Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулась з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності після смерті її баби - [PERSON], яка померла 06.05.1991 року на житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Львівська область Кам'янка-Бузький район село Полонична вул.Центральна,1, а також земельну ділянку площею ділянку площею 2,09 га, що знаходиться на території Полоничнівської сільської ради. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від Полоничнівської сільської ради надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 562 ЦК України (в редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-АВ №272075 від 28.12.1977р. Спадкоємцями другої черги спадкування за законом є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №296850 від 18.11.1961 року, довідкою про реєстрацію шлюбу , а також\~ Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-СГ №069443 від 15.11.1999 року, а також [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №1357936 від 14.11.1964 року та свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №495644 від 04.09.1985 року. Відповідно до державного акту серії ЛВ №003659 від 14.04.1997р. [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,09 га на території Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького р-ну Львівської обл. З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 06.05.1991 року на підставі рішення виконкому Незнанівської сільської ради від 18.04.1991 р., вбачається, що житловий будинок № 1 по вулиці Центральній с. Полонична Кам'янка-Бузького району відноситься до суспільних господарств «колгоспний двір» головою якого була [PERSON], дане свідоцтво зареєстроване 06.05.1991 року Червоноградським МБТІ у реєстровій книзі за реєстровим № 124. Відповідно до витягу даних господарської книги Полоничнівської сільської ради, станом на 15.04.1991 року вбачається, що за №1 по вул.Центральній с.Полонична проживали та були прописані [PERSON] - голова господарського двору та [PERSON] - її дочка. Із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 172233 виданого Полоничнівською сільською радою вбачається, що 30.05.2000 року померла [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини та часток у майні колгоспного двору на користь позивачки. Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч.1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до ч.1, 2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 р.) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст.121 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх власників. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved