Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до Канівського міськрайонного суду із зазначеною позовною заявою до відповідача про встановлення факту ухиляння матері від виконання материнських обов'язків та звільнення дочки від обов'язку утримувати матір. Свій позов мотивує тим, що [PERSON], [INFO] проживаюча в [ADDRESS] фактично з 2003 року. Не працює, пенсію не отримує, матеріально не забезпечена. З 2015 року перебуває на стаціонарному лікуванні в Канівській районній лікарні. [PERSON] згідно рішення Залізничного районного суду м. Києва № 2-923 від 23.04.1983 року була позбавлена батьківських прав і її дочка [PERSON], відповідно до довідки Подільскої РДА м. Києва №49 від 09.04.1984 року виховувалась в дитячому будинку «Малятко» і знаходилась на державному забезпеченні. Просить суд встановити юридичний фак., що [PERSON], [INFO], яка проживає [ADDRESS] ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки, [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS]. Звільнити [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] від обов'язку утримувати свою матір - [PERSON], [INFO], яка проживає [ADDRESS] та від обов'язку сплачувати аліменти. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі доручення позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просить суд задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати її. В той же час в ч.5 ст. 150 СК України зазначено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до статті 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Розмір аліментів згідно ст.205 СК України визначається у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку з врахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 204 СК України дочка ,син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків . Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні позивач своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дочки не виконувала, оскільки рішенням Залізничого районного народного суду м.Києва від 25.04.1983 р. (а.с.13-14) про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її доньки [PERSON], яка після одруження отримала прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у Київському дитячому будинку «Малятко» з 23.12.1983р. по 30.08.1984р. (а.с.14) Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Таким чином , суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача і як таких, що підлягають до часткового задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт того , що позивач не виконував своїх батьківських обов'язків передбачених ст. 150 СК України. Суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення відповідача [PERSON] від обов'язку утримувати свою матір та сплачувати на її користь аліменти не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як зазначено у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги , не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них. Отже, суд приходить, що вимога про звільнення від обов'язку утримувати матір та звільнення від сплати аліментів на утримання матері необхідно, щоб були пред'явлені саме [PERSON], а не [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: partial