Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 890; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі єдиної частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду із вказаним позовом і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припиненні, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із різними поглядами на життя, різними характерами та інтересами. Від шлюбу мають спільних дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі єдиної частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду із вказаним позовом і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Згоди щодо матеріального утримання дітей між ними не досягнуто. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2020 позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому вказав, що позов визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 890, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені, спільне господарство не ведеться, відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не ведуть спільного господарства з листопада 2017, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що є усі підстави для розірвання шлюбу. Крім того, судом встановлено, що у сторін є діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 06 вересня 2017 року; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 березня 2011 року; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 липня 2018 року. Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей, батьками зазначені [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку із цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved