Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Козятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку). Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON], яка постійно проживала в с. Козятин Козятинського району Вінницької області та залишила на її ім'я заповіт, посвідчений 20.03.2009 р. секретарем Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 3.6411 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області, право на яке мала вона, як єдина спадкоємиця за заповітом. Вона в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті баби, подавши заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої до Козятинської державної нотаріальної контори. Оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вона не може, тому що в державному акті допущено виправлення, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю та Інструкції заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] (а.с.3), яка на день смерті проживала в с. Козятин Козятинського району Вінницької області (а.с.15). Спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину після померлої, є - [PERSON] (а.с.5-6,11-14), у правовстановлюючому документі на земельну ділянку - державному акті - міститься виправлення (а.с.4). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.7,9) вбачається, що державний акт (а.с.4) був виданий на ім'я [PERSON] Матеріалами справи підтверджено, що позивач оформити свої спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, тому що в державному акті допущено виправлення, яке унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить роз'яснення нотаріуса щодо оформлення спадщини (а.с.8). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. ст. 1216, 1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на вказану земельну ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved