Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою та просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] у місті Луганськ Луганської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батька залишилась спадщина у вигляді автомобіля марки FORD моделі SIERRA 3НГ (легковий седан), номер шасі VIN - [NUMBER], сірого кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER]. 16 серпня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Бойко Ю.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак їй нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що нею був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк вона не встигла у зв'язку з тим, що провести державну реєстрацію факту смерті та отримати свідоцтво про смерть [PERSON] на підконтрольній українській владі території вона змогла лише 26 квітня 2016 року у м.Харкові. Крім того, [INFO] у неї народився син. Таким чином, строк подання заяви був пропущений нею з поважних причин. Позивач у судове засідання не з'явилась, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі та без участі її представника. Відповідачі також просили справу розглядати без їх участі, про що зазначили у письмових заявах, направлених на адресу суду. Позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], автомобіль FORD моделі SIERRA 3НГ (легковий седан), номер шасі VIN - [NUMBER], сірого кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] належить [PERSON], право користування зазначеним автомобілем має [PERSON] (а.с. 23). З копії свідоцтва про укладення шлюбу від 06 серпня 1983 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.20). Згідно копій свідоцтв про народження від 16 лютого 1988 року, від 21 березня 1984 року, а також копії свідоцтва про шлюб від 07 червня 2014 року, дітьми [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.18-19,21). Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 26 квітня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у м.Луганську (а.с.17). Постановою від 16 серпня 2017 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропущенням терміну подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність підтвердження факту сумісного проживання разом зі спадкодавцем (а.с.24). Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та вдані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16 серпня 2017 року №48788078, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.25). Крім того, згідно копії свідоцтва про народження від 21 жовтня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, позивач [PERSON] [INFO] народила дитину (а.с.22). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст..1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, і тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.1220, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування»,

Outcome: approved