Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом по якому просить суд зменшити вартість товару ( нежитлового приміщення № 503, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Єврейська, 30) відносно вказаної в договору купівлі-продажу від 13.06.2008 року, пропорційно погіршеного технічного стану приміщення, неможливого для використання до 10\~ 000 дол. США; стягнути з продавця- Ногай Н.В. на користь позивача різницю зайво сплаченої грошової вартості за придбане нежитлове приміщення в еквіваленті 23\~ 000 дол. США та матеріальні збитки в еквіваленті 16\~ 200 дол. США; стягнути [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача грошову суму 1500 дол. США.; судові витрати покласти на відповідачів. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] разом із [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу у лютому 2008 року придбали нежитлове приміщення № 503 по вул.Єврейській, 30 в м. Одесі за ціною 1821 грн. В подальшому дане приміщення придбала позивач через агентство нерухомості «Ріелт-сервіс» - СПД [PERSON] та передала аванс у розмірі 3000 дол. США, сплатила послуги на користь агенції нерухомості у розмірі 1500 дол. США. Згодом позивач сплатила на користь [PERSON] повну суму за майно в розмірі 30\~000 дол. США. Позивач стверджує, що після укладання договору купівлі-продажу приміщення, їй стало відомо, що воно не відповідає обумовленим з відповідачами технічним станом, у звязку із чим звернулась до суду із даним позовом, просила суд зменшити вартість товару та стягнути з відповідачів різницю сплаченої суми. Крім того, позивач вказує, що в результаті вищевказаних дій відповідачів їй була завдана моральна шкода, яка полягає у її фізичних і душевних стражданнях. Позивач до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, зазначила що заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від відповідача СПД [PERSON] та відповідача [PERSON] надійшли письмові заперечення проти позову. Суд, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 13.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбала нежиле приміщення № 503 по вул. Єврейській, 30 в м. Одесі ( а.с.7). При огляді приміщення, позивачем виявлено що приміщення перебувало у стані після косметичного ремонту, стеля та стіни були оббиті пластиковим покриттям « вагонка», на полу лінолеум, встановлена нова сантехніка але відсутнє електропостачання, були залишки матеріалу після ремонту та їй було пояснено, що в даному приміщенні перед продажем здійснено повний капітальний та косметичний ремонт, стіни повністю оштукатурені, поли укріплені та зроблена цементна стяжка, проведена нова електрична мережа. Підставою звернення до суду стало те, що позивач наголошує на тому, що приміщення було їй продане в неналежному технічному стані, оскільки після того, як була знято верхнє покриття зі стін « вагонка» вона помітила, що приміщення має суттєві скриті недоліки, які неможливо було встановити під час попереднього огляду приміщення, у звязкі із чим просить суд зменшити його вартість та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану їй. Відповідно до ч.1 п. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для його виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України, при зустрічному виконанні зобовязання сторони повинні виконувати свої обовязки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства , не випливає із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не може виконати свого обовязку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Відповідно до п. 1.7 договору купівлі- продажу від 13.06.2008 року покупець свідчить, що відчужуване нежиле приміщення нею оглянуто, недоліки або дефекти, які перешкоджали б його використанню за цільовим призначенням, на момент огляду виявлено не було. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного нежилого підвального приміщення покупець немає. Договір підписаний позивачем - покупцем. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмету доказування. По даній справі була проведена судова експертиза з метою встановлення ринкової вартості приміщення, в якій зазначено, що на момент укладання договору вона становила 83\~611 грн., тобто 17\~236 дол. США, а станом на 08.11.2012 року ( момент проведення експертизи) 134\~724 грн.. тобто 16\~855 дол. США. Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.\~ Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Таким чином, договір, укладений сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, має обов'язкову силу для самих сторін. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим\~ \~ для виконання сторонами. Позивачем не надано належних, допустимих, переконливих доказів в обґрунтування того, що спірне нежитлове підвальне приміщення було продане їй із погіршенням його технічного стану та неможливе для використання, тому суд вважає за необхідне в задоволені вимоги про зменшення ціни товару відмовити. Оскільки в задоволенні вимоги про зменшення ціни договору судом відмовлено підстави для стягнення з [PERSON] зайво сплаченої грошової суми в розмірі 23\~000 дол. США та матеріальних збитків відсутні. Суд не приймає до уваги твердження позивача, що нею за дане приміщення було сплачено 33000 дол. США, оскільки договір купівлі продажу від 13.06.2008 року укладений в національній валюті гривні, та було придбано позивачем за 139 270 грн. Позивач також просить суд стягнути з [PERSON] на її користь суму матеріальних збитків в розмірі 16200 дол. США. Позивачем не надано належних, допустимих, переконливих доказів в обґрунтування того, з чого саме позивач виходила, визначаючи суму завданих їй матеріальних збитків, та що нею вони дійсно були понесені, тому суд вважає за необхідне в задоволені даної вимоги відмовити. Позивач просить суд стягнути з СПД [PERSON] на її користь суму в розмірі 1500 дол. США. Слід звернути увагу, що твердження позивач про те, що агентство нерухомості неналежним чином виконало свої зобовязання, ввело її в оману, приховало від неї технічний стан приміщення не відповідає дійсності, оскільки даний факт спростовується п.7 договору купівлі-продажу від 16.05.2008 року, де зазначено, що агентство нерухомості Ріелт-Сервіс» - СПД [PERSON] не несе відповідальності за технічний стан обєкта, отже суд вважає за необхідне в задоволенні даної вимоги відмовити. Крім того, договором між [PERSON] та [PERSON] про намір заключити договір купівлі-продажу передбачено, що [PERSON]- продавець, отримала в якості авансу 3 000 дол. США, за продаж спірного об'єкту але матеріали справи не містять підтверджень того, що [PERSON] мала право діяти від імені [PERSON]. Позивач також просить суд стягнути з відповідача- Окуліч З.О. на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивачі виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надали ніяких доказів причино- наслідкового звязку між поведінкою відповідача та їх моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Оскільки в задоволенні вимоги про стягнення грошових коштів відмовлено, в задоволенні стягнення моральної шкоди на користь позивача слід також відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed