Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.02.2011 року Квітчанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 02. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутні взаєморозуміння та повага один до одного. Постійні сварки призвели до припинення фактичних подружніх стосунків з вересня 2017 року, з цього ж часу припинено спільне ведення господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач зявилася у підготовче засідання та підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав наведених у позові. Пояснила суду, що примирення з відвідачем неможливе, оскільки емоційно виснажилась від такого сімейного життя. Надала до суду письмову заяву відповідно до змісту якої просить не стягувати з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач зявився у підготовче засідання, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Надав суду показання, що не бачить потреби у збереженні даної сімї, оскільки позивач збиралась розлучитися упродовж останніх 4 років. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, у в порядку, встановленому ст. 207 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, думку відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна вимога підлягає до задоволення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 074049, виданого Квітчанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, 04.02.2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації шлюбів 04.02.2011 року зроблено актовий запис № 02. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серія І-СР № 126146, виданого 04.03.2011 року Квітчанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та свідоцтва про народження серія І-СР №\~231800, виданого 19.09.2016 року Квітчанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, батьком [PERSON] та [PERSON] вказано [PERSON], а матірю [PERSON]. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Спору про поділ майна, а також місця проживання спільних дітей, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Сторони не проживають однією сімєю з вересня 2017 року, жоден з них бажання примиритися не висловив, що суд оцінює як наявність стійкого волевиявлення щодо припинення сімейних відносин та розірвання даного шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, суперечить їх інтересам, а тому даний шлюб підлягає розірванню. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Водночас з урахуванням позиції позивача щодо залишення судових витрат по сплаті судового збору за нею, суд не стягує їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved