overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом , в якому просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку № 31 по вул..Піщана,с.Іванків,Бориспільського району Київської області. В обгрунтовання зазначила, що вона є власником вказаного будинку. На початку 2011 року, один із робітників, які проводили ремонт її будинку, попросив прописати його дочку, щоб вона могла працевлаштуватися на високооплачувану роботу в м.Києві. Відповідача було зареєстровано за адресою: [INFO], однак остання фактично в будинку не проживає з моменту реєстрації, не опікується ним, створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, зокрема вказана обставина унеможливлює оформлення державної субсидії на комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст.74, 77 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, свідків: [PERSON], [PERSON], дослідивши\~ матеріали справи знаходить,\~ що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 31 по вул.. Піщана в с.Іванків, Бориспільський район, Київська область, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2009 року № 24701434.( а.с.7). Відповідач [PERSON] 22.06.2011 року була зареєстрована у житловому будинку номер 31 по вул. Піщана в с.Іванків, Бориспільський район, Київська область.( а.с.11). Із акту обстеження житлово-побутових умов від 18.11.2015 року вбачається, що відповідач у вищевказаному будинковолодінні не проживає з моменту реєстрації та по теперішній час.( а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]І.( кожен окремо) підтвердили, що відповідач\~ не проживає в будинку позивача з моменту вчинення реєстрації. Встановлено, відповідач [PERSON] фактично не проживає в будинку за адресою: вул..Піщана,31, с.Іванків, Бориспільський район, Київська область, добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює для позивача перешкоди в реалізації свого права, як власника будинку, зокрема унеможливлює оформлення державної субсидії на комунальні послуги. В суді не встановлено будь-яких поважних причин не проживання відповідача в будинку позивача. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи, що відповідач без поважних причин не проживає у вказаному житлі, іншої\~ домовленості між ним і власником житла судом не встановлено, не опікується будинком, створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, тому суд знаходить, що\~ відповідач втратив право на користування будинком 31 по вул. Піщана в с.Іванків, Бориспільський район, Київська область.\~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 696. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, численні непорозуміння та суперечки. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторонни перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 696. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, так як сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.06.1979 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. На сьогоднішній день фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, близько двадцяти років проживають окремо. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №102263, виданого повторно 08 вересня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, шлюб між сторонами укладено 16 червня 1979 року, про що зроблено актовий запис № 341. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в перод якого у них народилося двоє дітей. З початку подружнього життя відносини між сторонами були нормальними, але поступово почали погіршуватися. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, з червня 2015 року проживають окремо. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №036395, виданого 26 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, шлюб між сторонами укладено 26 квітня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 24. Згідно свідоцтв про народження серії 1-КГ №069034 та І-КГ №150876, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них та інтересам їх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що позивач є власником квартири. Зазначає, що 04.11.2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] та після реєстрації шлюбу надала дозвіл на реєстрацію відповідача в зазначеній квартирі. На даний час на розгляді у суді перебуває справа про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, сімейні відносини між ними припинені. Відповідач систематично порушує правила співжиття, чим створює перешкоди у користуванні квартирою. Також зазначає, що вона, як власник квартири має право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а реєстрація відповідача перешкоджає цьому. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа про день, час та місце розгляду справи повідомлена мудом належним чином, свого представника до суду не направила, його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Тому суд розглянув справу за відсутності сторін, в заочному порядку, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що за договором купівлі - продажу від 01.11.1994 р. власником житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] зареєстровано дві особи (а.с. 4). Відповідно до відповіді на запит суду до відділу ГУДМС в м. Києві, відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 10). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З позовної заяви вбачається, що на даний час сімейні відносини між сторонами припинені, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, Також позивач зазначає, що відповідач систематично порушує правила співжиття, чим створює перешкоди у користуванні квартирою. Таким чином в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем права позивача на розпорядження та користування власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. не сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. В попереднє судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, вказані в позовній заяві. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], зареєстроване та видане виконкомом Шапіївської сільської ради Сквирського району, Київської області від [INFO] року, за актовим записом №1. