Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулась з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 01.08.2013 року, та просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1355,00 грн. щомісячно. Мотивуючи вимоги про розірвання шлюбу вказала, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружжя разом не проживає, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. В обгрунування позовних вимог про стягнення аліментів позивач вказала, вони з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Зазначила, що самостійно відповідач кошти на утримання дитини не надає. Обгрунтовуючи необхідність визначення аліментів в твердій грошовій сумі, позивач вказала, що відповідач працює неофіційно, інших утриманців не має, за станом здоровя може надавати дитині допомогу. Позивач в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі. Пояснила, що фактично створила сімю з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. В частині стягнення з відповідача аліментів подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Зазначила, що зменшує позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки вважає, що це та сума, яку може сплачувати відповідач, виходячи з його заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина в сумі 500,00 грн. щомісячно не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області з 01.08.2013 року, актовий запис № 1190 (а.с.3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають протягом тривалого часу, позивач фактично створила сім'ю з іншим чоловіком. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно довідки Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 04.10.2016 року син проживає разом з матір'ю (а.с. 5). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що між батьками відсутня домовленість щодо обов'язку утримувати неповнолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, згідно положень ст. 182 СК України, суд бере до уваги, що відповідач працює неофіційно, що не заперечувалось ним в судовому засіданні, фізично здоровий, інших осіб, які знаходяться у нього на утриманні, не має, як батько повинен брати участь у матеріальному забезпеченні дитини нарівні з матір'ю, враховуючи те, що позивач зменшила розмір аліментів, які просить стягувати з відповідача, визнання ним позову в цій частині, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в сумі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. та на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved