Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові вказувала, що 23 грудня 2016 року у м.Вашківці Вижницького району Чернівецької області померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.3570 га. кадастровий номер 7320510400:02:002:0034, яка розташована на території Вашківецької міської ради Вижнинького району Чернівецької області. Зазначала, що в кінці липня 2017 року звернулась до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку з тим, що нею пропущено шестимісячний термін подання заяви про прийняття спадщини, а також роз'яснила порядок визначення строку для подання такої заяви в судовому порядку. Крім того вважала, що нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин у зв»язку з поганим станом її здоровя, оскільки останні роки хворіє хронічним захворюваннями, які перешкоджають їй вільно рухатись. Кожен такий рух завдає їй нестерпного болю і тому змушена більшу частину життя проводити в сидячому та лежачому стані. Просила винести рішення, яким визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла , 23.12.2016 року . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився . В адресованій суду заяві позов [PERSON] підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Представник Вашківецької міської ради у суд не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, заявлений позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено 23 грудня 2016 року померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №169447. На момент смерті [PERSON] проживала у [INFO], позивач зареєстрована та проживає в [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вашківецької міської ради №342 від 05.07.2017 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельну ділянку загальною площею 1,3570 га., що розташована на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується державним актом серії ЧВ №050728. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 764/02-03 від 28 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 1,3570 га., що розташована на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області у зв»язку з тим, , що вона протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Клінічного відділення Вашківецької філії Вижницької ЦРЛ №13 з 04 січня 2017 року по даний час позивач знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом наслідки перенесених гострих порушень мозкового кровообігу у вигляді транзиторної ішемічної атаки ….. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі 1223, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved