overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована в с. Борок Андрушівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0927 га. розташовану на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. За життя спадкодавець залишила заповіт на ім'я позивача. На час смерті, у зв'язку зі станом здоров'я, [PERSON] проживала в м. Житомирі разом з позивачем. Вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не є юридично обізнаною та не знала про те, що факт реєстрації і факт проживання разом зі спадкодавцем не є тотожними поняттями. Просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. В судове засідання представник відповідача не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована в с. Борок Андрушівського району Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0927 га. розташовану на території Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. За життя спадкодавець залишила заповіт на ім'я позивача. На час смерті, у зв'язку зі станом здоров'я, [PERSON] проживала в м. Житомирі разом з позивачем. [PERSON] вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не є юридично обізнаною та не знала про те, що факт реєстрації і факт проживання разом зі спадкодавцем не є тотожними поняттями. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з такими обставинами суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на право на земельну частку (пай). Строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений у зв'язку з тим, що про наявність у спадкодавця права на земельну частку (пай) їй стало відомо лише у 2016 році, коли до неї звернулось підприємство, яке орендує земельну ділянку. Вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. В судове засідання представник відповідача не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на право на земельну частку (пай). Строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений у зв'язку з тим, що про наявність у спадкодавця права на земельну частку (пай) їй стало відомо лише у 2016 році, коли до неї звернулось підприємство, яке орендує земельну ділянку. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з такими обставинами суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначила, що [INFO] року померла її тітка - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5876 га. розташовану на території Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений у зв'язку з хворобою та лікуванням в останній місяць строку. Вважає, що пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. В судове засідання відповідач не з'явивлась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що13 квітня 2005 року померла тітка позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5876 га. розташовану на території Городківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений у зв'язку з хворобою та лікуванням в останній місяць строку. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з такими обставинами суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Син проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитину до трьох років. 14.02.2017 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути аліменти на її утримання, оскільки ніде не працює та потребує матеріального утримання. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 25 % (1/4) частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та аліменти в розмірі 25% (1/4) частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково,пояснив,що він не працює,одходів не має.З часу розлучення він добровільно оказував матеріальну допомогу на утримання дитини та оплачував додаткові витрати на її лікування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: сторони перебували перебувала в шлюбі, який згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2016 року розірвано (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо.Син проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні (а.с.2,3). Відповідач допомоги на утримання дитини протягом останніх місяців не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитину до трьох років,не працює та потребує матеріального утримання (а.с.4). Відповідач не працює,є працездатним, інших утриманців, яких він повинен утримувати по закону не має. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.80,84,180,182,183,191 СК України. Оцінивши досліджені докази суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку щомісяця та стягує з нього аліменти в цьому розмірі, допускає рішення в цій частині до негайного виконання в межах суми платежу за один місць. Задовольняючи частково позов суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та 640 грн. 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача, а всього 1280 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка повнолітня та навчається в Житомирському національному агроекологічному університеті на агрономічному факультеті. Форма навчання денна. Термін навчання становить з 01.09.2015 року по 30 червня 2019 року. Позивач несе витрати повязання з оплатою за навчання, проживання в гуртожитку, придбання одягу та взуття, харчування та проїзду в громадському транспорті. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в ? частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи в її відчутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: сторони перебували в шлюбі, від якого мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На даний час дочка повнолітня та навчається в Житомирському національному агроекологічному університеті на агрономічному факультеті. Форма навчання денна. Термін навчання становить з 01.09.2015 року по 30 червня 2019 року. Позивач несе витрати повязання з оплатою за навчання, проживання в гуртожитку, придбання одягу та взуття, харчування та проїзду в громадському транспорті. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.198,199,200 СК України. Відповідно до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що навчаються, до досягнення двадцяти трьох років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд враховує те,що відповідач працездатний, інших утриманців, яких він повинен утримувати по закону не має. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір аліментів в частці,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку законом встановлений лише для неповнолітніх дітей. За таких обставин суд стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, що навчається в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) та допускає рішення в цій частині до негайного виконання в межах суми платежу за один місць. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 06.03.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 67. Від шлюбу дітей не мають. Подружжя мешкали в Луганській області в м. Брянка та у зв»язку з тимчасовою окупацією м. Брянка позивачка була вимушена переїхати до міста Харкова, де з 29.03.2015 року та до теперішнього часу вона мешкає у своєї сестри. Відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території та по телефону повідомив позивачку, що він має іншу родину та не має наміру мешкати з позивачкою. Позивачка вважає, що сім»я розпалася остаточно та відновити її не можливо та строк для примирення просила не надавати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, а також зазначила, що незаперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Письмових заперечень проти позову суду не надав. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.03.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 67. Позивач стверджує сім'я розпалась, оскільки у відповідача з»явилась інша родина. Примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сімя розпалась. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй шлюбне прізвище. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала, оскільки причин не відбулося, спільно з відповідачем не мешкають, спору про місце проживання дитини та майнового спору немає. Відповідач також надав заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, претензій до позивача не має. Враховуючи заяви сторін, згідно вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Зясувавши думки учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27 листопада 2015 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції у Харківській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 307, що підтверджується оригіналом свідоцтва серії 1-ВЛ № 280622 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який мешкає з позивачкою. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та спільно не мешкають, родина фактично розпалась. Причин, які б дали суду підстави вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка у поданій нею позовній заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Сімя розпалась. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй шлюбне прізвище. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягала, оскільки вони з відповідачем з червня місяця 2016 року не знаходяться у фактичних шлюбних відносинах, сімя розпалась. Претензій не має. Відповідач також надав заяву про проведення судового розгляду даної справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу погодився, на даний час претензій до позивача щодо майна і місця проживання дитини не має. Враховуючи заяви сторін, згідно вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Зясувавши позиції учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 05 травня 2016 року між сторонами Виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 16, що підтверджується оригіналом свідоцтва серії І-ВЛ № 287594 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка мешкає з позивачем. Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з червня місяця 2016 року, родина фактично розпалась. Причин, які б дали суду підстави вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у поданій нею позовній заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved