Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача та просила визнати договір про пайову участь в кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року укладений між нею та Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г., таким, що порушує публічний порядок та недійсним. Повернути отримане Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Вектор Інвест» за основним договором про пайову участь в кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, шляхом стягнення с останнього пайових внесків, внесених [PERSON] за договором про пайову участь в кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року та стягнути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.12.2016 року між нею та Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г. був укладений договір про пайову участь у кооперативі №16/12/95, відповідно до умов якого позивач, як член кооперативу, зобов'язалась внести пайовий внесок до кооперативу, а кооператив зобов'язався забезпечити набуття позивачем права власності на квартиру: [ADDRESS], поверх 9, загальною площею 50,00 кв.м. Згідно п. 4.1 договору, пайовий внесок складав 650000,00 грн. 10.06.2018 року між позивачем, Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г. та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якого Обслуговуючий Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов'язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року. Отже, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» є новим кредитором, до якого перейшли права первісного кредитора у зобов'язання за договором про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року. Зазначила, що свої зобов'язання за умовами договору вона виконала належним чином, своєчасно та у повному обсязі внесла суму пайового внеску в розмірі 650000,00 грн. В свою чергу, відповідач при укладання договору порушив вимоги чинного законодавства. Будівельні роботи, що виконуються фактично містять ознаки самочинного будівництва, оскільки будується чотири будинку висотою 9-16 поверхів, що підтверджується постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2015 року. Незважаючи на порушення чинного законодавства, Обслуговуючий Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» уклав з позивачем договір про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, тим самим, навмисно ввівши позивача в оману, стосовно істотних обставин. Крім того, земельні ділянки на яких здійснюється будівництво багатоповерхових будинків Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» належать кооперативу на праві користування за договором суперфіцію від 06.11.2014 року, який за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року був розірваний, а земельні ділянки (к/н [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) повернуті власнику. Також, слідчим відділом Солом'янського УП ГУ НПУ в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №42015100100000235 від 22.09.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (шахрайство), ч. 3 ст. 197-1 (самочинне будівництво) КК України по факту будівництва службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» житлового будинку по [ADDRESS] за відсутності передбачених законодавством діючих дозволів на виконання будівельних робіт і заволодіння шляхом обману службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах, в зв'язку з продажем квартир за адресою: [ADDRESS]. Незважаючи на викладені обставини, які були відомі Обслуговуючому Житлово-будівельному кооперативу «Жуляни», останній 25.12.2016 року уклав з позивачем договір про пайову участь у кооперативі №16/12/95. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21.08.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову. У встановлений ухвалою судді від 01.08.2018 року строк від відповідача та третьої особи відзиву або пояснень не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 25.12.2016 року між [PERSON] та Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г. був укладений договір про пайову участь у кооперативі №16/12/95, відповідно до умов якого позивач, як член кооперативу, зобов'язалась внести пайовий внесок до кооперативу, а кооператив зобов'язався забезпечити набуття позивачем права власності на квартиру: [ADDRESS], поверх 9, загальною площею 50,00 кв.м. Згідно п. 4.1 договору, пайовий внесок складав 650000,00 грн. Згідно п. 6.1.1 договору асоційований член, тобто позивач, зобов'язана була оплатити пайовий внесок в розмірі та в порядку, визначеному цим договором, дотримуючись термінів сплати за сумами та строками. У відповідності до п. 6.2.1 цього договору, кооператив зобов'язався забезпечити набуття позивачем у власність квартири після введення в експлуатацію об'єкта будівництва. 10.06.2018 року між позивачем, Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г. та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якого Обслуговуючий Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов'язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року. Отже, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» є новим кредитором, до якого перейшли права первісного кредитора у зобов'язання за договором про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року виконала належним чином, сплативши суму пайового внеску в розмірі 650000,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 24-37). Факт виконання зобов'язання позивачем перед кооперативом підтверджується також довідкою до договору про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року про загальну суму пайового внеску в розмірі 650000,00 грн., що відповідає 100% паю у кооперативі за договором. При цьому, Обслуговуючий Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» порушив умови договору про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, у звязку із чим позивач просила визнати його недійсним та повернути сплачені нею кошти, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2015 року позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» про застосування заходів реагування задоволено. Зупинено виконання робіт із будівництва житлового будинку на [ADDRESS] Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеною постановою встановлено, що будівельні роботи, що виконуються фактично містять ознаки самочинного будівництва. Містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки видані Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 02.12.2014 року №581/14/12-3/009-14 дозволено будівництво індивідуального двоповерхового будинку. Проте, фактично будується чотири будинки висотою 9-16 поверхів. Отже, судом встановлено, що незважаючи на вказані обставини та порушення норм чинного законодавства Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» уклав з позивачем договір про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, тим самим ввівши позивача в оману, стосовно істотних обставин. Крім того, земельна ділянка на яких здійснюється будівництво багатоповерхових будинків належить Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельному кооперативу «Жуляни» на праві користування за договором суперфіцію від 06.11.2014 року, який був розірваний на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року. Так, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26.05.2017 року позов [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» про розірвання договору суперфіцію від 06.11.2014 року та повернення земельних ділянок задоволено. Розірвано договір суперфіцію від 06.11.2014 року, укладений між [PERSON] (ІПН [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» (код ЄДРПОУ 39235047, місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Добробутна, 5). Повернуто наступні земельні ділянки: земельна ділянка загальною площею 0,0697 га, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка загальною площею 0,0709 га, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка загальною площею 0,0700 га, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка загальною площею 0,0712 га, кадастровий [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - власнику [PERSON] Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1280,00 грн. У задоволенні зустрічного позову Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» до [PERSON] про визнання правочину удаваним - відмовлено. Також встановлено, що слідчим відділом Солом'янського УП ГУ НПУ в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №42015100100000235 від 22.09.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 (шахрайство), ч. 3 ст. 197-1 (самочинне будівництво) КК України по факту будівництва службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» житлового будинку по [ADDRESS] за відсутності передбачених законодавством діючих дозволів на виконання будівельних робіт і заволодіння шляхом обману службовими особами ОК «ЖБК «Жуляни» грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах, в зв'язку з продажем квартир за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.ч. 1, 4, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Крім того, згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Судом достовірно встановлено, що Обслуговуючим житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» під час укладення з позивачем договору про пайову участь у кооперативі від 25.12.2016 року за №16/12/95, не було повідомлено позивачу про існуючі порушення щодо об'єкту будівництва, право власності на який він зобов'язався передати позивачу після введення його в експлуатацію. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які посилалась як на підставу для задоволення позовних вимог, а тому договір про пайову участь в кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, укладений між [PERSON] та Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» підлягає визнанню недійсним. При цьому, згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено вище, 10.06.2018 року між позивачем, Обслуговуючим Житлово-будівельним кооперативом «Жуляни» в особі голови Патрушева В.Г. та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» в особі голови кооперативу Скульського Г.В., було укладено угоду про заміну сторони за договором, відповідно до умов якого Обслуговуючий Житлово-будівельний кооператив «Жуляни» передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» всі чинні на день укладання цієї угоди права та обов'язки кооперативу, що виникли та існують на підставі договору про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року. Отже, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» є новим кредитором, до якого перейшли права первісного кредитора - Обслуговуючого Житлово-будівельного кооперативу «Жуляни» у зобов'язанні за договором про пайову участь у кооперативі №16/12/95 від 25.12.2016 року, а тому з нього слід стягнути суму пайового внеску 650000,00 грн., внесену [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні з даним позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. за вимогу немайнового характеру та 6500,00 грн. за вимоги майнового характеру. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вектор Інвест» на користь позивача суму судового збору 7204,80 грн.

Outcome: approved