Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу у сторін народилася діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідач, коштів на утримання малолітньої дитини не надає та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, весь тягар утримання дитини несе на собі позивач. В зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала /а.с. 38/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином /а.с. 29, 36/ про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, відзив на позов не подавав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити у справі заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2019 року було розірвано /а.с. 6/ від якого у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 9, 11/, які проживають разом з позивачем. Відповідач є працездатною особою, проте кошти на утримання малолітньої дитини не надає. Дитина, [PERSON] , навчається в гімназії, що підтверджується копією довідкою /а.с. 7/. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, яка опікується про неї та займається її вихованням, піклується про її духовний та розумовий стан. Відповідач є працездатною особою, працює та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи наданої на запит суду /а.с. 31/, проте, коштів на утримання дитини не надає, не турбується про розвиток та виховання дитини та ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що станом на час розгляду справи розмір мінімального прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, становить 2027 грн., з 01.07.2019 - 2118 грн., а з 01.12.2019 становитиме 2218 грн. відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік». Разом з тим, суд вважає за можливе відступити від засад рівності, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та призначити аліменти в розмірі 3000 грн., оскільки дитина проживає разом з позивачем, яка в свою чергу забезпечує її всіма необхідними умовами для проживання, піклується про її розвиток та виховання. Відповідач, на утриманні непрацездатних осіб не має. Крім того, старший син навчається у вищому навчальному закладі, що також потребує витрат на навчання, які позивач також несе самостійно, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки такий розмір аліментів, буде достатнім та забезпечить належне утримання потреб та інтересів дитини в даному віці. На підставі викладеного та

Outcome: approved