Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування з дитиною, посилаючись на те, що 24.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1480. Від даного шлюбу 20 лютого 2011 року в сторін народився син, [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 490. 22.06.2012 року шлюб з відповідачем за рішенням Хмельницького міськрайонного суду було розірвано, після чого їх з відповідачем син [PERSON] зареєстрований та проживає разом зі позивачкою за адресою місто Хмельницький, вул. Гайдамацька 35. Однак, в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання дитини, що і стало причиною на звернення до суду, а тому позивачка просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO], із нею, за адресою місто Хмельницький, вулиця Гайдамацька 35, визначити [PERSON], зустрічі з малолітнім сином [PERSON], [INFO], з 12.00 до 19.00 години кожної суботи та неділі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити в повному обсязі. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов визнають частково. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради подав висновок, відповідно до якого визначив години та дні побачень батька з дитиною, та в судовому засіданні при вирішенні справи покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинною 1 ст. 160 СК України, визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати і батько які проживають окремо не досягли згоди відносно того, з ким з них проживатиме малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. Згідно п. 1 ст. 9 «Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року» дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного законі і процедур, що таке розлучення в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 декларації прав дитини від 20.11.1995 р., за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що слідує як зі ст. 141 СК України , так зі змісту Конвенції про права дитини. При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що відповідач проживає окремо від позивачки з сином, і жодних обов'язків по відношенню до сина не виконує. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманню позивачки, для розвитку дитини позивач прикладає всі зусилля та можливості. Для дитини створенні сприятливі та комфортні умови проживання. Позивач постійно забезпечує свою сім'ю продуктами харчування, одягом та всіма необхідними засобами для догляду за дитиною. Тому, враховуючи висновок служби у справах дітей Хмельницької міської ради про визначення місця проживання [PERSON] 20.02.2011р.н. та способів участі його батька [PERSON] у вихованні сина, суд приходить до висновку, що позов є підставним, та таким який підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved