Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, третьої особи про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, являється основним квартиронаймачем квартири № 8 в будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові на підставі розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 410 від 10.11.2014 року про зміну договору житлового найму квартири № 8 у будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові. Крім неї, як основного квартиронаймача, у квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зазначає, що на даний час у квартирі проживають усі наймачі відповідно до укладеного договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, окрім [PERSON], який проживає без реєстрації за адресою: Львівська область, м.Дубляни, вул.Б.Хмельницького,89А та [PERSON], який проживає також без реєстрації за адресою: м.Львів, вул.Вигоди,54. Відповідачі протягом тривалого часу не проживають у квартирі, де вона являється основним квартиронаймачем, не ведуть спільного господарства з іншими наймачами, не оплачують комунальні послуги, за вказаною адресою відсутні їхні особисті речі. Фактичне проживання відповідачів за іншими адресами підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON] від 09.01.2002 року. Враховуючи наведене, просить позов задоволити, оскільки у звязку із вибуттям членів сім'ї наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті, член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених вище, просять суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.01.2017 року не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім цього, в суді 21.11.2016 року пояснив, що заперечує проти заявленого позову, при цьому підтвердив, що з 2015 року в квартирі № 8 на вул.Тарнавського,3 в м.Львові не проживає, комунальні послуги не оплачує, його особисті речі знаходяться на горищі вказаного будинку. Зазначив, що позивач не надає доступу до вказаного вище приміщення, хоча в суд із позовом про усунення перешкод в користуванні майном не звертався та будь-які заяви у правоохоронні органи з приводу порушення його прав не подавав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 30.01.2017 року не зявилися повторно, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг у Личаківському районі м.Львова в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та представника третьої особи, які в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши в їх сукупності, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав. Як вбачається з розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 410 від 10 листопада 2014 року «Про зміну договору житлового найму квартири № 8 у будинку № 3 на вул.Тарнавського» (а.с.10) та розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 606 від 09 грудня 2016 року «Про внесення змін до розпорядження № 410 від 10 листопада 2014 року» (а.с.18), [PERSON] визнано наймачем квартири № 8 у будинку № 3 на вул.Тарнавського у м. Львові за раніше укладеним договором у звязку із смертю попереднього наймача. Відповідно до договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, укладеного 12 грудня 2016 року між Львівським комунальним підприємством «№ 503» та [PERSON], наймодавець надає наймачу [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у безстрокове користування квартиру № 8 у будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові(а.с.120). Згідно з довідкою Львівського комунального підприємства «№ 503» з місця проживання про склад сімї і прописки від 30.03.2016 року № 324 (а.с.19), у квартирі № 8 будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові зареєстровані: позивач [PERSON], основний квартиронаймач, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що позивач, вважаючи порушеним право на користування житлом на умовах найму, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Тарнавського,3/8 та зняти їх з реєстраційного обліку, оскільки такі вибули на постійне місце проживання в інше жиле приміщення. Відповідно до закріплених конституційних гарантій на житло у ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 163 ЖК України встановлено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як вбачається з [PERSON] ЛКП «№ 503» від 26 серпня 2014 року (а.с.20), та підписаного мешканцями квартир № 7, № 10 будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові, та [PERSON] від 27 червня 2016 року (а.с.68), складеного мешканцями квартир № 5, № 7, № 10 будинку № 3 на вул.Тарнавського в м.Львові, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за даною адресою протягом тривалого часу. Дані обставини також підтверджені [PERSON] ЛКП «№ 503» від 14.04.2016 року (а.с.42) та від 16.05.2016 року (а.с.43). Згідно з вимогами ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною третьою вказаної статті передбачено випадки коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Однак, в ході судового розгляду жодних даних, які б свідчили про наявність передбачених ч.3 ст.71 ЖК України обставин не встановлено, крім цього відповідачі, не посилались на наявність підстав передбачених вказаною нормою. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З врахуванням того, що судом встановлено факт вибуття членів сімї наймача на постійне проживання в інше жиле приміщення та відсутністю за вказаною спірною адресою більше шести місяців, а тому суд вважає підставними позовні вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом, у звязку з чим їх слід задоволити. В частині вимог про зобовязання Центр надання адміністративних послуг у Личаківському районі м.Львова зняття відповідачів з реєстрації, такі задоволенню не підлягають, оскільки суд не уповноважений здійснювати облік реєстрації місця проживання особи. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати, що понесені позивачем слід покласти на відповідачів.

Outcome: dismissed