Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 матеріальну шкоду в розмірі 90\~032,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 30\~000 грн.;судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12 жовтня 2016 року у місті [PERSON] вирувало стихійне лихо, у результаті якого було пошкоджено дах над її квартирою № 19\~у будинку\~№ 15\~по вулиці\~Садова у\~місті Одеса\~та до\~її квартири\~почала потрапляти\~вода,\~що завдало\~значних збитків\~квартирі позивача,\~яка знаходиться\~на другому\~поверсі двоповерхового\~будинку.\~Негайно після\~події позивач\~зверталась до\~представників ЖУФ\~«Ренесанс» ЛТД-92\~у порядку\~особистого прийому\~та її\~запевняли у\~тому,\~що найближчим\~часом представники\~ЖУФ «Ренесанс»\~ЛТД-92\~проведуть обстеження\~даху будинку\~№ 15\~по вулиці\~Садова у\~місті Одеса\~та приймуть\~рішення про\~проведення ремонту.\~Вказані обовязки\~закріплені за\~відповідачем [PERSON]\~про участь\~у витратах\~на утримання\~будинку та\~прибудинкових територій,\~а також\~Законом України\~«Про благоустрій\~населених пунктів». Однак у подальшому позивачу було відмовлено у складанні акту залиття її квартири з наступним проведенням ремонту даху її будинку. Після чого\~позивач звернулася\~із письмовою\~претензією до\~ЖУФ «Ренесанс»\~ЛТД-92\~та була\~вимушена позичати\~гроші у\~знайомих для\~того,\~щоб власними\~силами та\~коштами провести\~ремонт.\~Претензія була\~прийнята та\~зареєстрована за\~вхідним номером\~№ 316\~від 14.11.2016\~року. Також\~через те,\~що обслуговуюча організація ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 відмовилася вжити заходів щодо оцінки шкоди, завданої стихійним лихом та проведення ремонту, у звязку з чим позивач була змушена звертатися до інших фахівців та проводити необхідні дії щодо ремонту за кошти, які позивачу довелося брати у борг. Внаслідок порушення відповідачем ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 умов укладеного [PERSON] про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладеного між [PERSON] та ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, а також вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 90\~032 гривні та моральну шкоду у розмірі 30\~000 гривень. Цивільна справа № 522/6683/17 перебувала у провадженні судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. До провадження судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіна Р.Д. справа надійшла 01.03.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 942/18 від 01.03.2018 року, винесеного у звязку з відстороненням судді Свяченої Ю.Б. з займаної посади. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові та наданих письмових поясненнях по справі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач [PERSON] не зверталась до відповідача ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 з вимогою про проведення ремонту її даху, який був пошкоджений внаслідок стихійного лиха 12 жовтня 2016 року та не повідомляла їм про факт залиття її квартири внаслідок стихійного лиха. Також представник відповідача зазначала про те, що відповідач ЖУФ «Ренесанс» ЛТД 92 на даний час не є балансоутримувачем території, на якій розташована квартира позивача [PERSON] У звязку з чим, відповідальність за ситуацію, що склалася внаслідок стихійного лиха, має нести третя особа КП «ЖКС «Порто-Франківський». Судом також встановлено, що представником відповідача було порушено вимоги ч.1 ст.191 ЦПК України, встановлений в ухвалі судді Приморського районного суду міста Одеси Абухіна Р.Д. від 02.03.2016 року про прийняття справи до провадження пятнадцятиденний строк на подачу відзиву, а також копію відзиву не було надіслано позивачу та третій особі, у звязку з чим, представнику відповідача судом було відмовлено у залученні відзиву до матеріалів справи безпосередньо у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1,ч.2 ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження по справі, відповідач має право надіслати: 1)суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2)позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам копію відзиву та доданих до нього документів. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також представнику відповідача судом було відмовлено у задоволенні клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, оскільки вказане клопотання було заявлено безпосередньо у судовому засіданні та з порушенням вимог Цивільного процесуального законодавства. Представником відповідача не надано підтвердження надсилання доказів сторонам по справі, всупереч вимогам статті 83 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду заздалегідь надсилаються бо надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі. Відповідно до ч. 10. ст. 83 ЦПК України докази, які не додані до позовної заяви чи відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Представник третьої особи КП «ЖКС «Порто-Франківський» позовні вимоги позивача [PERSON] підтримав у повному обсязі, надавши у судовому засіданні пояснення на предмет того, що на даний час балансоутримувачем території, на якій розташована квартира позивача [PERSON] є ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 та відповідно позивачем та іншими мешканцями будинку № 15 по вулиці Садовій у місті Одесі сплачуються грошові кошти за надання комунальних послуг відповідачем, внаслідок чого саме ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 має нести відповідальність за порушення умов [PERSON] про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкових територій, а також вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, наявні у матеріалах справи документи та докази приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування серії АЕВ № 114631, від 17 серпня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9 1330 належить двокімнатна квартира за адресою: 65023, [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» від 25 березня 2008 року, реєстровий № 386пр-1-13, вказана квартира знаходиться на другому поверсі двоповерхового будинку. 01 травня 2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, у особі її директора [PERSON], було укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п. 4.2 якщо за місяць до закінчення терміну дії [PERSON] жодна зі сторін не висловила наміру його розірвати, або внести до нього зміни чи доповнення, він продовжується на наступний рік. Таким чином, станом на сьогодні договір є діючим у повному обсязі. Судом зясовано та представником відповідача у судовому засіданні надано підтвердження того, що на даний момент Договір від 01 травня 2004 року між позивачем та відповідачем є дійсним, оскільки позивач сплачує грошові кошти відповідачу за надання комунальних послуг, а відповідач забезпечує надання таких послуг позивачу, таким чином виконуючи умови [PERSON] від 01 травня 2004 року. З пояснень представника позивача та наявних у матеріалах справи роздруківок із сайтів інтернет-новин встановлено, що 12 жовтня 2016 року у місті [PERSON] вирувало стихійне лихо. В результаті вказаного стихійного лиха поривами шквального вітру було пошкоджено дах над квартирою позивача [PERSON] та до її квартири почала потрапляти вода, внаслідок чого квартира позивача зазнала значних пошкоджень. Після вказаної події позивач зверталася до представників ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 у порядку особистого прийому, де її запевняли у тому, що працівниками ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 буде проведено обстеження пошкодженого даху та у подальшому проведено ремонт. Однак, у подальшому при виході на місце пригоди працівниками ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 було відмовлено навіть у складанні акту залиття квартири, а у подальшому в усній формі відмовлено і у проведенні ремонту. З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2016 року позивачем [PERSON] було подано вже письмову претензію до ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, яка була зареєстрована за вхідним № 316. Твердження представника відповідача про те, що [PERSON] не зверталася з відповідною претензією спростовуються наявною у матеріалах справи копією претензії від 14.11.2016 року, з відміткою ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 про отримання вказаної претензії від 14.11.2016 року та реєстрації її під № 316. Оригінал претензії оглядався судом безпосередньо у судовому засіданні. З пояснень представника позивача судом зясовано, що протягом розгляду вказаної цивільної справи, а саме з моменту відкриття провадження по справі 10 квітня 2017 року Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченої Ю.Б. до судових засідань зявлявся директор ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 з відповідним посвідченням, однак без встановлених Цивільним процесуальним законодавством України повноважень та неодноразово намагався вмовити представника позивача на затвердження мирової угоди по справі із виплатою відповідної компенсації, оскільки про ситуацію, яка склалась йому відомо та він налаштований без судових тяжб врегулювати спір, визнавав факт залиття квартири позивача [PERSON] 12 жовтня 2016 року внаслідок стихійного лиха, однак у подальшому уникав спроб укладення мирової угоди, таким чином лише затягуючи час. Вказані представником позивача пояснення були підтверджені у судовому засіданні представником третьої особи КП «ЖКС «Порто-Франківський», оскільки він був присутній при вище зазначених бесідах представника позивача та відповідача. Відповідно до пояснень та наданих представником позивача доказів, через те, що обслуговуюча організація ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 відмовилася вжити заходів, позивач [PERSON] звернулася до інших фахівців з метою проведення ремонту. У матеріалах справи наявна копія [PERSON] на виконання робіт від 25.10.2016 року, укладеним між гр. [PERSON] («Замовник») та Приватним підприємством «СРК БУДМАРИН», в особі директора [PERSON] («Підрядник»), та Акту № 1 прийому виконаних робіт, Квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 22 листопада 2016 року оплата за вказаним договором становить 90\~032 гривні 00 копійок (девяносто тисяч тридцять дві гривні нуль копійок).Список пошкоджень квартири внаслідок стихійного лиха та відповідно вартості проведеного ремонту, проведеного у квартирі позивача, інженером-проектувальником [PERSON] (Кваліфікаційний сертифікат Серії АР № 003348) було складено пояснювальну записку щодо ремонтно-відновлювальних робіт за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що пунктом 3.2.3. [PERSON] про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01 травня 2004 року, передбачено, що власник квартири має право провести ремонт квартири, якщо він зумовлений аварією або несправністю елементів будинку, які виникли не з вини Власника квартири, після письмового повідомлення про це організацію і у встановленому порядку стягнути з неї вартість ремонту або зарахувати її при здійсненні наступних платежів. У результаті бездіяльності обслуговуючої організації ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, співробітники якої відмовили у складанні акту залиття квартири після стихійного лиха 12 жовтня 2016 року, а також які не надали відповіді на письмову претензію позивача [PERSON] від 14.11.2016 року, зареєстрованої за вхідним № 316, позивач [PERSON] здійснила проведення ремонту за власні кошти, які вона взяла у борг, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою від 01 листопада 2016 року. Також у матеріалах справи міститься лист ЖКС «Порто-Франківський», по якому надано інформацію щодо того, що на момент вказаної події, а саме, стихійного лиха, вищенаведена адреса та територія обслуговувалась ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, та відповідний акт залиття квартири мав бути складений обслуговуючою організацією. Згідно з положеннями, які закріплені у п. 4 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобовязані усувати на закріплених за ними обєктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку. З матеріалів справи та наданих сторонами пояснень вбачається, що через те, що всупереч п. 4 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 не усунули на закріпленому за ними обєкті благоустрою, а саме будинку, у якому знаходиться квартира позивача [PERSON], наслідки надзвичайної ситуації природного характеру, таким чином вони порушили норми встановлені цим Законом. Таким чином відповідач ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 фактично самоусунувся від виконання обовязків, покладених на відповідача договором та законом України «Про благоустрій населених пунктів». Бездіяльність відповідача призвела до понесення позивачем значних матеріальних та моральних збитків. Відповідно до [PERSON] про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території укладеного між [PERSON] та ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 у особі [PERSON], а саме пунктів 2.1, 2.2. Організація зобовязується забезпечити виконання всього комплексу робіт щодо якісного утримання будинку, прибудинкової території відповідно до вимог законодавства, нормативних документів та створення необхідних умов для проживання в будинку, у тому числі й власнику квартири та особам, що з ним проживають. Організація зобовязана своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, повязаних з технічним станом жилого будинку та його інженерним обладнанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» відповідач ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 зобовязані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього середовища. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоровю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів обєктів благоустрою. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних\~ осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей\~11,\~15,\~16,\~22,\~23 ЦК України\~потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК\~ встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п.п. 8, 9 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Також суд прийшов до висновку, що відповідачем на користь позивача підлягає відшкодуванню завдана ним моральна шкода у розмірі 10\~000 гривень. У матеріалах справи наявна розписка від 01 листопада 2016 року про отримання позивачем [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у розмірі 100\~000 гривень. Судом встановлено, що відшкодуванню підлягає зазначена сума моральної шкоди, оскільки позивачу [PERSON] до моменту проведення ремонту довелося проживати в жахливих побутових умовах, також значних моральних та фізичних зусиль потребував пошук грошових коштів. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику відшкодування моральної (не майнової шкоди)»: «Під моральною шкодою слід розуміти витрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями, або бездіяльністю інших осіб». Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушених прав. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі та гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок звернення до суду із даним позовом позивач понесла додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., оскільки вимога про стягнення моральної шкоди задоволена частково суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно частині задоволених вимог, тобто в сумі 213,30 грн.. Ухвалою суду від 07.04.2018 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі в розмірі 560, 00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки вимога про стягнення матеріальної шкоди судом задоволена в повному обсязі. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial