Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS], після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали заяви про можливість слухання справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, за якою обставини встановленні судовим рішенням, що набрало законної сили, доказуванню не підлягають. Відповідно ст. ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), прийняття спадщини для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину в тому числі якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду матеріалів справи, позивачка є спадкоємицею за законом спадкового майна, що відкрилося після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] та складається з житлового будинку [ADDRESS], що був фактично успадкований останнім після смерті [INFO] його баби [PERSON], що підтверджується рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/4549/13-ц, провадження № 2-о/362/105/13, яке набрало законної сили 13.09.2013 року (а.с. 7, 8, 13-17). За технічним паспортом на житловий будинок, інвентарний номер 2, складеним КП КОР «Васильківське міжрайонного бюро технічної інвентаризації», загальна площа житлового будинку по [ADDRESS], що заінвентаризований на ім'я [PERSON] та право власності на який не зареєстроване, становить 54,9 кв.м., житлова 24,8 кв.м., допоміжна 26,5 кв.м. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази фактичного, у відповідності до вимог ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в редакції 1963 року), прийняття померлим чоловіком заявниці [PERSON] спадщини після смерті у [INFO] його баби [PERSON], а також прийняття позивачем, у відповідності до вимог Глав 86 і 87 ЦК України, спадщини її померлого у [INFO] чоловіка [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги, так-як це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з наведеним та

Outcome: approved