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно у складі: житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м; земельної ділянки, площею 2,0000 га., яка розташована на території Шапіївської сільської ради Сквирського району, Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER]; земельної ділянки, площею 3,695 га., яка розташована на території Шапіївської сільської ради Сквирського району, Київської області, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ «Ощадний банк України». Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця згідно ст.1264 ЦК України, прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, згідно ст. 1269 ЦК України, доглядала спадкодавця, допомогала по господарству, поховала, провела поминальні обіди, зберігає майно померлої. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивач не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а відповідно до ст. 25, ч.11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи не їх власникам не видаються. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач - Шапіївська сільська рада Сквирського району Київської області до проведення попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 6 вересня 2013 року померла її баба, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії І-ОК №284724 виданим Відділом РАЦС Сквирського РУЮ у Київській області від 07 вересня 2013 за актовим записом №192. Позивач зазначила, що спадкодавець залишала заповіт, відповідно до якого квартиру заповіла [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно у складі квартири №4, загальною площею 46,2 кв.м та житловою площею 35,6 кв.м, в житловому будинку № 70 по вул.К.Лібкнехта в м.Сквира, Київської області. Третя особа по справі, спадкоємєць за заповітом-Музика [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори та після сплину шестимісячного строку, спадщину оформити на себе відмовляється на коритсь позивача, та не заперечує проти того, щоб спадщину оформила вона. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу згідно ст. 1269 ЦК України.Позивач провела поховання та поминальні обіди, зберігає майно померлої, доглядає будинок, володіє предметами побуту, користується земельною ділянкою, володіє правовстановлюючими документами, проте оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки третя особа по справі подала заяву про прийняття спадщини за заповітом протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори та після сплину шестимісячного строку, спадщину оформити на себе відмовляється, оформити відповідну відмову в нотаріальному порядку вона не може, тим самим позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Сквирська міська рада Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд справу слухати без її участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 12.03.1998 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-БК № 060954, видане Антонівською сільською радою Сквирського району Київської області 13.03.1998 року, за актовим записом № 5. Спадкодавець заповіту не залишала. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 4.3. в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Антонів» Антонівської сільської ради Сквирського району Київської області, посвідченої Сертифікатом на право на земельну частку(пай) серія КВ № 0180267, виданого Сквирською РДА 10.12.1996 року. Позивач прийняла спадщину за законом після смерті спадкодавця, [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. від 18.07.1963 року), проживала разом з померлою на день її смерті, володіє предметами побуту, зберігає майно померлої, обробляє земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. від 1963 року), відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) прийняла спадщину, проте оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, отримати дублікат якого позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника. Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачений законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачкою, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Антонівськасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд справу слухати без її участі, подавши до суду відповідну письмову заяву. Судом встановлено, що 17 жовтня 2006 року в м.Сквира Київської області помер дід позивача, - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 052098. Спадкодавець заповіту не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3.758 га., яка розташована на території Кам'яногребельської сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серія ІV-КВ № 026190, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 4.1017 га., яка розташована на території Березянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серія ЖТ № 065120, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; грошовий вклад з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку № 915511436 у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ «Ощадний банк України»; та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства вартістю 120,33 грн. пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» с. Кам'яна Гребля Сквирського району Київської області, посвідченого Свідоцтвом про право на майновий пай № 398. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті діда, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання з ним на момент смерті, що підтверджується матеріалами справи. Спадкодавець заповітів не залишав. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивач не може, оскільки після смерті спадкодавця не збереглися оригінали деяких правовстановлюючих документв на спадкове майно, а відповідно до ст. 25, ч.11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому правовстановлюючі документи не їх власникам не видаються. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Кам'яногребельська сільська рада Сквирського району Київської області до судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення по суті позовних вимог. Третя особа по справі подала до суду письмову заяву, в якій просила справу слухати без її участі та не заперечувала проти визнання позовних вимог.

Outcome: approved