Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача та третьої особи у якому просить суд визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, що знаходиться на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 06.05.1998 року IV-ЛВ №035509 виданий [PERSON], а також зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою, що знаходиться на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 0,1026 га, кадастровий №4623686600:08:000:0087. Свої вимоги мотивує тим, що є власником земельної ділянки яка знаходиться на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 0,1026 га. Дана земельна ділянка була набута нею у власність на підставі договору дарування від 18.03.2015 року укладеного з [PERSON]. Останньому земельна ділянка належала на підставі договору купівлі-продажу, який було укладено 19.11.2010 року між [PERSON] та [PERSON], якому спірна земельна ділянка належала на підставі державного акту про право власності від 25.03.2009 року, що було видано на підставі рішення виконавчого комітету Солонківської сільської ради №83 від 12.09.1996 року. Після того, коли у березні 2015 року позивач здійснила виїзд на вказану земельну ділянку, то побачила, що на ній здійснювала садівничі роботи відповідач. На вимогу припинити такі дії відповідач відмовила, посилаючись на те, що земельна ділянка належить їй на праві власності згідно державного акту про право власності від 06.05.1998 року, який виданий на підставі рішення Солонківської сільської ради від 12.09.1996 року. У звязку із наведеним позивач звернулась у садове товариство «Салют», головою якого 17.06.2015 року було складено акт огляду земельної ділянки, яким підтверджено факт самовільного захоплення спірної земельної ділянки. Оскільки у рішенні Солонківської сільської ради №83 від 12.09.1996 року відсутній запис про передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачу, позивач вважає державний акт, яким стверджується право власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку недійсним та просить усунути перешкоди зі сторони відповідача у користуванні нею. Позивач у судове засідання не зявилась, проте зявився її представник [PERSON], а у судове засідання призначене на 20.11.2015 року також зявився представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, не повідомила суд про причини своєї неявки, проте у матеріалах справи міститься заява про відкладення розгляду справи від 15.12.2015 року з повідомленням про те, що відповідач з листопада 2015 року по січень 2016 року перебуває за межами України на лікуванні, у звязку із чим не може прибути у судове засідання. Із заяви вбачається, що таку підписано [PERSON], яка у заяві зазначила, що є дочкою відповідача. Однак, проти задоволення цієї заяви представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив, оскільки до неї не долучено жодних документів, які б ствердили факт перебування відповідача на лікуванні, більше того, заяву подано особою, яка не мала такого процесуального права, так як відсутні документи, які би підтверджували повноваження особи, яка її подала, представляти в суді інтереси відповідача. На підставі наведеного суд визнав таку заяву безпідставною, неявку відповідача не поважною та протокольно ухвалою прийняв рішення продовжувати розгляду справи без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з їх недоведеністю з наступних підстав. Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 25.03.2009 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Солонківської сільської ради №83 від 12.09.1996 року належала земельна ділянка площею 0,1026 га призначена для ведення садівництва, кадастровий № 4623686600:08:000:0087, розташована на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у садовому товаристві «Салют». На підставі договору купівлі-продажу серії ВРД №533104 від 19.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №6442, [PERSON] відчужив вказану вище земельну ділянку [PERSON], а на підставі договору дарування серії НАМ 318357 від 18.03.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №519, [PERSON] подарував спірну ділянку [PERSON]. Відтак, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №35111913 від 18.03.2015 року позивач є власником земельної ділянки площею 0,1026 га призначена для ведення садівництва, кадастровий № 4623686600:08:000:0087, розташована на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Позивач у позовній заяві зазначає, що її право власності порушено, оскільки на спірну земельну ділянку відповідачу видано державний акт про право власності від 06.05.1998 року серії IV-ЛВ №035509. Просить визнати такий недійсним, оскільки підставою для видачі [PERSON] вказаного державного акту було рішення виконавчого комітету Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №83 від 12.09.1996 року, однак, у цьому рішенні сільської ради відповідача не зазначено серед осіб, яким передано у приватну власність земельну ділянку, що стверджується як копією самого рішенням долученої до мтеріалів справи, так і листом архівного відділу Пустомитівської РДА Львівської області №254 від 22.07.2015 року. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, позивачем не представлено та судом не здобуто інформації, яка могла б бути належним та допустимим доказом про наявність виданого на імя [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку від 06.05.1998 року серії IV-ЛВ №035509, площею 0,1026 га, кадастровий № 4623686600:08:000:0087, що розташована на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (у судовому засіданні суду для огляду не представлявся, у матеріалах справи відсутня його копія), а тому, позовна вимога про визнання недійсним такого задоволеною бути не може та підлягає відмові. З акту огляду земельної ділянки складеного 17.06.2015 року головою садового товариства «Салют» в присутності [PERSON] вбачається, що при огляді земельної ділянки №26А, яка входить у склад СТ «Салют» встановлено, що станом на 17.06.2015 року дана земельна ділянка стала обєктом самозахвату, доказом чого є вирощування овочевих культур на цій земельній ділянці невідомими особами. Посилаючись на зазначений акт огляду позивач просить суд, зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою, однак зазначена позовна вимога також не може бути задоволена судом, оскільки відсутня достовірна інформація, що такі перешкоди позивачу чиняться саме зі сторони [PERSON], так як із описаного вище акту огляду вбачається, що вирощування овочевих культур здійснюється невідомими особами, додаткова інформація про те, що особою, яка чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, є відповідач у матеріалах справи відсутня. Більше того у акті огляду вказано, що обєктом самозахвату стала земельна ділянка №26А, яка входить у склад СТ «Салют», проте інформація, чи є зазначена ділянка земельною ділянкою площею 0,1026 га, кадастровий № 4623686600:08:000:0087, що розташована на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та згідно державного акту про пава власності належить позивачу, у матеріалах справи також відсутня та під час судового розгляду судом не здобута і сторонами не представлена. На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, позивачем не доведено підставність заявлених позовних вимог, а тому у позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed