Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила та в якому вказує, що їй на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша частина квартири належала [PERSON], яка померла, а спадщину після її смерті фактично прийняла третя особа [PERSON], яка фактично проживала у цій квартирі та була там зареєстрована. У квітні 2015 року позивач випадково дізналася, що вказана квартира від імені [PERSON] продана. Як виявилося пізніше, квартира була продана третій особі [PERSON], а потім він її продав відповідачу [PERSON] Тому в своєму позові позивач просить витребувати з володіння [PERSON] та повернути у володіння [PERSON] нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не доведений факт недійсності договорів купівлі-продажу спірної квартири, а також факт підробки правовстановлюючих документів, на підставі яких був оформлений договір купівлі-продажу цієї квартири першому покупцю третій особі [PERSON] Крім того, на час купівлі квартири відповідачем право власності як первинного продавця ([PERSON]М.), так і другого продавця ([PERSON]М.) було зареєстровано у встановленому законом порядку, ця реєстрація не скасована і її ніхто не оскаржував. Просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав позицію та пояснення свого представника, просив в задоволенні позову відмовити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судових засідань жодного разу не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що працює юристом КПТІ Бердянської міськради і згідно матеріалів інвентаризаційної справи на будинок №25 по вул.Морозова в м.Бердянську, останніми зареєстрованими власниками квартири №77 цього будинку були [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині за кожною) на підставі ухвали Бердянського міського суду від 06.05.1997р. про затвердження мирової угоди. До 31.12.2012р. це право власності не перереєстровувалось, а після цієї дати, в результаті змін до законодавства, КПТІ не займалося державною реєстрацією права власності на нерухоме майно. Свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 01.02.1997р. на імя [PERSON] вважає підробленим, оскільки такого документа в матеріалах інвентаризаційної справи немає, а реєстраційне посвідчення на цьому документі підписано в якості керівника [PERSON], який на той час, тобто 24.10.2006р. в КПТІ взагалі не працював. Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно ухвали Бердянського міського суду від 06.05.1997р. про затвердження мирової угоди, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині). Вказана судова ухвала має реєстраційний напис БТІ від 23.05.1997р., міститься в матеріалах інвентаризаційної справи КПТІ Бердянської міськради та повністю відповідає інформації щодо попереднього власника вказаної квартири [PERSON], померлого 22.01.1996р. Крім того, будинок №25 по вул.Морозова в м.Бердянську є кооперативним, що також відповідає матеріалам інвентаризаційної справи та вказаній ухвалі Бердянського міського суду. Згідно договору купівлі-продажу від 14.03.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], квартира [ADDRESS] продана [PERSON] [PERSON], що діяла від імені [PERSON] При цьому право власності [PERSON] на всю вказану квартиру було посвідчено свідоцтвом про право власності на житло №5210, виданим Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним обєднанням виконкому Бердянської міської ради Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 01.02.1997р. та зареєстрованим КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради 24.10.1997р. в реєстровій книзі №898 за р.№10830. Перед посвідченням вказаного договору нотаріус здійснила державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що вказане свідоцтво про право власності на житло №5210 є таким, що містить завідомо неправдиві дані, оскільки воно протирічить матеріалам інвентаризаційної справи на будинок №77 по вул.Морозова в м.Бердянську стосовно первісного власника ([PERSON]М.), наступних власників ([PERSON] та [PERSON]В.), а також самого статусу квартири, яка насправді була кооперативною і оформлення права власності на неї здійснювалась в зовсім іншому порядку. Таким чином, договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] був укладений та посвідчений нотаріусом на підставі правовстановлюючого документу, який не є справжнім, тобто таким, що містить неправдиві відомості. За таких обставин вказаний договір є нікчемним в розумінні ч.2 ст.215 ЦК України і визнання його недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Згідно договору купівлі-продажу від 16.04.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо це майно вибуло з володіння у власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В даному випадку, з урахуванням викладеного, [PERSON] не мала право відчужувати 1/2 частину квартири [ADDRESS] під час укладання договору купівлі-продажу від 14.03.2015р., а тому, відповідно, [PERSON] не мав право відчужувати цю частину квартири при укладанні договору купівлі-продажу від 16.04.2015р. Про вказані події позивач не знала, у всякому випадку доказів протилежного до суду не надходило, відповідач це не заперечував. Тому законний власник цього майна позивач [PERSON] має право на витребування свого майна шляхом віндикації, оскільки між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10.06.2015р. по справі №6-348цс15 За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд вважає безпідставними заперечення відповідача та його представника стосовно необхідності первісного визнання недійсними укладених договорів стосовно спірної квартири, скасування державної реєстрації прав власності учасників цих договорів та доведення факту підробки свідоцтва про право власності на імя [PERSON] В даному випадку, для вирішення справи по суті вказані дії не є необхідними і тому не можуть вплинути на винесення рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved