Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до відповідача з позовом про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 грудня 2001 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Договір купівлі-продажу був укладений та зареєстрований у Бесарабській товарній біржі, реєстраційний номер 120 01. \~ \~ \~ \~Вказаний договір не був засвідченій нотаріально, проте відповідач за зазначеним договором передала позивачу у власність житловий будинок [ADDRESS] , а позивач сплатила за це відповідачу обумовлену у договорі вартість житлового будинку. \~ \~ \~ \~З 13 грудня 2001 року [PERSON] володіє, користується та розпоряджається вищезазначеним житловим будинком, з того часу зазначене нерухоме майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалось. \~ \~ \~ \~З часом, позивач вирішила зареєструвати в своєму будинку члена своєї родини, однак для проведення цієї реєстрації, на підтвердження обставин, що позивач є власницею будинку, необхідно було надати витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, який вона не змогла надати, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено. \~ \~ \~ \~З зазначених підстав позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності. \~ \~ \~ \~Позивачу\~судове засідання\~не з`явилась, від представника позивача адвоката Златі Д.С. надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 13 грудня 2001 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Договір купівлі-продажу був укладений та зареєстрований у Бесарабській товарній біржі, реєстраційний номер 120 01. \~ \~ \~ \~Вказаний договір не був засвідченій нотаріально, проте відповідач за зазначеним договором передала позивачу у власність житловий будинок [ADDRESS] , а позивач сплатила за це відповідачу обумовлену у договорі вартість житлового будинку. \~ \~ \~ \~З 13 грудня 2001 року [PERSON] володіє, користується та розпоряджається вищезазначеним житловим будинком, з того часу зазначене нерухоме майно у неї витребувано не було, вимог щодо його повернення не висувалось. \~ \~ \~ \~З часом, позивач вирішила зареєструвати в своєму будинку члена своєї родини, однак для проведення цієї реєстрації, на підтвердження обставин, що позивач є власницею будинку, необхідно було надати витяг з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, який вона не змогла надати, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено. У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії наступних документів: договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 грудня 2001 року, технічного паспорту житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповіді на запит про припинення державної реєстрації юридичної особи товарної біржи «Бесарабська». Відповідно до п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного\~Кодексу\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~ЦК 2003р., положення цього\~Кодексу\~застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, при розгляді справи необхідно керуватися положеннями\~ЦК 1963 р. Відповідно до діючого на час укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна спеціального закону\~Закону України «Про товарні біржі», а саме ст. 15, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущенних до обігу на товарній біржі. Положення Інструкції «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб» передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані товарною біржою. Відповідно до чинного на час укладання зазначеного договору купівлі-продажу ЦК УРСР\~(1963 року), а саме ст. 227, договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги призводить до недійсності договору (\~статті 47 цього Кодексу). Частиною 2 ст. 47 ЦК 1963р. встановлено, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 15 ЦК України 2004 р., кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 55 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.\~220\~ЦК України 2004 р., якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З наданих суду документів вбачається, що сторони повністю виконали умови договору, [PERSON] правомірно, добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] . Таким чином, суд знаходить, що відсутність нотаріального посвідчення спірного договору у 2001 році, фактично свідчить про наявність обставин, для вирішення яких застосовуються положення ч.2 ст. 220 чинного ЦК України, а тому задовольняє позов повністю. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 840 гривень 80 копійок, які не сплачені позивачем при зверненні до суду у зв`язку з звільненням позивача від їх оплати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved