Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги № 1 від 03.12.2019 року в розмірі 10000,00 грн. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено договір за умовами якого відповідач отримав від позивача послуги з правової допомоги, пов`язаної з діяльністю відповідача, взаємодію з юридичними та фізичними особами, захистом його інтересів в органах правосуддя та в судах України та зобов`язався оплатити отримані послуги згідно актів виконаних робіт. Проте, відповідач порушив умови договору та не здійснив оплату за надані послуги в січні 2020 року. До теперішнього часу добровільно заборгованість не сплачена. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказаний розмір грошову суму за договором. Ухвалою суду від 20.01.2021 року відкрито спрощене провадження по справі. Позивач в позові просить розглянути справу в спрощеному провадженні. Від відповідача заяв, клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.12.2019 року між позивачем, за договором виконавець, та відповідачем, за договором замовник, укладений Договір про надання правової допомоги № 1. Пунктом 1.1.Договору визначено, що замовник доручає та зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу, пов`язану з діяльністю замовника, взаємодію з юридичними та фізичними особами, захистом його інтересів в органах правосуддя та в судах України. Відповідно до п. 3.1. Договору, винагорода виконавця встановлюється за домовленістю сторін щомісячно. Сума винагороди відображається в Акті наданих послуг. Пунктом 3.2. Договору встановлено, що замовник виплачує виконавцю винагороду у сумі 10000,00 грн. щомісячно за надані виконавцем послуги. Розмір винагороди може бути збільшений за погодженням Сторін, виходячи з фактичного об`єму та складу послуг, визначеного в Акті наданих послуг. Пунктом 3.3. Договору сторони передбачили, що кінцевий розрахунок винагороди замовником виконавцю здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, протягом 7-ми банківських днів після підписання обома сторонами Акту наданих послуг з детальним визначенням наданого об`єму та складу послуг. Строк дії Договору зазначений у п. 4.1. до 03.02.2020, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами власних зобов`язань. З матеріалів справи судом встановлено, що за договором послуги надавались у грудні 2019 року та у січні 2020 року, що підтверджується актами виконаних робіт від 30.12.2019 року та від 31.01.2020 року. Також судом встановлено, що за послуги наданні у грудні 2019 року відповідач розрахувався з позивачем, перерахувавши 16.01.2020 року кошти на розрахунковий рахунок позивача у сумі 10000,00 грн., що підтверджується випискою банку. За послуги наданні у січні 2020 року відповідач свої зобов`язання не виконав і кошти за актом від 31.01.2020 позивачу не виплатив, чим порушив умови договору. Прострочення виконання зобов`язання починається з 12.02.2020 року. Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Частиною 1 ст. 903 ЦК України регламентовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач порушив свої зобов`язання за договором оскільки не здійснювала обов`язку щодо оплати наданих послуг, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved