Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що вони з відповідачем 07.03.2009р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], але за причини відсутності взаєморозуміння , втрати почуття любові та взаємоповаги сім'я існує формально, її збереження неможливо, що негативно впливає на стан психологічного здоров'я позивача та малолітнього сина сторін. Просить шлюб, зареєстрований між сторонами 07.03.2009 р., розірвати. В судовому засіданні 12.12.2013р. позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення в обґрунтування вимог. Відповідач та його представник заявили клопотання про надання подружжю строку на примирення з метою вжиття заходів зі збереження сім'ї . Ухвалою Керченського міського суду АРК від 12.12.2013р. сторонам був наданий строк для примирення тривалістю два місяці - до 12.02.2014р. В судове засідання 12.02.2014р. сторони, належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, не з'явились, позивач подала письмову заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності , відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши обставини по справі, перевіривши їх доказами та надавши доказам правової оцінки, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 2009 р. між сторонами укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції АРК. (оригінал свідоцтва - а.с. 25). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], в Свідоцтві про народження якого батьками зазначені позивач та відповідач. (а.с.3). За поясненнями позивача, які не були спростовані відповідачем, між подружжям в останній період регулярно виникають конфлікти , відносини між сторонами погіршились. В судовому засіданні позивач повідомила, що під час строку на примирення, наданого судом, суттєвих позитивних змін у стосунках між подружжям не сталося, примирення не досягнуто. Той факт, що після закінчення строку, наданого судом для примирення подружжя, позивач заявила про підтримку позовних вимог, а відповідач в судове засідання не з'явився, не надав своїх доводів та міркувань щодо можливості відновлення шлюбно-сімейних відносин, суд розцінює як підтвердження того, що подружні стосунки не відновлені , фактично сторони не зацікавлені в подальшому збереженні шлюбу. Майнових претензій один до одного, вимог щодо виховання, місця проживання та утримання дитини сторони не заявили. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя , за вищевикладених обставин суд доходить висновку, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам осіб, які перебувають в зареєстрованому шлюбі, тому у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб підлягає розірванню. Згідно з ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити дошлюбне прізвище, про що у відповідності до вимог ст. 235 ЦПК України зазначається в рішенні суду. В своїй письмовій заяві позивач зазначила бажання зберегти шлюбне прізвище - «[PERSON]». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує,

Outcome: approved