Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 07.10.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З початку подружнього життя між сторонами були гарні відносини, але поступово стосунки погіршилися, позивач зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. З жовтня 2018 року відповідач проживає окремо від позивача з дітьми, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач зазначила, що всі ці обставини свідчать про те, що вони з чоловіком втратили почуття поваги один до одного, не збираються налагоджувати стосунки, тому спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила не надавати строку на примирення та проводити розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, не заперечує проти його задоволення та просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на наявними доказами в матеріалах справи. Ухвалою Білозерського районного суду від 13.06.2019 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Білозерського районного суду від 12.07.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 07.10.2006 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 53. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 06.12.2006 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, серії [NUMBER] виданого 13.05.2008 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, серії [NUMBER] виданого Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 18.07.2011 року, сторони є батьками, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав заперечень проти задоволення позову, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved