Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в суд до [PERSON], третя особа : Черкаська міська рада про визнання права на отримання державного акту на право приватної власності на землю без погодження меж із суміжним землекористувачем, вказуючи що [PERSON] є власником 12/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 01.06.1988 р. Згодом виникла необхідність оформити відповідне правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідності до часток на домоволодіння. Позивачем отримано погодження меж від суміжних землекористувачів та від співвласників вищезгаданого домоволодіння, але [PERSON] відмовляється погоджувати межі не пояснюючі свою відмову. Просить визнати неправомірною відмову [PERSON] у підписанні акту визначення та погодження меж земельної ділянки. Визнати за [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] без підпису відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні позову покладався на думку суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору від 01.06.1988 р., посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-3583 [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах продали [PERSON] 6/50 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд [ADDRESS] та розташовані на земельній ділянці розміром 1674 кв.м., що також підтверджується довідкою КП «ЧООБТІ» №7641о від 28.10.2014 р. Згідно довідки Управління земельних ресурсів Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів Черкаської області №815 від вересня 1995 р., згідно рішення Черкаського міськвиконкому від 21.08.1995 р. №439, при переході права власності на будівлю і споруди, разом з цими об»єктами переходить і земельна ділянка в розмірах по [ADDRESS] площею 1862 кв.м., з них : 910 кв.м. в постійне користування, 952 кв.м. в короткострокове користування на три роки під город без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків. Згідно з актом від 10.01.2012 р. між [PERSON] з одного боку та суміжними землекористувачами [PERSON], Готель «Дніпро», Черкаська міська рада, співвласники по будинку : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали акт про, те що ними визнано та погоджено розміри земельної ділянки по [ADDRESS]. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 06.04.2012 р. [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечують проти розподілу та присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] згідно плану розподілу земельної ділянки, виконаному ТОВ «Черкаський міський земельно-кадастровий центр» 2012 р. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 08.06.2012 р. [PERSON] та [PERSON], який діє також від імені [PERSON] не заперечують проти видачі державних актів про право власності на земельну ділянку згідно схеми розподілу земельної ділянки яка додається. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 1 Земельного кодексу України право власності на землю гарантується. Згідно із ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Стаття 118 ЗК України, передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, за змістом якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до статті 186 Земельного кодексу України: - технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками;- технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, у тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок (частини перша та друга статті 56 Закону України «Про землеустрій») або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (частина третя статті 56 Закону України «Про землеустрій») - при передачі земельної ділянки у власність (користування) із земель державної та комунальної власності, а також із земель приватної власності у разі зміни її меж або цільового призначення при поділі чи об'єднанні земельних ділянок перед заповненням бланка державного акта на право власності на земельну ділянку або бланка державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Необхідною умовою для надання дозволу на приватизацію земельної ділянки є погодження суміжних землекористувачів, але відповідач відмовився в підписанні акту узгодження зовнішніх меж не пояснюючи жодної підстави. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved