Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2014 року було скасоване в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] і визнано за [PERSON] право власності на вище зазначену квартиру. Як вбачається зі змісту даного судового рішення, позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] за розписками від 23.06.2008 року, 6.10.2008 року та 10.04.2010 року по 10 000 доларів США кожної дати без зазначення, що кошти вносяться на виконання договору будівельного підряду, а також 21.11.2010 року в рахунок оплати за вказану квартиру - 6 000 доларів США, а всього 36 000 доларів США. Також в рішенні зазначено, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази укладення договору будівельного підряду між сторонами по даній справі в розумінні ст.875; 877 ЦК України. [PERSON] при цьому, передаючи вказані грошові кошти [PERSON] , помилково вважала, що ці кошти згідно договору будівельного підряду вона передає як авансову оплату за будівництво квартири [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] безпідставно набув грошових коштів [PERSON] в розмірі 36 000 доларів США, тому їх еквівалент в сумі 907 740 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку разом зі сплаченим судовим збором. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що позивач дійсно передала кошти відповідачу, але не за будівництво квартири [ADDRESS] , а за виконання робіт по договору будівельного підряду, який був оформлений у простій формі шляхом встановлення графіку виконання робіт. Відповідач виконав всі умови договору, тому і не зобов`язаний повертати позивачу будь-які кошти, при цьому безпідставно він не отримував від позивача будь-яких грошових коштів. 3-тя особа [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримавши свої ж пояснення дані в якості представника позивача. Заслухавши представників сторін, 3-ю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.4, ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено судом, позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] за розписками від 23.06.2008 року, 6.10.2008 року та 10.04.2010 року по 10 000 доларів США кожної дати без зазначення, що кошти вносяться на виконання договору будівельного підряду, а також 21.11.2010 року в рахунок оплати за вказану квартиру - 6 000 доларів США, а всього 36 000 доларів США. Вказані обставини підтверджуються наданими копіями розписок (а.с.4-6), а також не заперечувались поясненнями представника позивача у судовому засіданні, що не підлягає доказуванню в порядку ч.1, ст.81 ЦПК України. За правилами ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2014 року було визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.41-51). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2014 року було скасоване в частині визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] і визнано за [PERSON] право власності на вище зазначену квартиру (а.с.10-13; 52-55). Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 22.07.2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2015 року було залишено без змін, а касаційна скарга [PERSON] , подана в інтересах [PERSON] , була відхилена (а.с.56-59). Як вбачається зі змісту даного судового рішення апеляційної інстанції, позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] за розписками від 23.06.2008 року, 6.10.2008 року та 10.04.2010 року по 10 000 доларів США кожної дати без зазначення, що кошти вносяться на виконання договору будівельного підряду, а також 21.11.2010 року в рахунок оплати за вказану квартиру - 6 000 доларів США, а всього 36 000 доларів США. Також в рішенні зазначено, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази укладення договору будівельного підряду між сторонами по даній справі в розумінні ст.875; 877 ЦК України. Як передбачено ч.1, ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані обставини дають підстави вважати, що [PERSON] , передаючи вказані грошові кошти [PERSON] , помилково вважала, що ці кошти згідно договору будівельного підряду вона передає як авансову оплату за будівництво квартири [ADDRESS] . При цьому представник відповідача у судовому засіданні не підтвердив повернення позивачу відповідачем даних коштів в розмірі 36 000 доларів США і не спростував їх безпідставне набуття. Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. У відповідності до п.1, ч.1, ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] безпідставно отримав від позивача [PERSON] . 36 000 доларів США, які остання помилково вважала авансовою оплатою за будівництво квартири [ADDRESS] , і вказана сума не входить до категорії грошових коштів, передбачених ст.1215 ЦК України, тому вказана сума у еквівалентному розмірі національної валюти підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов позивача у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 890 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що було підтверджено документально (а.с.1).

Outcome: approved