Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 2-681/2008р. від 13.11.2008 року розірвано шлюб, зареєстрований 19 вересня 1997 р., відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області, за актовим записом № 50 між [PERSON] та [PERSON] . Дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, 03.12.2008 року за актовим записом № 101 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/839/18 від 08.11.2018 року змінено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18.05.2007 року та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, а з 09.04.2021 року в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/839/18 від 08.11.2018 року перебуває на виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно даних Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 01.04.2021 № 2122, заборгованість по виконавчому листу станом на 01.04.2021 року складає 63876,59 грн., за період з грудня 2018 року по березень 2021 року включно. Разом з тим, до даної інформації не включено заборгованість зі сплати аліментів згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18.05.2007 року у справі № 2-212/2007р. Державним виконавцем Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк Л.В., 01.09.2018 року було скеровано до Маньківського районного суду Черкаської області подання про розшук боржника [PERSON] , [INFO] . Попередньо, Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.10.2007 у справі № 6-9/2007 р., було оголошено розшук [PERSON] , [INFO] . Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/429/18 від 03.07.2018 року визнано [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 20.01.1996 року) таким, що втратив право користування на житло в будинковолодінні по [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] . Таким чином, останнє відоме зареєстроване у встановленому порядку місце проживання Відповідача було у будинку [ADDRESS] , відповідно даний позов пред`явлено за останнім відомим зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання Відповідача у відповідності до ст.ст. 27, 28 ЦПК України. На даний час спільні з відповідачем діти та усиновлена відповідачем дитина досягли повноліття, крім сина [PERSON] , [INFO] . Витягом № 2050 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим державним реєстратором виконавчого комітету Маньківської селищної ради, підтверджується, що син позивача [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання у будинку [ADDRESS] . Я також зареєстрована та проживаю у даному будинку з сином спільно. Разом з тим, фактично Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, ніякої участі в утриманні та вихованні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , - не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, відповідач не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує його вдома, в шкільному закладі. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Довідка Маньківського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-гімназія» Маньківської селищної ради Черкаської області від 02.04.2021 року № 52 підтверджує, що батько [PERSON] , учня 5-А (9) класу гімназії - [PERSON] , за період навчання сина у Маньківському НВК «ЗЗЗО І-ІІІ ступенів-гімназія» не приходив до школи, не спілкувався з класним керівником, не відвідував батьківські збори, участі у вихованні та навчанні дитини не брав. Позивач звернулась до служби у справах дітей Уманської районної державної адміністрації з приводу надання висновку органу опіки та піклування про можливість позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно Висновку від 27.04.2021 за № 5, органом опіки та піклування Уманської районної державної адміністрації достовірно встановлено, що відповідач не цікавиться життям свого сина [PERSON] , [INFO] , не надає коштів на його утримання, не спілкується з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, син взагалі не пам`ятає свого кровного батька і фактично не знає його внаслідок його безвідповідального ставлення., що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася але надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач який згідно повідомлення виконавчого комітету Маньківської селищної ради знятий з реєстрації за адресою [ADDRESS] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи: Служба у справах дітей Маньківської селищної ради в судове засідання з`явився але надала до суду письмову заяву згідно якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 2-681/2008р., від 13.11.2008 року розірвано шлюб, зареєстрований 19 вересня 1997 р., відділом реєстрації актів громадянського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області, за актовим записом № 50 між [PERSON] та [PERSON] . Дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю - [PERSON] (а.с. 10). Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, 03.12.2008 року за актовим записом № 101 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/839/18 від 08.11.2018 року змінено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 18.05.2007 року та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, а з 09.04.2021 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття (а.с. 12-15). Виконавчий лист Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/839/18 від 08.11.2018 року перебуває на виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 16). Згідно даних Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого державним виконавцем Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 01.04.2021 № 2122, заборгованість по виконавчому листу станом на 01.04.2021 року складає 63876,59 грн., за період з грудня 2018 року по березень 2021 року включно (а.с. 17). Державним виконавцем Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк Л.В., 01.09.2018 року було скеровано до Маньківського районного суду Черкаської області подання про розшук боржника [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Попередньо Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 29.10.2007 у справі № 6-9/2007р. було оголошено розшук [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 701/429/18 від 03.07.2018 року визнано [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 20.01.1996 року) таким, що втратив право користування на житло в будинковолодінні по [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-23). На даний час їх спільні з відповідачем діти та усиновлена відповідачем дитина досягли повноліття, крім сина [PERSON] , [INFO] . Витягом № 2050 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим державним реєстратором виконавчого комітету Маньківської селищної ради, підтверджується, що син позивачки [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання у будинку [ADDRESS] . Позивачка також зареєстрована та проживає у даному будинку з сином спільно (а.с. 24). Разом з тим, фактично Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, ніякої участі в утриманні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] , - не приймає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, відповідач не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Довідка Маньківського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-гімназія» Маньківської селищної ради Черкаської області від 02.04.2021 року № 52 підтверджує, що батько [PERSON] , учня 5-А (9) класу гімназії - [PERSON] , за період навчання сина у Маньківському НВК «ЗЗСО І-ІІІ ступенів-гімназія» не приходив до школи, не спілкувався з класним керівником, не відвідував батьківські збори, участі у вихованні та навчанні дитини не брав (а.с. 29). Також підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та самоусунення від їх виконання як відносно свого сина [PERSON] , так і відносно усіх своїх дітей підтверджується письмовими особистими поясненнями [PERSON] (позивач по справі) (а.с. 30), [PERSON] (сина позивача та відповідача) (а.с. 31), [PERSON] (дочки відповідача) (а.с. 32), [PERSON] (дочки відповідача) (а.с. 33), [PERSON] (дочки відповідача) (а.с. 34), [PERSON] (знайомої позивача) (а.с. 35), [PERSON] (сусідки позивача) (а.с. 36), [PERSON] (сусідки позивача) (а.с. 37). Згідно Висновку від 27.04.2021 за № 5, органом опіки та піклування Уманської районної державної адміністрації достовірно встановлено, що відповідач не цікавиться життям свого сина [PERSON] , [INFO] , не надає коштів на його утримання, не спілкується з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, син взагалі не пам`ятає свого кровного батька і фактично не знає його внаслідок його безвідповідального ставлення (а.с. 38). Згідно даного Висновку, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування однозначно висловлено позицію щодо доцільності позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України, яка закріплює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, а також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до положень статті 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно зі статтею 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Судом встановлено, що має місце факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, оскільки із матеріалів справи вбачається, що відповідач не має постійного місця проживання, ніде не працює, не забезпечує матеріальний стан дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Аналогічні роз`яснення викладені у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За змістом роз?яснень, викладених у п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Проте суд зауважує, що відповідач не виявив свідомого бажання приймати участь у вихованні дитини, що підтверджується вищевикладеними ообставинами, що в сукупності свідчить про відсутність інтересу до дитини. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України), проте в даному випадку суд погоджується із наданим позивачем висновком органу опіки та піклування від 27.04.2021 року № 5 (а.с. 38) про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд вважає, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази винної поведінки відповідача щодо своєї дитини та винятковості даного випадку, яка свідчить про наявність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до повного задоволення. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved