overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 06 листопада 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №13. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача примирення неможливе, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Карнась». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 06 листопада 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 06 листопада 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя у них не склалося. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими через побутове непорозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинились. Примирення з відповідачем неможливе. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просить судовий розгляд проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не бажають, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Клопотань про зміну прізвища від позивача не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 07.12.1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Гарилівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №5. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюбні відносини фактично припинилися. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з?явився, подав заяву про визнання позовних вимог, просить шлюб розірвати та проводити розгляд справи у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 7 грудня 1998 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Гаврилівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08.12.2006 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті побутового непорозуміння, у кожного своє життя, фактично сім?я припинила своє існування. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] 2011 року народження. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в суд не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 8 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON] 2009 року народження та [PERSON] 2011 року народження року народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 08 серпня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №48. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя у них не склалося, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які є у матеріалах справи, в судове засідання не з`явились, клопотань і заяв суду не надали. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 08 серпня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не бажають, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 09 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, примирення з відповідачем не можливе, оскільки шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Псарюк». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, оскільки примирення із позивачкою неможливе, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 09 вересня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №100221. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 09 листопада 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Поляхівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №10. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем протягом останніх років виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, часто між ними виникають непорозуміння, сварки, взагалі відсутнє взаєморозуміння та повага. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, шлюбних відносин не підтримують. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, оскільки вони з відповідачем не помирилися, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе, розгляд справи проводити у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 09 листопада 2002 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Поляхівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Ухвалою Теофіпольського райсуду від 16 червня 2017 сторонам надано строк на примирення - шість місяців, під час якого сторони не примирилися. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 09 листопада 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №62. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, останніх сім років разом не проживають, шлюбних відносин не проживають. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 09 листопада 2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 10.05.2018 року позивач проживає разом із сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують біля 7 років. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved