Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2021 р. відповідач отримав від неповнолітнього сина позивача в позику грошову суму в розмірі 850 євро, про що склав власноручно розписку, та зобов`язувався повернути кошти до 31.04.2021 року, однак свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим було погоджено графік погашення боргу. Відповідачем 27.02.2021 року та 01.05.2021 року повернуто 100 євро, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 750 євро заборгованості за договором позики, 6 000 грн. витрат на правничу допомогу, а також 908 грн. судового збору. В судовому засідання позивач позовні вимоги зменшила, а саме просила стягнути з відповідача 650 євро, оскільки 29.06.2021 року останній повернув ще 100 євро. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою чи клопотанням про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався, відзиву не надав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву не надав. За таких підстав, судом відповідно до положень ст. 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору позики від 12.02.2021 року, укладеного між неповнолітнім [PERSON] , який є сином позивача, та [PERSON] оформленого у письмовій формі у вигляді розписки позичальника, відповідач отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 850 євро, які зобов`язувався повернути до 31.04.2021 року. Дані обставини підтверджуються копією розписки позичальника від 12.02.2021 року. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. 27.02.2021 року та 01.05.2021 року [PERSON] повернув [PERSON] по 50 євро, а всього 100 євро. 13.04.2021 року сторонами було погоджено графік погашення заборгованості, однак виконання його відбувається частково, оскільки [PERSON] лише 29.06.2021 року було сплачено ще 100 євро. Решта сума боргу в розмірі 650 євро залишається непогашеною. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналізуючи наведені вище норми, з урахуванням наданого позивачем розрахунку, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договором позики в розмірі 650 євро. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються договором №18/06/2021 про надання правової допомоги від 18.06.2021 року, згідно якого винагорода адвоката становить 6 000 грн., ордером серії ВЛ №000,083406, а тому, оскільки позов задоволено, витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] в розмірі 6 000 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141, ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідач на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved