Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У позові позивач вказала, що 07.03.2009р. померла її дочка [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, а тому у встановлений законом термін звернулася із заявою про прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори, та отримала свідоцтво про прийняття спадщини на 23/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в м. Каневі Черкаської області Черкаської області, по вул. Котляревського, 15, що належав померлій на підставі договору дарування. Решта цього ж будинковолодіння 27/50 частини належить позивачу на праві спільної часткової власності. Дане будинковолодіння розташоване на присадибній земельній ділянці розміром 1000 кв.м., та відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №882255 зареєстрована на позивача та померлу [PERSON], частки не визначалися, вони являлися співвласниками спільної сумісної власності. 25.09.2015 року позивач звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дочки на земельну ділянку площею 1000 кв.м., на що отримала відмову у звязку з тим, що в Державному акті не зазначено часток на земельну ділянку. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, після смерті 07.03.2009 року [PERSON], яка розташована за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Котляревського, 15, що належала померлій [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує , просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], в судове засідання не зявилася, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії ІV-МЮ № 816669 від 09.03.2009 року (а.с.5), що [PERSON] померла 07.03.2009 року в м. Москва Російської Федерації; - з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 882255 від 02.09.2009 року (а.с.7), що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 1000 кв.м. розташованої по вул. Котляревського, 15, м. Канів, Черкаська область, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - з свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2009 року зареєстрованого в реєстрі за №1-4108 (а.с.6), що [PERSON] є спадкоємцем 23/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в м. Каневі Черкаської області Черкаської області, по вул. Котляревського, 15, що належав померлій на підставі договору дарування; Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] з повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори № 251/02-14 від 20.02.2016 року, що після смерті [PERSON], яка померла 07 березня 2009 року, спадщину за законом прийняла [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини за законом відмовився на користь [PERSON] (а.с.20-25). З огляду на викладене та з урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 1000 кв.м. розташованої по вул. Котляревського, 15, м. Канів, Черкаська область, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», №1952-1У від 01.07.2004 року передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, і її доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорія 1, що підтверджується посвідченням серії А №102856 (а.с.4), а тому сплату судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: approved