Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] 18.02.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Зазначила, що малолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере жодної участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України щодо утримання своєї доньки. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява відповідача [PERSON], з якої вбачається, що він добровільно відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та виловив свою згоду на позбавлення його батьківських прав та усиновлення його дитини в майбутньому. Третя особа Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати без її участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви позивача та відповідача, третьої особи Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 15.03.2007 року, сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, 18.02.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу донька сторін залишилась проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження сім'ї [PERSON] (а.с. 8). Встановлено, що відповідач [PERSON] не бере жодної участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO], тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Також, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України щодо утримання своєї доньки. Вказане підтверджується свідченнями [PERSON] від 20.07.2014 року, [PERSON] від 20.07.2014 року, [PERSON] від 20.07.2014 року, [PERSON] від 20.07.2014 року. З довідки виданої Лосинівською загальноосвітньою школою І ступеня Ніжинської районної ради Чернігівської області від 21.07.2014 року, малолітня донька сторін [PERSON] з 01.09.2013 року навчається в Лосинівській ЗОШ І ступеня. За час навчання в школі, батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не цікавився донькою, не займався її вихованням. З акту обстеження сім'ї [PERSON] вбачається, що позивач поживає разом із своєю донькою за адресою: [ADDRESS] Донька навчається в Лосинівській ЗОШ І ступеню. При перевірці виявлено, що позивач розлучена. Тимчасово разом із донькою проживають у своїх батьків за вищевказаною адресою. Батько малолітньої дитини [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні доньки, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться її життям. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що всі питання щодо виховання малолітньої доньки сторін [PERSON], [INFO], вирішуються позивачем [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про свою малолітню доньку [PERSON], [INFO], не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі [PERSON] не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч. 1 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], [INFO], а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суми сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved