Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.07.2000 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] р.н. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.03.2011 року у справі №2-867/11 шлюб, укладений між сторонами, розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Нарахована загальна сума аліментів за 2011-2017 рр. складає 49609,59 грн., фактично сплачено відповідачем 22450,00 грн., заборгованість складає 27159,59 грн. Згідно відомостей викладених у довідці державного виконавця сума пені за не сплачені аліменти складає 8692,88 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 8692,88 грн. за несплачені аліменти з лютого 2011 року до 31.12.2017 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та судовий збір в сумі 704,80 грн. УхвалоюХерсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 26.06.2018 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог про стягнення пені за несплачені аліменти та просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 9043,49 грн. за несплачені аліменти з лютого 2011 року до 31.12.2017 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . УхвалоюХерсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням збільшення підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. В останнє судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, згідно заперечення з позовними вимогами не згоден, оскільки нарахування пені за період з 01.10.2017 року по 01.01.2018 року викликає сумніви у його вірності. Просить вилучити суму пені з позову за період з жовтня по грудень 2017 року 769,84 грн. У розрахунку пені розмір аліментів за період з липня 2017 року по вересень 2017 року не відповідає даним довідки. Просить суд максимально зменшити розмір неустойки відповідно до ч.2 ст.196 СК України прийнявши до уваги зміну сімейного і матеріального стану. Відповідач просить зменшити оплату неустойки до мінімуму. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно актового запису про одруження №231, зробленого 22.07.2000 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, між [PERSON] та [PERSON] 22.07.2000 року одружились. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №125, зробленого 06.03.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсон. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 21.03.201 року позов [PERSON] задоволено. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.07.2000 року Суворовським відділом реєстрації громадянського стану м.Херсона, актовий запис №231 розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку від 17.01.2018 року №1654 по виконавчому листу №2-867 від 18.04.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість в грошовому виражені станом на 01.10.2017 року складала 27159,59 грн. Згідно довідки-розрахунку від 21.02.2018 року №7358 по виконавчому листу №2-867 від 18.04.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість в грошовому виражені станом на 01.10.2017 року складала 28313,59 грн. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №14-37цс18, яка в силу вимогч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Позивачем додано до позовної заяви розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, згідно якої загальна сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення з лютого 2011 року по 31 грудня 2017 року включно становить 9043,49 грн. Відповідачем зазначений розмір пені не спростований. Враховуючи вище наведене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, з відповідача слід стягнути розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 9043,49 грн. Доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки він не довів суду відсутність своєї вини у виникненні заборгованості, зміну свого сімейного та матеріального стану. Акт від 12.09.2018 року про проживання за адресою: [ADDRESS] разом з відповідачем його сина - [PERSON] , [INFO] р.н., свідчить про проживання дитинина моент огляду 12.09.2018 року, а предметом розгляду є стягнення пені за несплату аліментів у період з лютого 2011 року до 31.12.2017 року. Крім того, позивач заперечувала ту обставину, що дитина проживала у зазачений період з відповідачем та він її утримував. Копія наказу від 22.10.2018 року Південно-Української гідрогеологічної експедиції Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства Державної служби геології та надр України, де працює відповідач, про можливий режим роботи підприємства з неповною зайнятістю, не свідчить також про тяжке матеріальне становище відповідача у період несплати аліментів відповідачем. З урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст.196 СК України, для зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved