Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками двох дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має постійний дохід, отож є фінансово спроможним, інших аліментних зобов'язань не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1250 грн., та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дітьми повноліття. У визначений судом строк відповідач до суду відзиву не подав. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 14.06.2018 вирішено проводити розгляд справи при заочному розгляді. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтва про народження дітей. Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Згідно довідки виданої органом місцевого самоврядування від 18.04.2018, діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю. Отож позивач наділена правом на звернення до суду із даним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідача на користь позивача на утримання двох їх спільних дітей, суд виходить із рівного обов'язку батьків утримувати дітей, а також як найкращого для забезпечення їх гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст..182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні. Відповідач не надав жодних заперечень проти обставин зазначених у позові на пропозицію суду викладену в ухвалі від 08.05.2018, у тому числі щодо розміру аліментів, які позивач просить суд присудити із нього на її користь на утримання дітей. Враховуючи встановлені судом обставини, а також приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину визначений законодавцем, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у спосіб, що обраний позивачем у твердій грошовій сумі, а саме: на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1250 грн., та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved