Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У 2009 році на прохання своє] сестри, вона зареєструвала її та її доньку у вищевказаному будинку. З червня 2010 року відповідачі у цьому будинку не проживають, їхніх речей та належного їм майна там немає, але у зв`язку з тим, що вони зареєстровані в її будинку вона позбавлена права вільно розпоряджатися належним їй на праві власності житловим будинком. Крім того, вони не оплачують комінальні послуги та не беруть участі в утриманні будинку, свої речі в будинку не зберігають, жодних претензій, щодо проживання за місцем реєстрації ніколи не пред`являли. В добровільному порядку вирішити спір неможливо, оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку зніматися з реєстрації в її будинку, а також уникають спілкування з нею, та не повідомляють про фактичне місце свого проживання. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ігнатов Євген Євгенович до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином за місцем їх реєстрації, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та будь-які клопотання від них не надходили. За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 27 липня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. за р.№ 5447, технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 20.11.2020 року, належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-13). У вказаному житловому будинку зі згоди позивачки з 2009 року прописані відповідачі по справі [PERSON] , [INFO] (сестра позивачки) та [PERSON] . [INFO] (племінниця позивачки). Відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради № 1288 від 23.02.2021 року та № 2148 від 23.03.2021 року. З червня 2010 року відповідачі у спірному будинку не проживають, їх речей та належного їм майна там немає, але у зв`язку з тим, що вони зареєстровані в будинку позивачки вона позбавлена права вільно розпоряджатися належним їй на праві власності житловим будинком. Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] за місцем їх реєстрації з 23 червня 2010 року підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету № 11 Мелітопольської міської ради народних депутатів від 06.02.2021 року (а.с.7). Зазначена обставина відповідачами не спростована та підтверджується наданою позивачем довідкою про не проживання відповідачів за місцем реєстрації. Те, що відповідачі зареєстровані у вищевказаному житловому будинку, але тривалий час в ньому не проживають, перешкоджає позивачці в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не проживають за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] , понад десять років, а тому, вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: approved