Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання матері. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . Вказує, що вона живе одна, є інвалідом третьої групи отримує пенсію у розмірі 2200 грн., з яких витрачає на ліки 1300 грн. в місяць та на комунальні послуги. На її пропозиції домовитись про надання їй грошей на утримання відповідач відмовляється без будь-яких пояснень. Відповідач матеріально забезпечений, отримує заробітну плату близько 15 000 грн. Оскільки, відповідач не бажає в добровільному порядку її матеріально забезпечувати, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд, стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно та довічно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.04.2021 року у справі № 242/2148/21 визначено головуючого суддю Переясловську Ю.А. 30.08.2021 року до провадження судді Хацько Н.О., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (у зв`язку із перебуванням судді Переясловської Ю.А. у відпустці без збереження заробітної плати до 01.10.2021 року та закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді з 24.09.2021 року, розпорядження № 2 від 30.08.2021 року) передано справу № 242/2148/21. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31.08.2021 року цивільну справу № 242/2148/21 прийнято до провадження та призначено судового засідання. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала заяву, у якій просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.08.1979 року відділом РАГС Красногвардійського району м. Москви, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно МСЕК Серія 10 ААВ № 437303 від 17.07.2013 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом третьої групи, безстроково. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що позивач є непрацездатною особою, та особою з інвалідністю і потребує матеріальної допомоги, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суд вважає необхідним, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь держави у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved