Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, що 25 березня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно квартира [ADDRESS], яка знаходиться в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив № 120 «Вогник», членом якого був батько позивача та вніс в повному обсязі пайові внески за квартиру. Як зазначає позивач, вона проживала разом з батьком в даній квартирі, тобто фактично прийняла спадщину. Позивач та її зведена сестра - [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті батька, який за життя заповіту не залишив. Після смерті батька позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за вищевказаною адресою їй було відмовлено, оскільки право власності на спірну квартиру [PERSON] не було зареєстровано. Крім того, її сестра, відповідач [PERSON] не визнає її права на спадкову частку. Тому, просить визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлого 25 березня 2014 року батька [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Пояснив також, що іншого майна спадкодавець [PERSON] не мав, тому спадкуванню підлягає лише спірна квартира Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, зазначивши, що позивач не проживала разом з їх батьком на час його смерті, а були лише зареєстрована у спірній квартирі. Натомість з батьком проживала вона, здійснювала за ним догляд, лікувала його. Крім того, вважає, що частка позивача у спірній квартирі є меншою, чим ?, оскільки перший пайовий внесок був внесений за рахунок спільних накопичень її покійної матері [PERSON] та батька, таким чином, вона має право на ? квартири в порядку спадкування після смерті матері., а взагалі на ? спірної квартири. Також, посилається , що у батька в наявності було й інше майно, а саме гараж, дача, квартира, проте позивач приховує це майно, а ділить лише спірну квартиру, таким чином, хоче позбавити її єдиного житла. Представник відповідача обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №120 «Вогник» в судовому засіданні проти позову не заперечував, проте вважав, що поділу між спадкоємцями підлягає все майно, яке належало спадкодавцю, а не лише спірна квартира. Представники третіх осіб та третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], у складі сімї: його та його доньки [PERSON], 10 червня 1970 року був виданий ордер № 174 на право зайняття квартири [ADDRESS] на підставі списків кооперативу № 120 «Вогник», затверджених виконкомом міської ради 08 червня 1970 року. [PERSON] в повному обсязі сплатив пайові внески за вказану квартиру в розмірі 4547 крб., а саме перший внесок становив 1963,19 крб., решта сплачувалась з 1971 року по 1984 рік, що підтверджується відповідними квитанціями обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №120 «Вогник», а також довідкою останнього від 05.12.2015 року. 25 березня 2014 року [PERSON] помер. Позивач та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті батька, який за життя заповіту не залишив. Спадкоємці прийняли спадщину в установленому законом порядку шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк, проте отримали відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності спадкодавця на спірну квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку. Крім того, як встановив суд, між спадкоємцями існує спір щодо частки у спадщині. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.8) розяснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача , гараж та інші споруди. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування є законними та обґрунтованими. При цьому суд вважає, що позивач не довела суду належними та допустимими доказами, що відповідач - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №120 «Вогник» не визнає, оспорює чи порушує право позивача на спадкування спірної квартири у визначеній позивачем частці, тому суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача [PERSON], оскільки належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України тому, що перший пайовий внесок за спірну квартиру був зроблений за рахунок спільних заощаджень її покійної матері [PERSON] та батька, суду не надано. Також, у разі наявності у спадкодавця [PERSON] іншого майна, позивач не позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку на вказане майно, а за наявності спору між спадкоємцями з цього приводу,- захистити свої права в судовому порядку. Крім того, судом встановлено, що спадкова справа містить заяву третьої особи [PERSON] про видачу свідоцтва на ? частку спадкового майна спадкодавця [PERSON], оскільки спадкове майно було придбане в шлюбі з останнім. Проте, третя особа до суду не зявилась, що вказує на відсутність інтересу останньої до розгляду даної справи, а судом встановлено, що шлюб між спадкодавцем [PERSON] та третьою особою було укладено 24.11.1972 року, розірвано 01.11.2001 року, частина пайових внесків за спірну квартиру внесена до шлюбу, частина хоча і за час шлюбу, проте, будь-яких доказів належності спірної квартири до спільної сумісної власності вказаного подружжя не надано третьою особою та судом при розгляді справи не встановлено, оскільки для визнання спільною сумісною власністю майна повинно бути установлено не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя (правова позиція Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі №6-612цс15). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2257,45 грн.

Outcome: partial