Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Разом з тим, відповідач ухиляється від свого обовязку щодо виховання дитини, він не прийшов забрати доньку з пологового будинку, живе своїми інтересами, не приділяє жодної уваги вихованню дитини, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям дитини та не приймає у ньому жодної участі, не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з донькою, що є необхідною передумовою її нормального самоусвідомлення. Відповідач жодного разу не приводив та не забирав дочку з садочка. Оскільки відповідач матеріальної допомоги не давав, позивач змушена була звернутися до суду та рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 20.08.2014 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини. Враховуючи вищенаведене, вважає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, з урахуванням наданого Органом опіки та піклування письмового висновку, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обовязки. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2016 року (а.с.10). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). Як вбачається з копії довідки ВК ВМР від 11.05.2017 [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дитиною [PERSON] за адресою м. Львів-Винники, вул.Довбуша, 4 (а.с.7). Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.08.2014 (а.с.9) вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.04.2017 №33-1467 (а.с.17-19), жодного з покладених законом на батьків обов'язків, батько [PERSON] не виконує, вихованням доньки не займається, матеріально не забезпечує, не відвідує, не цікавиться життям дитини, її розвитком та здоров'ям від моменту народження, тому орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, тому приходить до висновку, що з метою захисту прав та інтересів останньої, відповідача слід позбавити батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, що становлять 640 грн. судового збору (а.с.1) та 400 грн. витрат на правову допомогу (а.с.2).

Outcome: approved