Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, вимагаючи в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Садова, 28 (колишня вул. Кірова) вартістю 37085 гривень та визнати право власності відповідача [PERSON] на наступне майно: бетономішалку вартістю 5500 гривень; автомобільний телевізор вартістю 2000 гривень; причеп до автомобіля вартістю 10500 гривень; електрозварювальний апарат вартістю 500 гривень; електрозварювальний апарат вартістю 200 гривень; електричний дриль вартістю 150 гривень; ноутбук «Леново» вартістю 12400 гривень; навігатор вартістю 1600 гривень; навігатор вартістю 2000 гривень; газовий таганок вартістю 250 гривень; газовий таганок вартістю 550 гривень, всього на загальну суму 37800 гривень. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в період з 02 жовтня 1998 року по 26 вересня 2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу між сторонами відбулось примирення і вона разом проживала з позивачем однією сімєю до 03 березня 2017 року. Позивач стверджує, що за час спільного проживання сторони набули майно на загальну суму 74885 гривень, тобто її частка у грошовому виразі складає 37442 гривні 50 копійок. Після припинення спільного проживання відповідач самостійно забрав частину майна на суму 37800 гривень, тому вимагає ухвалити рішення про поділ спільного майна подружжя. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що в період з 02 жовтня 1998 року по 26 вересня 2012 року сторони проживали у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). 22 лютого 2008 року відповідач [PERSON] придбав причіп легковий марки ПГА, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 15). 30 жовтня 2000 року позивач [PERSON] придбала жилий будинок з надвірними будівлями під номером 28, який знаходиться по вул. Кірова в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 8, 10-13). Крім того, позивач стверджує, що в період шлюбу та спільного проживання сторони придбали бетономішалку, автомобільний телевізор, два електрозварювальні апарати, електричний дриль, ноутбук «Леново», два навігатори та два газових таганків. Відповідач не надіслав до суду заперечення з приводу обставин, які викладені в позовній заяві. Відповідно до частин 1 і 2 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Тому, є законні підстави для задоволення предявленого позову.

Outcome: approved