Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 15.03.2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. Впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про її прийняття позивач не звернулася, як вона зазначає з поважних причин, якими є незнання законодавства та відсутність коштів. У звязку з цим, позивач просила суд визначити їй додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], з дня набрання рішенням законної сили. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити його. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій повідомив, що позов [PERSON] підтримує, просив суд справу розглянути у його відсутність. [PERSON] представник відповідача скористався своїм правом на розгляд справи у його відсутність, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи і вважає можливим розглянути її на підставі доказів, які були подані сторонами. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] її мати, [PERSON], займалася домашнім господарством, оскільки ніде не працювала, за рахунок якого утримувала членів сім`ї, яких було четверо. Разом з матір`ю проживала сестра [PERSON], яка після родів (25.05.2009 року) тяжко хворіла (онкозахворювання). Витрати на її лікування і догляд за новонародженою дитиною здійнювала мати, яка неодноразово позичала для цього кошти. 03.07.2011 року у віці 20 років сестра померла. Свідок [PERSON] суду показала, що її мати, [PERSON], впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON]А ніде не працювала, займалася домашнім господарством за рахунок якого утриувала сім`ю. Разом з матір`ю проживала сестра [PERSON], яка після родів тяжко хворіла (онкозахворювання). Усі витрати на лікування і догляд за новонародженою дитиною здійснювала мати. 03.07.2011 року у віці 20 років сестра померла. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, оцінивши докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.03.2009 року в с. Чупринівка (Липовецького району Вінницької області) померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. Як встановлено судом, 19.01.1982 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), у звязку з цим їй було присвоєно прізвище «Тоїчкіна». Факт сімейних відносин [PERSON] із [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с. 4), в якому остання записана її матірю. Таким чином, позивач входить до кола спадкоємців першої черги. Після смерті [PERSON] позивач спадщину не прийняла. Згідно повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори № 01-09/756 (а.с. 19), спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла15.03.2009 року, не заводилась, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 41758289 (а.с. 20). З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ч.1 ЦК). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Суд вважає, що юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, як одна із причин пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, не може бути визнана судом поважною, що узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», пункт 2). Судом також встановлено, що в продовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини позивач ніде не працювала, що підтверджується записами в трудовій книжці, яка видана на її ім`я. З довідки виконавчого комітету Турбіської селищної ради Липовецького району Вінницької області (вих. № 6097) та показів свідків суд встановив, що на утриманні позивача впродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини було четверо дітей. Після того як 25.05.2009 року дочка [PERSON] народила дитину, вона почала проживати разом з матір`ю. [PERSON] тяжко хворіла (онкозахворювання), що підтверджується випискою з Вінницького обласного клінічного онкологічного диспинсеру (вих. № 1096), усі витрати на її лікування і догляд за новонародженою дитиною здійнювала позивач. 03.07.2011 року у віці 20 років [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. З огляду на встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивача, що через відсутність коштів, що була обумовленою складними життєвими обставинами, вона не мала можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини впродовж шестимісячного строку з дня її відкриття, а тому суд вважає, що зазначена причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем є поважною. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, який не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову.

Outcome: approved