Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2015 року до 2017 року. На даний час їх сімя розпалася. У шлюбі у них народився син [PERSON],[INFO], який проживає разом з нею. Відповідно до наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказаний наказ переданий на виконання в січні 2018 року. Однак в серпні 2017 року їх спільний син хворів, що підтверджується записами в медичній картці, нею на лікування та придбання інгалятору було витрачено кошти в сумі 1308,13 грн. Відповідач матеріальної допомоги на додаткові витрати не надає, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дитини в сумі 654,06 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2018 року справу про стягнення додаткових витрат на дитину призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та матеріали заяви 12.03.2018 року, але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №103434 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2015 року, актовий запис №1300. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №221312 мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Відповідно до судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2017року з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON],03.08.2016 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення та до повноліття. Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З аналізу перелічених норм права вбачається, що суд сприяє в захисті прав дитини та необхідності належного матеріального забезпечення з боку батьків, і в разі необхідності додаткових витрат, які несуть батьки паритетно по відношенню до дитини. Так аліменти, які стягуються за рішенням суду з відповідача в даній цивільній справі, мають на меті забезпечити нормальні, допустимі та належні умови життя та духовного розвитку дитини. Але в цей період, в силу певних особливих або виняткових обставин, коштів, що стягуються, у формі аліментів, може виявитись не достатньо, то в цьому випадку законодавець вказує в ст. 185 ЦК України, що підлягають стягненню додаткові кошти за рішенням суду або за домовленістю сторін. В нашому випадку сторони в добровільному порядку не вирішили спір щодо додаткових витрат на утримання дітей, що спонукало позивачку звернутись до суду з даним позовом. Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги [PERSON], є такими, що підлягають задоволенню, та приймає до уваги надані позивачем докази, які підтверджують хворобливий стан дитини, а саме: копія медичної картки дитини, квитанції на придбання медичних припаратів та апарату для проведення інгаляції. А тому вважає, обґрунтованими вимоги позивача, що половина понесених витрат підлягає разовому стягненню з відповідача, жодного заперечення від відповідача з цього приводу не надійшло. Згідно положень ст..141ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved