Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті тітки право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла її тітка- [PERSON] . Після смерті тітки позивачки відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю члена ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0212325. Позивачка не може оформити право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла [INFO] що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яке видане Ленінською сільською радою, Радомишльського району Житомирської області від 03 грудня 1998 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , що видане повторно Ленінським сільким ЗАГС, Радомишльського району Житомирської області від 29.01.1950 року, її матір`ю є - [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , даний факт підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 26.10.1980 року) [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Ленінською сільською радою Радомишльського району Житомирської області від 01.12.1992 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.1960 року вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00023398047 від 16.07.2019 року вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 203 від 18.03.2019 року Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області [PERSON] проживала та була зареєстрована в жилому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . Крім померлої в цьому жилому будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Спадщину в шестимісячний строк фактично прийняла [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробітком земельної ділянки, доглядом за будинком. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0212325 покійній [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради, Радомишльського району Житомирської області розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 10 068,00 грн. З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65448125 від 06.07.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та обрала прізвище - [PERSON] про свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 грудня 1973 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved