Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 серпня 2007 року, прийняла спадщину фактом спільного проживання та реєстрації зі спадкодавцем в спадковому домоволодінні, однак не може оформити належним чином право на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2.37 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлій матері на підставі державного акту серії Р1 № 472467 від 22.12.2003 року. Приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на цю земельну ділянку не присвоєно кадастровий номер. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Позивач до суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства (а.с.23). Представник позивача [PERSON] - [PERSON], діюча за довіреністю (а.с.23, 27) також в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача (а.с.36). Відповідач [PERSON] сільська рада Болградського району Одеської області до суду також не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.26). Позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути без участі їх представника, про що надав заяву до суду (а.с.25). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~\~ Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що\~ право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 27 серпня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 136713, виданим на підставі запису акту про смерть №535, складеним Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина, на земельну ділянку загальною площею 2.37 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії РІ № 472467 від 22.12.2003 року (а.с.14). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 17.01.2018 року за № 92 позивачка [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала в одному домоволодінні разом зі спадкодавцем за адресою: вул. Бессарабська, №211, с. Залізничне, Болградський район, Одеська область (а.с.13). Таким чином, фактом спільного проживання та реєстрації названу спадщину прийняла спадкоємець за законом першої черги, позивачка по справі [PERSON], як донька згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 058963 від 14 листопада 1995 року (а.с.11). За наявними матеріалами спадкової справи № 74/2017, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] щодо майна померлої 27 серпня 2007 року [PERSON] вбачається, що позивач 17.02.2017 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері (а.с.29-35), однак постановою від 29.03.2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.19). Відділом Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області від 22.01.2018 року надано лист за №12/0/196-18 про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області, яким повідомлено про вартість цієї земельної ділянки станом на 01.01.2018 року: рілля 29 704.40\~ гривен/га (а.с.17). Також наданим листом Відділом Держгеокадастра у Болградському районі Одеської області від 21.02.2017 року за №29-1511-0.11-330/2-17, що вищезазначена земельна ділянка не проходила процедуру державної реєстрації, отже кадастровий номер їй не присвоювався, та відомості про неї відсутні у Державному земельному кадастрі (а.с.18). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку площею 2.37 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved