Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.06.2010 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору № 190-пк-2008 від 05 березня 2008 року та за договором поруки №190-пп-2008, в сумі 4712,27 грн. та судові витрати. Стягувачу було видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження. Відповідно до інформації Дзержинського відділу ДВС, у зв`язку із надходженням до відділу ДВС заяви стягувача про направлення виконавчого документу за місцем роботи боржника, державним виконавцем відповідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до Жовтневого району. Надати копію постанови про закінчення виконавчого провадження Дзержинський відділ ДВС не має можливості, оскільки термін зберігання матеріалів виконавчого провадження з моменту закінчення виконавчого провадження складає три роки, а тому знищені. Проте, з інформаційної довідки від 16.04.2019 року слідує, що Дзержинським відділом ДВС накладено арешт на все її майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В7-2173(10) від 17.08.2010 року з реєстраційним номером обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №10147867. У зв`язку з тим, вище наведене рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2010 року не було виконано у повному обсязі, то ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу із позовом, в якому просило суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість, завдану порушенням зобов`язання, яка станом на 12.01.2014 року становила 8558,08 грн. Рішенням Дзержинського районного суду від 15.06.2015 року позовні вимоги задоволено частково, а тому ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було подано апеляційну скаргу, яка рішенням Апеляційного суду від 15.10.2015 року була задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] й [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 190-пк-2008 від 05.03.2008 року, яка станом на 12.01.2014 року становить 8558,08 грн., тобто апеляційний суд зобов`язав стягнути заборгованість за весь період заборгованості за кредитним договором. 27.09.2016 року Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження №52355770 з примусового виконання вищезазначеного рішення суду. Відповідно до платіжного доручення №291 від 12.10.2017 року на рахунок Металургійного ВДВС по ВП №52355944, та ВП №52355770 було сплачено 9829,12 грн. з яких: 8558,08 грн. заборгованості за кредитним договором № 190-пк-2008 від 05.03.2008 року, судовий збір в сумі 365,40 грн. та виплати виконавчого провадження в сумі 905,64 грн. У відповідності до інформаційного витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження від 03.04.2019 року виконавче провадження №52355770 від 27.09.2016 року завершено. Виходячи з вищенаведеного зобов`язання щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості по кредитному договору № 190-пк-2008 від 05.03.2008 року та договором поруки №190-пп-2008 від 05.03.2008 року в сумі 4712,27 грн. фактично виконано. Отже, будь-які правові підстави для подальшого обтяження нерухомого майна, що належить [PERSON] , арешт на яке було накладено постановою Дзержинського відділу Державної виконавчої служби КМУЮ №В7-2173 (10) від 17.08.2010 року за реєстраційним номером обтяження в Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого №10147867 відсутні, а тому просить суд зняти арешт з нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить [PERSON] , а саме з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею: 0.25 га; земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею: 0.3824 га. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду відзив, в якому просила суд зняти арешт з нерухомого майна, яке належить [PERSON] у зв`язку з тим, що зобов`язання перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконанні. Просила суд розглянути справу без її участі. Представник Металургійного відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, проте в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористався. Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, проте в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом надання письмових пояснень по суті позовних вимог не скористався. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив на позовну заяву, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по Кредитному договору №190-пк-2008 від 05.03.2008 року (договір поруки №190-пп-2008 від 05.03.2008 року) в сумі 4712,27 грн., судового збору в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді в сумі 120,00 грн. Рішення суду не оскаржено та набрало законної сили 15.06.2010 року, справа № 2-721/10/0408 (а.с. 130-131). З листа Дзержинського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області від 25.12.2014 року №35308 слідує, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №20645958 від 05.08.2010 року з виконання виконавчого листа №2-271, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 4883,27 грн. 30.09.2010 року державним виконавцем на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Станом на 23.12.2014 року дане виконавче провадження знищено за закінченням трирічного строку зберігання (а.с. 25). Проте, як вбачається з Інформаційної довідки 163693132 від 16.04.2019 року, отриманої за результатами запиту з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Дзержинським відділом Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт всього нерухомого майна Драгомірової С.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження №В7-2173(10) від 17.08.2010 року, з реєстраційним номером обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №10147867, 17.08.2010 року (а.с. 69-72). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №190-пк-2008 від 05.03.2008 року, яка станом на 12.01.2014 року склала 3344,61грн., з яких: 1262,11грн. - прострочена заборгованість з відсотків за користування кредитом; 2082,50грн. - прострочена заборгованість з комісії за користування кредитом, а також стягнуто судові витрати. В решті позову відмовлено (а.с. 120-123). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року вище наведене рішення Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 15.06.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №190-пк-2008 від 05.03.2008 року, яка станом на 12.01.2014 року складала в розмірі 8558,08 грн., з яких: 2555,58 грн. - прострочена заборгованість з відсотків за користування кредитом; 6002,50 грн. - прострочена заборгованість з комісії за користування кредитом. З мотивувальної частини рішення апеляційного суду слідує, що заборгованість за кредитом за період з 20.11.2009 року по 12.01.2014 року становила 2653,65 грн. на початок періоду та 928,40 грн. на кінець періоду, тому і відсотки за період з 20.11.2009 року по 12.01.2014 року нараховувались у відповідності до розміру заборгованості по кредиту. Виходячи з наведеного, за період 20.11.2009 року по 12.01.2014 року у [PERSON] та [PERSON] утворилась прострочена заборгованість по відсоткам, яка станом на 12.01.2014 року становила 2555,58 грн. Тобто, Апеляційний суд Дніпропетровської області своїм рішенням від 15.10.2015 року зобов`язав стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за весь період заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12.01.2014 року становила 8558,08 грн. (а.с. 124-129). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.12.2015 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року залишено без змін (а.с. 127-129). Постановою державного виконавця Металургійного відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №52355770 та 20.02.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] щодо стягнення боргу в розмірі 8558,08 грн. по виконавчому листі №210/1478, 2/210/178, виданого 15.06.2015 року (а.с. 31). Відповідно до платіжного доручення №391 від 13.10.2017 року КФ АТ КБ «ПриватБанк» по виконавчому провадженню № 52355944-30794, №52355770-9521 сплачено суму в розмірі 9829,12 грн. (а.с. 119). Постановою державного виконавця Металургійного відділу ДВС міста Кривого рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 26.03.2019 року закінчено виконавче провадження №52355570 за виконавчим листом №210/1478, 2/210/178 від 15.06.2015 року відносно боржника [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 8558,08 грн. (а.с. 117) Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч.\~1\~ст.\~321\~ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~383\~ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Положеннями ст.\~391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.04.2019 року у власності [PERSON] знаходиться квартира за адресою: [ADDRESS] ділянка за адресою: Миколаївська [ADDRESS] ), площею: 0.25 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1725359348236, кадастровий номер: 4823681707:01:007:0005; земельна ділянка, за адресою: [ADDRESS] , площею: 0.3824 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1725349748236, кадастровий номер: 4823681707:01:007:0006 (а.с. 69-72). З свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.03.2000 року встановлено, що у власності [PERSON] перебуває також квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 78). Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «Іллічівська» змінено на вулицю «Гетьманська». Згідно з ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майно, що не належить боржнику (речове право ні чуже майно). Відповідачами в справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно право [PERSON] у розпорядженні своїм майном є порушеним, оскільки фактично підстави арешту нерухомого майна відпали внаслідок повного виконання зобов`язань, а тому суд задовольняє позовні вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved