Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 11 серпня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з серпня 2019 року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, у них відсутні спільні інтереси. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просить позов задовольнити. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 05 жовтня 2020 року подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, однак 05 жовтня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечив. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2014 року, який зареєстрований Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 серпня 2014 року, актовий запис № 7. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 березня 2015 року Виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2019 року Виконавчим комітетом Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, а також враховуючи згоду відповідача на розірвання шлюбу, викладену в заяві, поданій до суду 05 жовтня 2020 року, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » є законним та обґрунтованим. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved