Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернулася\~в суд\~з позовом\~в якому\~вказала,\~що починаючи\~з 22\~червня 2011\~року вона\~фактично проживає\~у домоволодінні\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~На сьогоднішній\~день вона\~продовжує проживати\~у вказаному\~будинку.\~Добросовісно та\~безперервно володіє\~та відкрито\~користується даним\~нерухомим майном,\~доглядає за\~будинком та\~утримає його,\~постійно робить\~поточний та\~капітальний ремонт,\~оскільки завжди\~проживає та\~фактично працює\~в селі.\~Звернувшись до\~КП «Архітектурно\~інвентаризаційного бюро»\~Якимівської селищної\~ради Якимівського\~району Запорізької\~області стосовно\~визначення власника\~будинку,\~позивач отримала\~відповідь,\~що у\~вказаному будинку\~немає власника\~і жодних\~довідок вони\~не можуть\~надати,\~оскільки не\~мають інвентаризаційної\~справи на\~будинок за\~вказаною адресою. В зв`язку з викладеним, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є комунальною власністю Якимівської селищної ради, розташований на території Новоданилівського старостинського округу, запис господарського об`єкту №902-0016-2, господарська книга №5. Рішенням Новоданилівської селищної ради №37 від 22 червня 2011 року, дане комунальне майно, було надано позивачу, для постійного проживання, як сім`ї, яка перебувала у складних життєвих обставинах. Починаючи з 22 червня 2011 року позивач [PERSON] фактично проживає у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримає його. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 4\~ст. 344 ЦК України\~встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 вбачається, що відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Відповідно пункту 11 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 14.05.2019 року у справі № 910/172717, правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України, а самі наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужім майном; відкритість володіння; безперервність володіння сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач, починаючи з 22 червня і до теперішнього часу, проживає у будинку\~за адресою: [ADDRESS] , добросовісно та відкрито володіє вказаним будинком. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів та продовжує понад 10 років відкрито і безперервно володіти житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , і доказів на спростування даних обставин в судовому засіданні не надано, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved