Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 червня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №134. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною цього стала несумісність характерів, а також той факт, що відповідач приймає участь у незаконних збройних формуваннях в зоні проведення антитерористичної операції. Примирення між нею та відповідачем і поновлення сімейних стосунків неможливе, у звязку з чим вона просить розірвати укладений між ними шлюб. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач у позовній заяві просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач про дату та час судових засідань повідомлявся неодноразово, належним чином, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Троїцького районного суду Луганської області (на 23.03.2017 р., на 30.03.2017 р., на 26.04.2017 р., на 15.05.2017 р.), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 17 червня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 134, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №125826 (а.с.42). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №229576 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області13.10.2011року (а.с.43). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є несумісність характерів позивача та відповідача, а також участь останнього у незаконних збройних формуваннях в зоні проведення антитерористичної операції. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, разом вони не проживають. Відновлення сімейних стосунків між сторонами неможливе, на примирення позивач не згодна. Згідно з ч.2 ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції №ПН3996 від 25.10.2016 року позивачем був сплачений судовий збір в сумі 556,00 грн (а.с.2). Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про розірвання шлюбу станом на 25.10.2016 року розмір судового збору був встановлений в розмірі 0,4розміру мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2016 року встановлена у розмірі 1372,00 грн. Тому за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сума судового збору становить 551,20 грн (1378 грн*0,4=551,20 грн). За таких обставин, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 ,115 СК України,\~

Outcome: approved