Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18.01.2014 року рішенням ПАТ «Електромотор» виділено їй, проживаючій в кімнаті № 221-222, як доповнення до житлової площі, кімнату № 213Б площею 9,3кв.м. розташовану між кухнею та кімнатою № 213. Проте вона немає можливості нею користуватися, оскільки відповідачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] займають дане приміщення, там знаходяться їх особисті речі . Відповідачам неодноразово пропонувалося у добровільному порядку звільнити приміщення, проте вони відмовляються і продовжують чинити їй перешкоди в користуванні кімнатою 213 Б. Зазначала, що в кімнаті 213 Б, нею за особисті кошти проведені ремонтні роботи, а саме: встановленно системи водопостачання та каналізації, з метою подальшого перереоформлення даного приміщення. В даний час вона не може проводити ремонтні роботи в зв'язку з тим що відповідачі не звільняють приміщення від своїх речей. Заборгованості за житлові та комунальні послуги вона не має. З метою досудового врегулювання директором ДП «Електромотор - побут» не одноразово ставилося питання про необхідність звільнити відповідачам помешкання 213Б від особистих речей . Проте відповідачі на сьогоднішній час не звільнили помешкання. Тому просила суд, усунути перешкоди у здійсненні права користування виділеним майном, а саме: [ADDRESS] та зобов»язати відповідачів звільнити вказане приміщення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави зазначені у позові. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. Представник ДП «Електромотор - побут» Плотнік В.Л. позов підтримав. Представник ПАТ «Електромотор» Бова Є.Ю. в судове засідання не з»явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПЕЗ «Електромотор» розпорядженням № 1 від 17 січня 1997 року вселено [PERSON] в гуртожиток [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 119 від 27.05.1998 року, надано згоду на спільну постанову адміністрації та комітету профспілки заводу ВАТ «Електромотор» на використання частини жилих приміщень в гуртожитку для одиноких по [ADDRESS],для заселення сімей при умові виділення їх в ізольованих частинах будинку від приміщень для одиноких із визначенням статуту гуртожитку для малих сімей. Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 154 від 03.11.2014 року, надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку по [ADDRESS] ,який знаходиться на балансі ПАТ «Електромотор» на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Постановою сумісного засідання правління та профспілкового комітету про виділення побутових кімнат в гуртожитку ПАТ «Електромотор» від 18.01.2014 року, виділено [PERSON], проживаючій в кімнаті № 221-222, кімнату № 213Б площею 9,3кв.м. розташовану між кухнею та кімнатою № 213, як доповнення до житлової площі. Згідно ст.. 127 ЖК України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Статтею 128 ЖК України передбачено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208 16. 9, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни, які проживають у гуртожитку, мають право: користуватися приміщеннями культурно-побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку та комунально-побутовими послугами. Адміністрація підприємства, установи, організації, у віданні якої перебуває гуртожиток, зобов'язана: утримувати гуртожиток відповідно до встановлених санітарних правил, єдиних правил і норм експлуатації та ремонту житлового фонду; забезпечувати надання мешканцям гуртожитку побутових послуг і виділення для цих цілей приміщень. Як було встановлено в судовому засіданні, що [ADDRESS] має статус гуртожитку, виділену позивачу кімната - 213 Б . є допоміжним приміщенням і перебуває в загальному користуванні мешканців гуртожитку . Будь-яких даних про зміну статусу кімнати 213-Б, суду не надано. Крім того, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки будучи користувачем приміщення нею ставиться питання про зобов'язання відповідачів звільнити кімнату - 213-Б, фактично їх виселення. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Outcome: dismissed