Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вказала, що 04 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від обов»язку батька щодо виховання та утримання дитини. Тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 800 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме: зазначив, що по скільки він є інвалідом ІІІ групи, тому немає великого доходу і отримує тільки пенсію. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, оскільки самостійне утримання дитини ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] а.с.6), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини, інших утриманців не має. Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, не надає допомоги на утримання дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Враховуючи ту обставину, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію у зв»язку з інвалідністю, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому суд має підстави для задоволення вимог частково. При вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу дитині. З таких обставин суд вважає необхідним стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на дитину, щомісячно до її повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 19 березня 2014 року за вхід.№1779, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 19 березня 2014 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. В іншій частині позову - відмовити.

Outcome: partial