Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що вона є дочкою [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2011 року № 182 «Про житлові питання» надано дозвіл на переоформлення найму житлового приміщення двохкімнатної квартири по [ADDRESS] , житловою площею 45,86 кв.м [PERSON] у зв`язку із випискою основного квартиронаймача її чоловіка на склад сім`ї - чотири особи ( [PERSON] , [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] ). [INFO] померла [PERSON] В квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстрований наступний склад осіб: [PERSON] , [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] 01.04.2019 року [PERSON] знято з реєстрації місця проживання по [ADDRESS] . 04.11.2017 року брат позивачки, [ADDRESS] , виїхав на постійне місце проживання в Королівство Бельгії. З того часу не проживає за місцем своєї реєстрації та не несе витрат по утриманню квартири. Дане житло не є його постійним місцем проживання чи перебування, тому вважає, що відповідач є таким, що втратив право на користування даним житлом. Його реєстрація в квартирі заважає їй переукласти договір найму на житло і оформити субсидію. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Відповідно до копії рішення № 182 від 05.04.2011 року виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про житлові питання» надано дозвіл на переоформлення найму житлового приміщення двохкімнатної квартири по [ADDRESS] , житловою площею 45,86 кв.м [PERSON] у зв`язку із випискою основного квартиронаймача її чоловіка на склад сім`ї - чотири особи ( [PERSON] , [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] ) (а.с. 4-5). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.12.2018 року (а.с. 6). Копія виписки № 02-02/0971 від 26.02.2019 року з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї підтверджує, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - власник, [ADDRESS] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син (а.с. 7). З копії картки реєстрації особи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 01.04.2019 року знято з реєстрації місця проживання [ADDRESS] (а.с. 8). Факт відсутності відповідача за місцем постійної реєстрації підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON] , а саме, що відповідач фактично не проживає за адресою [ADDRESS] з 04.11.2017 року і по даний час (а.с. 15, 17). Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не подав. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідач [ADDRESS] , понад 1 рік не проживає за адресою: квартира [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved