Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Виробничий сільськогосподарський кооператив «ім. Горького», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача всі підтверджені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зараз вона працює у ВСК «ім. Горького», її викликали до бухгалтерії підприємства і повідомили, що до бухгалтерії надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 17.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на її доходи на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на погашення боргу у розмірі 35040,70 грн., на відшкодування витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 669,00 грн. та винагороди приватному виконавцю у розмірі 3124,70 грн., їй повідомили, що на підставі даної постанови з її заробітної плати будуть здійснювати відповідні відрахування. Позивач вказує, що у 2012 році вона брала кредит в «Дельта Банк», між нею та банком був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав їй позику в сумі 15000 грн. на споживчі цілі на строк один рік. Але даний кредит вона повернула банку, сплатила всі відсотки за користування кредитом, ніякої заборгованості у неї за даним кредитом майже не було, чому «майже», бо «Дельта Банк» був ліквідований, його рахунки були заблоковані, у неї не було можливості сплачувати кредит, тому не виплаченою залишилась невелика сума заборгованості по кредиту. Як позивачу роз`яснили фахівці, мабуть між відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та банківською установою «Дельта Банк» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив, а факторингова компанія набула право грошової вимоги до мене невідомо за якими договорами. В наступному відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису, котрий і був вчинений даним приватним нотаріусом 08.09.2020 року за реєстровим №38796, відповідно до якого з позивача, як з боржника, на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», має бути стягнута заборгованість в розмірі 35040,70 грн. та витрати на проведення примусових виконавчих дій. Виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис №38796 від 08.09.2020 року був пред`явлений відповідачем для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименку Р.В. з вигаданою адресою мого проживання у м.Києві, хоча позивач в м.Києві ніколи не проживала, але приватний виконавець даної обставини не перевірив і 17.02.2021 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи які є у мене і направив її для виконання по місцю моєї роботи, де з її заробітної плати вже здійснюються відрахування. Даний приватний виконавець не вперше вчиняє такі дії з вигаданими адресами, умисно вказує адресу проживання боржника у м. Києві, щоб мати можливість особисто відкрити виконавче провадження, такі постанови з вигаданими адресами від даного приватного виконавця отримали вже декілька громадян міста, тому позивач має намір звернутись до Міністерства юстиції України зі скаргою на такі незаконні дії посадової особи. Позивач вважає, що виконавчий напис виконавчий напис вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрований в реєстрі за №38796, про стягнення з [PERSON] 35040,70 грн. є незаконним і необґрунтованим, вчинений з грубим порушенням норм законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Корюківського районного суду від 23.03.2021 забезпечено позов та зупинено стягнення у виконавчому провадженні від 17.02.2021 №63802544 відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клименко Р.В. на підставі виконавчого напису, здійсненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.. Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 17 травня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду в судове засідання. Позивач надала суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та будь-яких клопотань суду не надав. Від третьої особи ВСК «ім. Горького», надано до суду заяву в якій просили суд розглянути справу без їх участі, в рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмових пояснень щодо позову та будь-яких клопотань суду не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що зараз позивач працює у ВСК «ім. Горького», її викликали до бухгалтерії підприємства і повідомили, що до бухгалтерії надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 17.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернено стягнення на її доходи на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на погашення боргу у розмірі 35040,70 грн., на відшкодування витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 669,00 грн. та винагороди приватному виконавцю у розмірі 3124,70 грн., їй повідомили, що на підставі даної постанови з її заробітної плати будуть здійснювати відповідні відрахування. Позивач припускає, що у 2012 році вона брала кредит в «Дельта Банк», між нею та банком був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав їй позику в сумі 15000 грн. на споживчі цілі на строк один рік. Але даний кредит вона майже повернула банку, сплатила всі відсотки за користування кредитом, ніякої заборгованості у неї за даним кредитом майже не було, чому «майже», бо «Дельта Банк» був ліквідований, його рахунки були заблоковані, у неї не було можливості сплачувати кредит, тому не виплаченою залишилась невелика сума заборгованості по кредиту. Як позивачу роз`яснили фахівці, мабуть між відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» та банківською установою «Дельта Банк» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив, а факторингова компанія набула право грошової вимоги до мене невідомо за якими договорами. В наступному відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису, котрий і був вчинений даним приватним нотаріусом 08.09.2020 року за реєстровим №38796, відповідно до якого з позивача, як з боржника, на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», має бути стягнута заборгованість в розмірі 35040,70 грн. та витрати на проведення примусових виконавчих дій. Виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. виконавчий напис №38796 від 08.09.2020 року був пред`явлений відповідачем для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Клименку Р.В. з вигаданою адресою мого проживання у м.Києві, хоча позивач в м.Києві ніколи не проживала, але приватний виконавець даної обставини не перевірив і 17.02.2021 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи які є у мене і направив її для виконання по місцю моєї роботи, де з її заробітної плати вже здійснюються відрахування. Даний приватний виконавець не вперше вчиняє такі дії з вигаданими адресами, умисно вказує адресу проживання боржника у м. Києві, щоб мати можливість особисто відкрити виконавче провадження, такі постанови з вигаданими адресами від даного приватного виконавця отримали вже декілька громадян міста, тому позивач має намір звернутись до Міністерства юстиції України зі скаргою на такі незаконні дії посадової особи. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З матеріалів справи слідує і дана обставина була встановлена в судовому засіданні, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Ураховуючи те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов в цій частині є обґрунтованим. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви, сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу згідно квитанції на суму 1500 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вказаного,

Outcome: approved