Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» та просила суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 22 032 грн. 48 коп. та моральну шкоду в розмірі 2 201 грн. 15 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.10.2014, приблизно о 12 год. 30 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес» д/н [NUMBER] на перехресті вул. Паладіна - вул. Булаховського в м. Києві, під час зміни напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Мазда» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова суду набрала законної сили в апеляційному порядку не оскаржувалась. На виконання вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цвільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Поліс обов'язкового страхування ОСЦПВВНТЗ: АІ/3675844. Згідно повідомлення від 13.10.2014 АТ «УОСК» своєчасно повідомлена про настання страхового випадку. АТ «УОСК» розглянуло заяву [PERSON] про виплату страхового відшкодування, та виплатило 1000 грн., проте, згідно повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 11.10.2014 сума страхового відшкодування становить 22 011 грн. 53 коп. Враховуючи те, що у встановлений законом 90 денний строк частина страхового відшкодування [PERSON], не виплачена, остання звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу слухати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечували позивач та його представник. З письмової згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2014, приблизно о 12 год. 30 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес» д/н [NUMBER] на перехресті вул. Паладіна - вул. Булаховського в м. Києві, під час зміни напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Мазда» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2014 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова суду набрала законної сили в апеляційному порядку не оскаржувалась. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідност.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч.1ст.1188 ЦК Українивизначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Поліс обов'язкового страхування ОСЦПВВНТЗ: АІ/3675844. 13 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до АТ «УОСК» із заявою про страхове відшкодування. Згідно повідомлення АТ «Українська охоронно-страхова компанія» вих.№731 від 28.01.2015 про прийняте рішення по події, яка мала місце 11.10.2014, було прийнято рішення щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування в сумі 22 011 грн. 53 коп. франшиза по полісу АІ/3675844 становить 1000 грн. Таким чином, вказаними листами підтверджується факт визнання відповідачем настання страхового випадку, проте станом на 20.03.2015 відповідачем розмір страхового відшкодування не перерахований. Також згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає в душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як зазначила позивач, затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт транспортного засобу забрало значну частину її робочого та вільного часу, спричинило душевні хвилювання, оскільки через необхідність термінового пошуку коштів для відновлення транспортного засобу, позивач змушена постійно відлучатися з робочого місця та мало часу проводити з сім'єю, що вплинуло на родинні стосунки та стосунки з керівництвом. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2 201 грн. 15 коп. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що уразі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до п.3 ч.1ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодуванняз особою, яка маєправо на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш якчерез 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійсненнястрахового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, якінадаютьпослугизремонту пошкодженого майна),якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенніоцінки,експертизи пошкодженого майна. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вказаних позовних вимог. У відповідності до п.36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентноївиплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня зрозрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, заякий нараховується пеня. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов'язання, яке не виконав відповідач, є грошовим, а отже він в силуст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.21 постанови №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснив, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.526, ч.2 ст.625 ЦК України). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх доведеності, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно доч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243 грн 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved