Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликалась на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2006р., який у 2011 році розірвано. [INFO]. в них народився син [PERSON], який проживає з нею. З часу розпаду сім'ї відповідач не виконує обов'язки батька, будь-якої матеріальної допомоги на утримання не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, тимчасово зареєстрована із неповнолітніми дітьми та проживає в м. Івано-Франківськ, як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території з м. Донецька. Відповідач працює неофіційно, проте має стабільний дохід, матеріально забезпечений, інших утриманців у нього немає, а тому за станом свого здоров'я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу. Просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 1500грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликався в судове засідання через оголошення у пресі, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи думку позивача, яка викладена в її письмовій заяві, суд розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу у них [INFO]. народився син [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та враховуючи відсутність даних про те, що відповідач офіційно працює і отримує регулярний дохід, то суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини, слід визначити в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує зазначені в ній обставини, а також розмір прожиткового мінімуму, який встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік». Ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відтак, враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 850грн. починаючи з 21.11.2014р. і до досягнення ним повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved