Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з наведеним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що проживала однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] з січня 1997 року до 15 листопада 2011 року є спадкоємцем четвертої черги за законом. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.01.2014 року встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] однією сімєю з січня 1997 року до 15 листопада 2011 року. [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого і спадкоємцями за законом першої черги. 25.11.2011 року [PERSON] помер. Відповідачі відмовлялися від виконання обовязку щодо організації поховання [PERSON], тому позивачем за власні кошти здійснено поховання. Оскільки, відповідачі є дочками, спадкоємцями першої черги, то повинні відшкодувати позивачу витрати на утримання, лікування та поховання спадкодавця у відповідності до частки отриманої спадщини. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала. Просила в задоволенні позову відмовити, оскільки всі витрати сторони робили спільно. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НМ №140532 [PERSON], помер 25 листопада 2011 року, про що зроблений відповідний актовий запис №1657, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, 26листопада 2011 року (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ №313737 виданого 08.04.1987 року батьком [PERSON] є [PERSON] та (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження виданого 06.07.2008 року батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із копії рішення суду від 21.01.2014 року (а.с.32-33), копії рішення суду від 30.03.2015 року (а.с.36-38), копії спадкової справи (а.с.70-106), та не заперечується сторонами, відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 січня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однією сімєю з січня 1997 року до 15 листопада 2011 року(а.с.32-33). Згідно копії свідоцтва про поховання від 28.11.2011 року, реєстраційний № 81 виданого [PERSON], остання здійснила поховання [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії договору замовлення №81 на організацію та проведення поховання, предметом якого є організація та проведення поховання померлого, поховання [PERSON]Б організувала та оплатила [PERSON] (а.с.13). Також позивачка була замовником та оплатила гранітний памятник, який встановлений на могилі [PERSON], що підтверджується копією договору, копією рахунку-фактури, копією квитанції, копією акту здачі і прийняття робіт (а.с.19-22). Також позивачка стверджує, що вона оплатила поминальний обід після похорону [PERSON], поминальний обід на сорок днів після поховання та поминальний обід на роковини після смерті [PERSON], що підтверджується копіями квитанцій (а.с.15-18). Загальна сума витрат на поховання складає: 53 378,56 грн., що підтверджується копіями чеків та рахунками. Відповідно до приписів ст. 1232 ЦК України - спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Таким чином, правовою підставою для отримання відшкодування понесених витрат є факт спадкування. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, зокрема, що: намогильні споруди - це пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до вказаного Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду, та інші обряди на 9 днів, 40 днів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які спадкоємець зобов'язаний відповідно ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають. Відповідно до розяснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, витрати на виготовлення памятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних памятників і огорож у даній місцевості. Отже, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки такі суми витрат понесених на поховання [PERSON]: 386 грн. 70 коп. організація та проведення поховання (а.с.13), 4 028 грн. домовина, покривало, вінки, стрічки, транспорт (а.с.14), 30 500 грн. вартість виготовлення та встановлення памятника з граніту (а.с.19-22). Розміру зазначених витрат понесених позивачкою представником відповідачів не спростовано та визнано факт встановлення красивого памятнику на могилі [PERSON], на який він заслуговує. Отже, загальна сума витрат, яка підлягає стягненню з відповідачів по користь позивача становить 34 914 грн. 70 коп., такі відповідачі повинні нести порівну. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки також необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», ст.ст. 1216, 1232 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 16, 60, 61, 88 ЦПК України,

Outcome: partial