Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду 30.09.2019 року з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини.\~Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На час звернення з цією заявою до суду, позивач стверджувала, що шлюбні відносини припинені ще дев`ять місяців по тому, спільне господарство не ведуть, проживають окремо протягом дев`яти місяців поточного року, подальше спільне життя та збереження сім`ї, на думку позивача\~ - не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином, на адресу суду надіслала заяву якою підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність(а.с.20-21). Відповідно до довідки Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області від 03.10.2019 року відповідач, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). За даними Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області від 04.10.2019 року відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 25.10.2013 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином (а.с.19). В судове засідання не прибув, подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність (а.с.22). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~позовних\~вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі\~ зареєстрували шлюб 17.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Болградського управління юстиції в Одеській області,\~ актовий запис\~ № 172,\~свідоцтво про\~ шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.7). Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Згідно приписів ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку..., так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач категорично миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу (а.с.2, 21). Відповідач позовні вимоги визнав цілком і беззаперечно (а.с.22). Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки між сторонами відсутнє бажання відновлювати та продовжувати подружні стосунки, втрачені почуття любові. \~ \~ \~ \~Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, \~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі \~дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, та права їх дитини.\~ Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає\~ розірванню. Заяви щодо зміни прізвища на дошлюбне позивачем до суду не подавалося. Положеннями ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 704.80 гривен судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved