overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що всі обов'язки щодо утримання та виховання дітей виконує самостійно, оскільки відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, про дітей не піклується. Діти часто хворіють, обоє оперувалися та потребують значних витрат на лікування. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, пояснив, що має неповнолітню дитину від іншого шлюбу, постійної роботи не має, підробляє на сезонних роботах, допомагає утримувати матір, яка хворіє, а також сам потребує лікування. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, розірваному рішенням суду від 1 липня 2011 року. Від подружнього життя мають двох спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до повноліття. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, суд встановлює аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач на даний час не працює, проживає за рахунок сезонних робіт та утримання присадибного господарства. Має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. Будь-яких даних про наявність у відповідача рухомого чи нерухомого майна суду не надано. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2015 року встановлено в розмірі 1032 грн. При визначенні розміру аліментів на дітей суд враховує, що відповідач не працює, є працездатним, не є інвалідом, має неповнолітню дитину від іншого шлюбу, стан здоров'я відповідача а також стан здоров'я спільних з позивачем дітей, та визначає розмір аліментів в сумі по 650 грн. щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, зменшивши позовні вимоги просить стягувати в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача позбавлення батьківських прав. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] . В шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , відносини між ними припинено. Починаючи з 2018 року вони з відповідачем проживають окремо, він не цікавиться життям доньки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися та приймати участь у її вихованні. Дитина проживає разом з позивачкою. Просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась подала суду заяву просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по не відомій суду причині. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, то [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З дослідженого в судовому засіданні висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 05.01.2021 року № 2, суд встановив, що відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям своєї дитини, не надає матеріальної допомоги, не підтримує з донькою жодних стосунків, заперечень на позовну заяву з його сторони не надходило, а тому вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання дій протиправними щодо відмови у наданні дозволу на порушення об`єкта благоустрою прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] 39 по вул.Туркменській в м.Львові, з метою проведення земляних робіт для заміни водопровідного вводу та зобов`язання відповідача у місячний строк з дня набранням рішенням законної сили, надати позивачу дозвіл на порушення об`єкта благоустрою з метою проведення земляних робіт для заміни водопровідного вводу по вул.Туркменській,39 в м.Львові. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на успадковану земельну ділянку, що знаходяться в с. Похівка Богородчанського району Івано-Франківської області. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та пояснила, що [INFO] помер племінник позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, входить земельна ділянка розміром 2,05 га, в с. Похівка урочище «Коло цвинтаря» Богородчанського району Івано-Франківської області. Вказану земельну ділянку він успадкував після смерті матері [PERSON] Після смерті племінника позивачка є єдиним спадкоємцем усього його майна, зокрема й зазначеної земельної ділянки. Однак через відсутність правовстановлюючих документів, вона не може оформити спадщину на вказану земельні ділянку. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом належного [PERSON] майна, зокрема земельної ділянки розміром 2,05 га, в с.Похівка урочище «Коло цвинтаря» Богородчанського району Івано-Франківської області. Вказана земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності ІІ-ІФ №027680 від 12.08.2002 року (а.с.6) належала [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.3). Після її смерті даною земельною ділянкою користувався її син, [PERSON], що підтверджується довідкою Похівської сільської ради № 134 від 26.05.2014 року (а.с.20). У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку, свідоцтво про право на спадщину на неї на даний час позивачка отримати не може. Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що позивач правомірно набула право власності на вказану земельну ділянку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням.Свої вимоги мотивує тим, що вона являється власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] Кіровоградської області . Будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.1992 року. В даному будинку зареєстрований і відповідач, але в будинку не проживає, змінивши місце проживання. Його речей в будинку немає. Вона повинна сплачувати за утримання будинку і за відповідача як за додаткового члена своєї сім' ї. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився , про час розгляду справи повідомлений.Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлена. Дослідивши матеріали справи,заслухавши позивача, покази свідків суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Статею 319 ЦК України передбачено ,що власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст.391 ЦК України передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, позивач являється власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] Кіровоградської області . Будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.1992 року. Дана 1/2 частина будинку являється відокремленим приміщенням. Власником іншої 1/2 частини будинку являється [PERSON] Відповідач [PERSON] в даному будинку зареєстрований,але не проживає з травня 2014 року ,змінивши місце проживання, що підтверджується актами від 31.05.2014 року, 30.06.2014 року, 31.07.2014 року, 31.08.2014 року , 30.09.2014 року, 31.10.2014 року, 30.11.2014 року,31.12.2014 року, 31.01.2015 року, складених сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] , затверджених головою квартального комітету №16. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. підтвердили, що відповідач зареєстрований, але не проживає в будинку[ADDRESS] Кіровоградської області з травня 2014 року. Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку змушує позивача сплачувати комунальні послуги і за відповідача як за додаткового члена своєї сім'ї, перешкоджає розпоряджатися належним їй будинком. Тому відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням . Визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його втративши право користування жилим приміщенням.Свої вимоги мотивує тим, що вона являється наймачем квартири [ADDRESS] на підставі типового договору найма від 4.11.1989 року , укладеного між нею та УЖКГ в/о «Олександріявугілля». В квартирі зареєстрований її онук [PERSON], [INFO] Відповідач не проживає в квартирі з 2005 року. Вона повинна сплачувати за утримання квартири і за відповідача як за додаткового члена своєї сім ї, не може оформити субсидію. Позивач в судове засідання не з» явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з» явився , про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає ,що позов підлягає задоволенню. Згідно ст..71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Встановлено, що позивач [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] на підставі типового договору найма від 4.11.1989 року, укладеного між нею та УЖКГ в/о « Олександріявугілля». В квартирі зареєстрований онук позивачки [PERSON], [INFO] Відповідач не проживає в квартирі з 2005 року, що підтверджується актом-розпорядженням від 14.04.2015 року, складеного за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] та затвердженого директором КП «Житлогосп». Наявність факту реєстрації відповідача в даній квартирі змушує позивача сплачувати комунальні послуги і за відповідача як за додаткового члена своєї сімї, перешкоджає належним чином користуватися квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є орендарем житлової площі, зокрема, кімнати [ADDRESS]. В даній кімнаті зареєстрований відповідач. Останній з моменту реєстрації у вказаній кімнаті не проживає, за комунальні послуги не сплачує, витрат на поточний ремонт не несе. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Враховуючи наведене, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов свій підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте була належним чином повідомлена про розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. З матеріалів справи, зокрема, ордеру на жилу площу в гуртожитку №1 вбачається, що позивач має право зайняття з сім'єю з двох чоловік житлової площі в гуртожитку [ADDRESS] розміром 36 квадратних метрів. До складу сім'ї позивача входить її чоловік [PERSON]. З рішення Горохівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року, яке не змінене і не скасоване, набрало законної сили, вбачається, що шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. З письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації, а саме, в кімнаті [ADDRESS], відсутній протягом двох останніх років. З пояснень позивача встановлено, що домовленості між нею та відповідачем щодо користування кімнатою [ADDRESS], не було. Отже, відповідач, будучи членом сім'ї власника жилого приміщення, понад один рік без поважних причин не проживає в ньому, що було підтверджено письмовими доказами в суді. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житлом, а саме кімнатою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів від 18.01.1984 року на сімю з трьох чоловік їй була надана квартира [ADDRESS]. Вказує, що у вказаній квартирі, крім неї, також зареєстровані члени її сімї сини [PERSON] і [PERSON], а також відповідач [PERSON] бувший чоловік. Однак, останній з 2006 року у вказаній квартирі не проживає, обовязків по її утриманню не виконує, коштів за комунальні послуги не сплачує. В звязку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №70 по бульвару Дружби Народів, 5 в м. Луцьку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому, зі згоди представника позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до ордеру №330 від 18.01.1984 року, [PERSON], сімя якої складається з трьох чоловік, виділена квартира [ADDRESS] (а.с. 5), і у ній, крім позивача, зареєстрований [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача, показань свідків [PERSON] та [PERSON], а також представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: висновку інспектора Луцького ВП ГУНП у Волинській області (а.с. 8), повідомлення Луцького відділу поліції (а.с. 8), судом встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше шести місяців без поважних причин, інтересу до неї не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 71 ЖК України. Доказів постійного проживання у вказаному будинку всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] і у вказаному житлі з 09.02.2011 року зареєстрований відповідач, з яким вона перебувала у громадському шлюбу. Вказує, що з 20 листопада 2011 року відповідач зібрав свої речі і з того часу в будинку не проживає, однак в добровільному порядку знятися з реєстрації не погоджується. В зв'язку з чим, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через судове оголошення в пресі. А тому зі згоди позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про дарування житлового будинку від 20.11.2007 року (а.с. 5) та витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно (а.с. 6). У вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку. З пояснень позивача, показань свідка [PERSON] та представлених в судове засідання письмових доказів, а саме: висновку дільничного інспектора (а.с. 9) судом встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає більше року без поважних причин, інтересу до цього житла не проявляє, за комунальні послуги не сплачує, а тому є всі підстави вважати його таким, що він втратив право користування жилим приміщенням згідно ст. 405 ЦК України. Доказів постійного проживання у вказаному будинку всупереч ст. 60 ЦПК України суду не представлено. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved