Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання як дружини в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дочкою - [PERSON] віку трьох років. Ухвалою суду від 19.11.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В межах визначеного судом строку відповідач не надав до суду заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позов, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 3). Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання дитини до досягнення повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до ст.84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району 23.10.2018 за №345, дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] За таких обставин позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаними вимогами. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1, 2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На пропозицію суду викладену в ухвалі від 19.11.2018 відповідач не надав жодних заперечень проти позову, не повідомив про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з'ясуванню при вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини та дружини. Судом встановлено із матеріалів справи, що відповідач є особою працездатного віку, будь-яких протипоказань до роботи не має, інші аліментні зобов'язання не виконує. Наведене свідчить, що відповідач має та може надавати матеріальну допомогу як на утримання дитини так і дружини до досягнення дитиною віку трьох років. З урахуванням встановлених судом обставин, а також обставин передбачених ч.2 ст.80 та ч. 1 ст. 182 СК України, рівного обов'язку батьків щодо утримання дитини, відсутності у позивача можливості одержання утримання від інших осіб, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання дружини з якою проживає дитина у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно правил ст.180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину - до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст.84 СК України, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами Глави 8 ЦПК України. Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред'явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. Вирішуючи питання витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача, суд вважає, що підстав для задоволення таких вимог не встановлено, оскільки до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію за №52 про сплату гонорару адвокату [PERSON] у розмірі 300 грн. та розрахунок витрат на оплату правової допомоги на таку суму, у той час як розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, однак позивачем до позову їх не було додано.

Outcome: approved