Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовними вимогами до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO].. Позивачка зазначає, що рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2011 р. стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частина усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, тому формальна наявність батька ставить дитину в становище, що вона одна з сім'ї [PERSON] носить інше прізвище. Дитині виповнилося п'ять років, скоро їй необхідно буде поступати на навчання до середньої школи, тому, піклуючись про її нормальний розвиток, психологічний стан, позивачка вважає, що потрібно узаконити їх сімейне становище, батьком для себе дитина вважає її теперішнього чоловіка, а відповідач настільки ухилився від своїх обов'язків, що для дитини це стороння людина. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] До судового засідання позивач та її представник не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник третьої особи Ясенєва С.В. до суду не з'явилася, надала до суду заву в якій просить суд розглядати справу в її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення . Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідач доводиться батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Довідками з ВДВС підтверджується факт наявності заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини (а.с.5-6). Згідно до відповіді Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації [PERSON] не подавав заяву про призначення графіку зустрічей з дитиною. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню, утриманню дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частина 3 цієї ж статті встановлює, що батько може бути позбавлений батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3, 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідач своєю поведінкою не дотримується цього принципу, що підтверджується висновком Органу опіки та піклування від 12.04.2016 за №01-01-23/0297. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог. При зверненні позивача до суду з позовом нею було сплачено судовий збір, який належить стягнути на її користь з відповідача, оскільки позов задоволено.

Outcome: approved