Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернулася до з вказаним позовом свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.07.2007 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 р. між нею та відповідачем розірвано, з останнього стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 р. Вказане рішення суду набрало законної сили, однак відповідач його не виконує. Згідно Довідки-розрахунку від 01.08.2016 р. № 4 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми станом на 31.07.2016 р. заборгованість відповідача за період з 16.11.2010 р. по 31.07.2016 р. складає 16503 грн. 60 коп. Таким чином відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому має місце винна поведінка батька та свідоме нехтування ним своїми обов'язками відносно малолітнього [PERSON]. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради Тютюник О.А. у судовому засіданні надала висновок Служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських права [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є матір'ю позивача, пояснила, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини, одна відповідач кошти не сплачує, ніяким чином не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина. Допитаний судовому засіданні у якості свідка [PERSON] зазначив, що він є батьком позивача, пояснив, що з 2014 року відповідач не проживає з позивачем, дитині нічим не допомагає. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника служби у справах дітей, думку свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 27.07.2007 р. сторони перебували у шлюбі зареєстрованому у відділі РАГС Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1214. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 р. розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 27.07.2007 р. у відділі ЗАГС Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1214 та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 р., аліменти стягувати на користь матері дитини [PERSON] /а.с.10/. Згідно Довідки № 780/22082016-0945 від 22.08.2016 р. позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.13/. Відповідно до Довідки від 23.11.2016 р. № 414 Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 26 м. Суми Сумської області, [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] дійсно має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Батько, [PERSON], з питань навчання та виховання сина з класним керівником, адміністрацією школи не спілкується, батьківських зборів не відвідує /а.с.25/. Згідно Довідки-розрахунку від 04.01.2017 р. № 4 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.01.2017 р. становить 14749 грн. 95 коп. /а.с.40/. З Висновку від 05.01.2017 р. № 46/27.01-21 служби у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] вбачається, що головним спеціалістом служби у справах дітей Сумської міської ради Тютюнник О.А. проведено співбесіду з малолітнім [PERSON], в ході якої встановлено, що хлопчик не має до батька ніяких почуттів, оскільки бачив його лише декілька раз, батько жодного разу йому не телефонував, не вітав із святами, не цікавився життям, а поодинокі подарунки були передані батьком від бабусі та тітки. Тож, поведінка [PERSON] доводить факт його ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно сина і не вбачається ніяких перспектив зміни ставлення батька до подальшої долі, тому служба у справа дітей Сумської міської ради вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.37-38/. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тобто, якщо невиконання цього обов'язку є протиправною, винною поведінкою, коли особа має реальну можливість виконати свій обов'язок, але не вчиняє відповідних дій. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, його навчанню, не піклується про нього, про його здоров'я та матеріальний добробут. Відповідач [PERSON] не надав доказів, що йому створюються зі сторони позивача перешкоди у спілкуванні з дитиною чи виконанні ним батьківських обов'язків. Майновий стан позивача [PERSON], її можливість забезпечувати на достатньому рівні матеріальну складову для розвитку сина [PERSON], його навчання не надає їй переваг, оскільки мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини відповідно до ст. 141 СК України. Згідно зі ст. ст. 7, 8 Конвенції про права дитини дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування, право на сімейні зв`язки, не допускаючи протизаконного втручання у здійснення цих прав. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Суд враховує бажання батька налагодити родинний зв'язок, хоча на даний час спілкування відповідача [PERSON] з дитиною носить періодичний характер, суд бере до уваги доводи відповідача [PERSON], який заперечує проти позбавлення його батьківських прав, бажає змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків. Суд вважає, що повинна бути надана можливість відповідачу [PERSON] відновити родинні стосунки з сином, налагодити систематичне спілкування з метою створення гармонійних умов для його розвитку. У матеріалах справи відсутні докази, що поведінка [PERSON] є такою, що може негативно впливати на розвиток дитини при налагодженні систематичних побачень з нею. Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити, при цьому попередивши [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання його дитини - [PERSON], [INFO], поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських прав та обов'язків.

Outcome: dismissed