Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , вказуючи, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , які раніше проживали у зазначеному будинку. Проте відповідачі: [PERSON] , [PERSON] з листопада 2017 року в зазначеному будинку не проживають, у належному їй будинку не з`являються, особистих речей їх в будинку не має, не сплачують комунальні платежі, і взагалі будинком вони не цікавляться. Реєстрація відповідачів за вказаною адресою порушує її права як власника будинку. У зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2019 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у\~судове засідання\~не з`явились,\~повідомлялись про\~час та\~місце розгляду\~справи належним\~чином,\~за місцем\~реєстрації та\~проживання,\~про причини\~неявки суд\~не повідомили, відзивів на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачу [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Волковицьким С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 57, належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності від\~22.05.2018 року № 124750849 (а.с.6-9). Відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають з листопада 2017 року, що підтверджено довідкою голови Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 17.12.2018 року (а.с.10). У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають, це створює позивачу певні перешкоди у володінні та розпорядженні належним йому будинком. Згідно статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідачі понад рік без поважних причини не проживають за місцем реєстрації. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі, змінивши своє місце проживання, не знялися з реєстраційного обліку за попереднім місцем проживання та без поважних причин не мешкають за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] , понад рік. Тому, судом встановлено, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved