Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, добровільно про сплату аліментів з ним не вдалося домовитись. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Причина неявки суду не відома. Заперечень на позов до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 17.01.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8). У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved