overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.09.2013 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області та зроблено актовий запис №86. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Малолітня дитина проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~ Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 06.11.2021 року), відзив на позов не подав. Вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі, не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів, подавши про це письмову заяву. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 06.09.2013 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції у Херсонській області та зроблено актовий запис №86. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу виконання обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9,15 СК України. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач працює, інших утриманців не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача та відповідач має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивача щодо стягнення з нього аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.12.1997 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано ВРАГС Коростенського міськвиконкому Житомирської області та зроблено актовий запис №530. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем . Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність . За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 06.12.1997 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований ВРАГС Коростенського міськвиконкому Житомирської області та зроблено актовий запис № 530. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07.10.2006 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Веселівської сільської ради Коростенського району та зроблено актовий запис №5. Мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, відповідач участі в забезпеченні родини не приймає, зловживає алкоголем, влаштовує сварки. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився, клопотання та заперечення не подав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін заочно. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 07.10.2006 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Веселівської сільської ради Коростенського району та зроблено актовий запис №5 . Сторони в даний час втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають неповнолітню дитину, відповідач не заперечив, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07.11.1992 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Сингаївською сільською радою Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №21 . Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільно не проживають понад рік, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився, клопотання та заперечення не подав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін заочно. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 07.11.1992 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Сингаївською сільською радою Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №21. Сторони в даний час разом не проживають, втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07.11.2015 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано ВДРАЦС по місту Коростеню Коростенського МРУЮ у Житомирській області та зроблено актовий запис №542. Мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітню дитину [PERSON] залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 07.11.2015 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС по місту Коростеню Коростенського МРУЮ у Житомирській області та зроблено актовий запис № 542. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.06.1996 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Коростенським міським відділом ЗАГС та зроблено актовий запис № 162. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Розірвання шлюбу в адміністративному порядку неможлово у зв`язку з ухиленням відповідача від відвідування ЗАГС. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, залишити після розірвання шлюбу різвище [PERSON] . Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 08.06.1996 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Коростенським міським відділом ЗАГС та зроблено актовий запис № 162. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.06.2005 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано МВРАЦС Коростенського МРУЮ в Житомирській області та зроблено актовий запис №157. Мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітніх дітей залишити проживати з нею. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 08.06.2005 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований МВРАЦС Коростенського МРУЮ в Житомирській області та зроблено актовий запис №157. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають двох малолітніх дітей. Відповідач не заперечив проти того, щоб діти проживали з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.06.2011 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві та зроблено актовий запис №648. Мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання та розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 08.06.2011 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві та зроблено актовий запис №648. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Питання щодо визначення місця проживання дитини сторонами не порушується. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.08.2014 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №1. Мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 08.08.2014 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області та зроблено актовий запис №1. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.08.2015 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано ВДРАЦС по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського МРУЮ у Житомирській області та зроблено актовий запис №337. Мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітню дитину залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 08.08.2015 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований ВДРАЦС по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського МРУЮ у Житомирській області та зроблено актовий запис №337. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, а решта понесених судових витрат на його сплату стягується з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.09.2012 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано МВРАЦС Коростенського МРУЮ та зроблено актовий запис №263. Мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем . Малолітню дитину залишити проживати з нею. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність . За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 08.09.2012 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано МВРАЦС Коростенського МРУЮ та зроблено актовий запис №263. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню . Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ст.142 ЦПК України 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню з державного бюджету, а решта понесених судових витрат на його сплату стягується з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 08.10.2005 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано МВРАЦС Коростенського МРУЮ та зроблено актовий запис №446 . Мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], та неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] року. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею. Позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність, подавши про це письмову заяву. Відповідач позов визнав, подавши про це письмову заяву, погодився на розгляд справи в його відсутність . За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 05.10.2008 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований МВРАЦС Коростенського МРУЮ та зроблено актовий запис № 446. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved