Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що 29 вересня 2011 року був розірваний шлюб ї батьків. Позивача зараховано на денну форму навчання, однак відповідач добровільно матеріальну допомогу, яку вона потребує на її навчання не навчання, не надає. Відповідач працює та має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача на період навчання. У звязку з наведеним просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти в розмірі ? частини з заробітку на користь позивача, починаючи з дня навчання 01 вересня 2017 року й до закінчення навчання, але не більш як до досягнення позивачем 23 років. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 22). Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідач є батьком позивача (а.с. 4). 23 вересня 2011 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між батьками позивача, останню залишили на виховання матері (а.с. 6). Згідно з довідкою Житомирського державного технологічного університету позивач є студентом денної форми навчання факультету інформаційно-компютерних технологій Житомирського державного технологічного університету (а.с. 7). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі ? всіх видів доходів буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам позивача, і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення аліментів із 01 вересня 2017 року суд зазначає, що оскільки момент, з якого має бути почато стягнення аліментів, імперативно встановлений ч. 1 ст. 191 СК України, норми якої, відповідно до ст. 201 СК України, застосовуються до відносин між батьками й повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, суд позбавлений можливості прийняти рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини інакше як із дня предявлення позову. У даному випадку позов предявлено 08 серпня 2017 року. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позовна заява має бути задоволена частково. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial