Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду 29.03.2016 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2014року. Від вказаного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає і знаходиться повністю на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання, як непрацездатної дружини в добровільному порядку не надає. В зв»язку з викладеним позивач звернулася до суду і прохає стягнути з відповідача на своє утримання аліменти на утримання непрацездатної дружини у зв»язку з народженням дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600грн. щомісячно,починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій зменшила свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання, а саме: прохає стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як непрацездатної дружини у зв2язку з народженням дитини у твердій грошовій сумі по 200 гривень, щомісячно, і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності. Крім того,надав заперечення на позов, в якому позовні вимоги визнав частково і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі по 200 грн.,щомісячно. Зазначив,що на даний час він офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків, городини батьків; має незадовільний стан здоров»я,тому потребує постійного медичного огляду та лікування. Також, зауважив,що після того, як дружина перейшла жити до своїх батьків, він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 600грн, та сплачує комунальні послуги за квартиру, де він разом зі своєю дружиною та сином зареєстровані, в підтвердження надав відповідні письмові докази(а.с.36-47). У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Судом встановлені такі факти на відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2014 року по 22.04.2016 року (а.с.5,47). Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], батьком якого є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.4). Сторони проживають окремо, позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Відповідач працездатний, тому суд вважає, що він має можливість надавати допомогу позивачу. На підставі ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд з урахуванням потреб позивача, всіх обставин по справі у їх сукупності, того, що аліменти, спрямовані на утримання дружини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, виходячи з того, що відповідач визнав, що може сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 200 грн., та відсутності даних, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину у більшому розмірі, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів до досягнення дитиною трьох років у розмірі 200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави держмито в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved