Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб та відновити дошлюбне прізвище [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склались, відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання та шлюбних стосунків не підтримують; від шлюбу у сторін дітей немає, подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим і таким, що суперечить інтересам сторін, а тому має твердий намір розірвати шлюб, через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється. Позивач у позовній заяві просила здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначив, що заперечень проти позову немає, позов просить задоволити, крім частини про стягнення судового збору, так як судовий збір просить розподілити по 50% кожному, тобто половину. Вказану заяву відповідача про відсутність заперечень проти позову, суд розцінює як визнання позову. Відтак, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 17.10.2018 року, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 17.10.2018 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 151. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не погоджуються на примирення та спільно бажають розірвати шлюб, від спільного проживання у сторін дітей немає, через органи ДРАЦС шлюб розірвати не бажають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання та підтримання подружніх стосунків сторін стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюбу не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а відтак вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому

Outcome: approved