Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя її батько [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 3,15 га згідно Державного акту серії ІV- ЧН № 034092 від 20 березня 2001 року на території Понорівської сільської ради. 22 квітня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на спадкову земельну ділянку. Позивач являється спадкоємцем за законом, але не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Інші спадкоємці - син спадкодавця відповідач [PERSON]- рішенням Талалаївського районного суду від 15.03.2017 року вже отримав у власність 1/2 частину спадкової земельної ділянки після смерті батька; дружина спадкодавця мати позивача [PERSON] - відмовилась від своєї частки у спадщині після смерті чоловіка. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,15 га згідно Державного акту серії ІV ЧН № 034092 від 20 березня 2001 року на території Понорівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 22 квітня 2009 року. В судове засідання по справі, яка визначена судом як малозначна у відповідності до ч.6 ст. 19 ЦПК України, представник позивача за довіреністю у відповідності до ч.2 ст. 60 ЦПК України - [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Представники третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 22 квітня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 101638 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 311191 від 17.08.1998 року [PERSON] народилась 18 червня 1998 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.9). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН № 034092 від 17.01.2001 року, згідно з яким [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,15 га на території Понорівської сільської ради в межах згідно з планом (а.с.6). згідно заяви [PERSON] до нотаріальної контори від 12.12.2016 року, вона відмовляється від спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Померлого 22 квітня 2009 року (а.с.11). Згідно витягу про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 10.01.2017 року вартість земельної ділянки, що належала [PERSON] згідно державного акту серії ІV-ЧН № 034092 від 17.01.2001 року станом на 22.04.2009 року становила 42088, 66 грн. (а.с.12). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 23.08.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.13). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, і частина даного майнового права залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved