Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про виселення із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що 04березня 1999 року вона успадкувала житловий будинок в с. Святець вул.Сороки,4, Теофіпольського району і з того часу вона є власником будинку та проживає в ньому разом із своєю сімєю та колишнім чоловіком [PERSON] з яким вона розірвала шлюб 26.10.2016 року. Відповідач зловживає алкоголем, систематично порушує правила співжиття: усі зароблені кошти пропиває, участі в утриманні будинку не приймає, вчиняє психологічне насильство щодо неї та дітей, ображає, внаслідок його дій вона та діти постійно перебувають у психологічній напрузі. Відповідач перебуває на профілактичному обліку ТеофіпольськогоВнП в категорії сімейний насильник. Вона неодноразово зверталася у поліцію із заявами, [PERSON] неодноразово притягнено до адміністративної відповідальності за насильство в сімї, однак поведінка відповідача не змінилася. Відповідач може повернутися проживати до будинку своїх батьків, однак не бажає цього зробити. Оскільки подальше життя з ним в одному будинку неможливе, просить суд виселити його. Представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він працює по господарству, любить свого сина і не хоче виселятися з будинку. Просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, член сімї власника, який проживає разом з ним, має право користуватися цим житлом відповідно до закону. Ст. 157 ЖК України визначає, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є дочкою позивача, відповідач кожний день перебуває у стані алкогольного сп?яніння, всі зароблені гроші пропиває, п?яний починає дебоширити вибиває двері, б?є маму, кричить та обзиває їх з братом нецензурними словами. Молодший брат боїться батька. В сім?ї відповідач створив нестерпні умови для проживання. В судовому засіданні свідок голова Святецької сільської ради показала, що [PERSON] постійно звертається зі скаргами на свого колишнього чоловіка, який зловживає алкогольними напоями, працювати у сім?ї не хоче, допомоги ні матеріальної, ні працею не надає, хоча він ходить на роботу в ТОВ «Святець», однак після роботи його на возі коні привозять додому кожний день. На зауваження [PERSON] не реагує, вона, як голова сільради, неодноразово проводила бесіди з його сестрою та братами, щоб вони дозволили йому проживати у будинку батьків в с.Святець, однак ті не хочуть з ним зв?язуватися, бо він постійно п?яний. В судовому засіданні свідок [PERSON]дала аналогічні покази. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №4 по вул.Сороки в с. Святець Теофіпольського району, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 березня 1999 року. Шлюб між сторонами розірвано 26 жовтня 2016 року, що підтверджується рішенням Теофіпольського райсуду. Згідно з довідками виданими виконкомом Святецької сільради, відповідач зареєстрований за адресою [INFO] проживає разом із позивачем та дітьми, участі в господарстві не приймає. Відповідно до характеристики виданої виконкомом Святецької сільської ради №12 від 06.03.2017 року, [PERSON] за час проживання на території сільради зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Відповідно до довідки Теофіпольського ВнП від 31.03.2017 року [PERSON] перебуває на профілактичному обліку Теофіпольського ВнП в категорії сімейний насильник. Постановами Теофіпольського райсуду від 20.02.2017, 06.03.2017, 13.06.2017 року відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.173-2 КУпАП. Відповідно до п.17 Постанови ПВСУ від 14 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав доказів, які б спростували докази позивача, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved