сиваковецькою сільською радою Липовецького району від 16.06.2017 року за №331, а.с. 4. Наведене свідчить, що позивач має проаво на звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що визначені ст.182 СК України, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Урахувавши вказані обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі по 1000 гривень щомісячно. Що ж стосується вимог про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги, склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права, однак позивач не надав суду належних доказів про те, що фізична особа - підприємець є таким фахівцем. Крім того, надана позивачем довідка про оплату правових послуг в сумі 200 грн. в жодних матеріалах справи не знайшла свого підтвердження. За вказаних обставин у суду не має підстав для задоволення вимог в частині стягнення на користь позивача витрат за надання такої допомоги, тому в заявленій частині про стягнення судових витрат слід відмовити. З огляду на викладене та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно правил ст.180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує, що на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір від сплати якого при пред'явленні позову позивач була звільнена. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial