Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку [ADDRESS]. У будинку позивач зареєстрований та постійно проживає з моменту будівництва. Окрім нього, у будинку зареєстровані його дочки та онуки, з яких з позивачем на теперішній час проживає дочка [PERSON]. Також у його будинку без реєстрації та без позивача дозволу проживає відповідач [PERSON] зять, чоловік [PERSON]. Відповідач [PERSON] має місце реєстрації у своїх батьків по [ADDRESS], однак через свій анти суспільний спосіб життя не проживає за місцем реєстрації. Відповідач постійно порушує правила спів проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. Під впливом наркотичних речовин та алкоголю відповідач поводить себе дуже агресивно, б'ється, погрожує вбити позивача, ламає позивача речі, б'є скло у вікнах. Відповідач [PERSON] виносить з будинку майно, яке можна здати на металобрухт чи продати, він не доглядає за будинком. Позивач його дуже боїться, переніс інсульт, однак через свій вік 75 років він безпомічний, і не знає, що вже робити. Позивач неодноразово вимагав у відповідача та позивача дочки [PERSON], щоб вони пішли з його будинку й жили окремо. Звернення до міліції нічого не дали. Посилаючись на зазначене, позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] без надання іншого приміщення. Судові витрати покласти на відповідачів. Позивач в судове засідання не з'явився на адресу суду надав письмову заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 21.02.1972 року (зареєстровано в БТІ 10.07.1986 року за реєстровим № 19670), Акту прийняття в експлуатацію домоволодіння від 25.04.1986 року, [PERSON], являється власником житлового будинку [ADDRESS].(а.с.6-9). Відповідно до довідки №216 від 18.11.2014 року окрім позивача, у його будинку зареєстровані його дочки та онуки, з яких із ним на теперішній час проживає дочка [PERSON], також у його будинку без реєстрації та без позивача дозволу проживає відповідач [PERSON] зять, чоловік його дочки.(а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок чи квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно зі ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку; чи. членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично порушує правила співжиття, створює позивачу неможливі умови для проживання. У зв'язку з зазначеним він неодноразово був змушений звертатися до органів внутрішніх справ що підтверджується копією талону-повідомленням №90(а.с.13) проте це результатів не дало. Так відповідач постійно порушує правила спів проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Таким чином, суд вважає доведеними посилання позивача, щодо неможливості спільного проживання з відповідачем у зв'язку із систематичним порушенням правил співжиття з їх боку у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються з 243,60грн.,- сплаченого судового збору.

Outcome: approved