Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 05 травня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, що й привело до розпаду їхньої сім'ї. Остаточно сімейно-шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вони припинили з лютого місця 2016 року і з вказаного часу разом не проживають, на примирення не згідна, на розірванні шлюбу наполягає, вважаючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач у судові засідання 10.11.2016 року та 16.11.2016 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 05 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї, що й привело до розпаду їхньої сім'ї, оскільки вони з лютого місяця 2016 року фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки і проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по оплаті судового збору суд, за проханням позивачки залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved