Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування збитків і стягнення моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 16.07.2015 року відповідач керуючи автомобілем марки «Mazda-626», по пр. Волі в м. Луцьку не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з її припаркованим автомобілем марки «ВАЗ». Постановою Луцького міськрайонного суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Вартість відновлювального ремонту було визначено в розмірі 11\~300 грн. СК «Київ Ре» на підставі звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу, визначили розмір страхового відшкодування в сумі 3\~648,92 грн. Оскільки, шкода була заподіяна з вини відповідача, то останній повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Крім того, позивач зазнала душевних страждань чим їй було завдано моральної шкоди. В добровільному порядку відповідачем шкода не відшкодована. А тому, просить суд стягнути з відповідача 7 652 грн. завданої майнової шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяву про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Третя особа ТзДВ «СК «Київ Ре» в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності ТзДВ «СК «Київ Ре» на адресу суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 16.07.2015 року відповідач керуючи транспортним засобом марки «Mazda-626» д.н.з. [NUMBER] по пр. Волі в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з припаркованим біля правого краю дороги автомобіля [NUMBER], після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, не повідомивши працівників міліції. Згідно ч.\~ 2 ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Луцького міськрайонного суду від 11.09.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до замовлення-наряду № [NUMBER] від 09.10.2015 року, замовником в якому є [PERSON] щодо проведення відновлювального ремонту, встановлено, що вартість виконаних робіт становить 11\~300 грн. (а.с. 8). В судовому засіданні з пояснень позивача та поданих нею документів, встановлено, що на підставі поданих заявником документів та складеного страхового акту, страховою компанією було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 3\~648,92 грн. З наведеного вбачається, що сума страхового відшкодування не співмірна з фактичним розміром завданої шкоди та не компенсує в повному обсязі понесені [PERSON] витрати по проведенню відновлювального ремонту. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди, який становить 11\~300 грн. та страховою виплатою, яка становить 3\~648,92 грн., в розмірі 7651,08 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Із змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка в тому числі полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача завдано моральну шкоду позивачу, суд дійшов висновку, що з відповідача, слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 700 грн. за завдану моральну шкоду. Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди, суд, у відповідності до ст. 23 ЦК України, враховує, нервовий стрес, глибину душевних страждань, які було завдано позивачу внаслідок ДТП, факт порушення нормальних життєвих звязків позивача внаслідок ДТП, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також величину завданих матеріальних збитків позивачу. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 7\~651,08 грн. завданої матеріальної шкоди та 700 грн. моральної шкоди. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Outcome: partial