Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2008 року, з відповідача, на її користь, на утримання їх дитини - сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається із ухваленого рішення, при визначенні розміру аліментів судом було враховано, що з відповідача рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2005 року вже було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання дочки - [PERSON], [INFO]. [INFO], у зв'язку із досягненням дочкою відповідача повноліття, його зобов'язання по сплаті аліментів на утримання дочки припинились. Так, у зв'язку з тим, що відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання старшої дочки, а отже змінились обставини, збільшився його дохід, у зв'язку з чим він має можливість сплачувати на утримання сина аліменти у більшому розмірі, а розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку недостатньо їй для утримання сина, вона звернулась до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини з 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця до 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання також надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що пред'явлені позові вимоги визнає частково, у зв'язку з тим, що він, 23.04.2018 року, самостійно подав до бухгалтерії заяву про утримання з його заробітної плати аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2008 року, з відповідача, на користь позивача, на утримання їх дитини - сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.3). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як убачається із ухваленого рішення, при визначенні розміру аліментів судом було враховано, що з відповідача рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.02.2005 року вже було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання дочки - [PERSON], [INFO]. Однак, у зв'язку з тим, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, зобов'язання відповідача по сплаті аліментів на її утримання припинились. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням усіх обставин, які мають істотне значення, а також враховуючи припинення обов'язку відповідача по сплаті аліментів на утримання дочки, суд приходить до висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі. Між тим, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII, були внесені зміни до положень ч. 2 ст. 182 СК України, які набрали чинності 08.07.2017 року, та відповідно до яких ч. 2 ст. 182 СК України була викладена в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Таким чином, зважаючи на вище викладене та враховуючи зміни в матеріальному становищі відповідача, як платника аліментів, у зв'язку з припиненням його зобов'язань щодо сплати аліментів на утримання дочки, виходячи з положень розумності та справедливості, наявності обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, необгрунтованості позивачем необхідності збільшення розміру стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини саме до 1/3 частки від його заробітку, враховуючи положення ст. 183 СК України, відповідно до яких на одну дитину стягуються аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та положення ст. 182 СК України, згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред'явлених позовних вимог та збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial