Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що з останнім з 2004 року вона підтримує дружні відносини. Вказує, на те, що в серпні місяці 2012 вона позичила [PERSON], 3000 гривень, через деякий час, знову на прохання відповідача вдруге позичила йому гроші в сумі 2000 гривень після цього в період з серпня місяця і до кінця 2012 року вона позичила йому ж, ще 25000 гривень, які він зобов'язався повернути їй відразу ж на першу її вимогу. Посилається на те, що по даний час відповідач їй не повернув позичену суму, обіцяє повернути, однак не робить цього, уникає її та не відповідає на телефоні дзвінки, а тому просила задовольнити позов. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча останній подав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04.09.2013 року в ЧЧ Кіцманського РВ УМВС із заявою звернулась [PERSON] про те, що в серпні 2012 року [PERSON]. шахрайським шляхом заволодів її грошима в сумі 30000 гривень. Заступником начальника СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області винесено постанову від 09.10.2013 року про закриття кримінального провадження в зв'язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Згідно даної постанови про закриття кримінального провадження від 09.10.2013 року, в поясненнях відповідача вбачається, що [PERSON] не заперечує, що дійсно позичив в [PERSON] гроші, але в сумі 24000 гривень, які зобов'язався повернути до кінця 2013 року. Станом на день розгляду справи встановлено, що відповідач не повернув позивачу гроші у вказаний термін. Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постава слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 530 ч. 1 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. В судовому засіданні також встановлено, що сторони дотрималися вимог статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Аргументи позивача [PERSON] щодо позики коштів в сумі шести тисяч гривень є безпідставними та в судовому засіданні не знайшли жодного підтвердження. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що підлягаю стягненню з [PERSON] на користь позивача борг в сумі 24000 гривень та відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Враховуючи наведене, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial