Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду 30.09.2016 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, з 06.12.2014 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO]. На даний час вона з сином проживає окремо. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі ? частини його заробітку(доходу),але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму,встановленого для дитини відповідного віку,починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, прохає справу слухати у його відсутність. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 06.12.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області,06.12.2014 року (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], батьком якого являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с. 6). Як зазначив позивач в своєму позові, дитина постійно мешкає з нею та знаходиться її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, працює оператором ЧПУ в ТОВ «Ірісот Україна», інших дітей не має; позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте її доходу не достатньо для належного забезпечення матеріального становища дитини, тому відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved