overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.06.2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, внаслідок чого у них 21.09.2010 року народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з матірю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину. Він працює за межами України, має змогу надавати матеріальну допомогу на дитину. Тому позивач просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, до його повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ч.4 ст.169 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 29.06.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого у них 21.09.2010 року народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з матірю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину, хоча згідно ст.180 СК України зобовязаний це робити. Також судом встановлено, що відповідач працює по найму за межами України, має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином суд, з врахуванням засад розумності та справедливості та вимог абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, слід встановити у розмірі 1200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.12.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, внаслідок чого у них [INFO] народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину. Він працює, має змогу надавати матеріальну допомогу на дитину. Тому позивач просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, до його повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 29.12.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого у них [INFO] народився син [PERSON], який в даний час проживає разом з матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати свою дитину, хоча згідно ст.180 СК України зобов'язаний це робити. Також судом встановлено, що відповідач не працює, хоча має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином суд, з врахуванням часткового визнання позову відповідачем, засад розумності та справедливості та вимог абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, слід встановити у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 31.10.1997 року по 03.05.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них народилось троє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в даний час проживають разом з матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати своїх дітей. Він ніде не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід. Тому вона просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 380 грн. на кожну дитину. Відповідач позов не визнав і пояснив, що він немає роботи і не спроможній сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить позивач. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 31.10.1997 року по 03.05.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в даний час проживають разом з матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати своїх дітей, хоча згідно ст.180 СК України зобов'язаний це робити. Також судом встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, хоча має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином суд з врахуванням засад розумності та справедливості, з врахуванням того, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлений у 2014 році прожитковий мінімум на одну дитину у віці від 6 до 18 років: з 01.01.2014 року у розмірі 1286 грн., дійшов до висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, слід встановити у розмірі 300 грн. на кожну дитину, щомісячно. Позивачу роз'яснити, що відповідно до ч.3 ст.284 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Також з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання двох дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.07.1984 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, внаслідок чого у них 02.11.1997 року народилася донька [PERSON], а 12.12.2000 року донька Мар?яна, які в даний час проживають разом з матірю. Ірина вже є повнолітньою, однак навчається у Хмельницькому музичному училищі на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Донька Мар?яна теж навчається на першому курсі в Хмельницькому музичному училищі. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати своїх дітей, хоча здійснює підприємницьку діяльність та має дохід. Тому позивач просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання 20.06.2017 року, а також на утримання Мар?яни в розмірі 2000 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання 20.06.2020 року. Відповідач позов визнав повністю. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.07.1984 року перебували у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого у них 02.11.1997 року народилася донька [PERSON], а 12.12.2000 року донька Мар?яна, які в даний час проживають разом з матірю. Ірина вже є повнолітньою, однак навчається у Хмельницькому музичному училищі на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку не бажає утримувати своїх дітей. Також судом встановлено, що відповідач є приватним підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід, позов ним визнано, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання доньок Мар?яни та [PERSON] в розмірі по 2000 грн. на кожну, щомісячно. Однак, що стосується стягнення аліментів на утримання доньки Маряни, задоволенню підлягають вимоги позивача в частині стягнення зазначених аліментів лише до її повноліття, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на вище викладене позивач зможе звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання доньки Мар?яни, яка навчається, до закінчення нею навчання на підставі ст.199 СК України лише після досягнення нею повноліття. Також з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 липня 2013 року відповідач [PERSON] позичили у неї гроші у розмірі 7710 гривень про що склали боргову розписку де всі вказані кошти Відповідач зобов`язалась повернути протягом одного тижня. Позивачка неодноразово в усній формі зверталась до Відповідачки з вимогою повернути її гроші, однак це не було зроблено. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Тому позивачка змушена звернутись із позовом про стягнення боргу за борговою розпискою до суду та спросить стягнути з Відповідачки [PERSON] суму боргу у розмірі - 7710 гривень. В судове засідання представник позивача за довіреністю, надав суду заяву з проханням слухати справу у їх з позивачкою відсутністю, позовні вимоги задовольнити та ухвалити рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вивчив матеріали цивільної справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з борговою розпискою від 22.07.2013 року, [PERSON] позичила [PERSON] гроші в розмірі 7710 гривень. Всі вказані кошти Відповідачка зобов`язалась повернути протягом одного тижня. Але не виконала зобов`язання по вищезазначеній розписці і на теперішній час. а.с.4 Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частина 2 ст. 1047 ЦК України, визначає, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця - гривня. Таким чином на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач по справі являється батьком дитини, однак матеріальної допомоги на його утримання та навчання не надає. Так як останній навчається в Опольському університеті (республіка Польща, Опольське воєводство) на денній формі навчання, а самій їй важко утримувати повнолітню дитину, просить стягувати з відповідача аліменти. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, вказав що готовий сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення сином 23 річного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 1993 року по 2000 рік. Шлюб був розірваний 27.07.2000 року (а.с.11). Відповідач, [PERSON], являється батьком дитини, [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.13). Як вбачається з довідки, виданої 04.12.2013 року Опольським університетом (а.с.6), [PERSON] навчається на 1-му курсі філологічного факультету Опольського університету на денній формі навчання. Термін навчання до 30.09.2016 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 22 серпня 2001 року вдруге одружився та має на утриманні неповнолітню дочку, про що стверджує копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження та довідка ЖЕО №4 (а.с.25-27) та сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, що підтверджується довідкою відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції від 30 березня 2001 року (а.с.24). За змістом ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи інтереси повнолітньої дитини, а також те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 550,00 гривень щомісяця, починаючи з 29.01.2014 року і до досягнення дитиною 23 років. На підставі викладеного, ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення депозитних коштів. В своїй позовній заяві посилається на те, що 14.08.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №331832/168069/1-14 «Класік» на суму 20 000 грн., строком до 19.02.2015 року зі ставкою 21,5 % річних. Позивач звернулась до банку із заявою про повернення їй коштів, але їй було кошти повернуто частково в сумі 2000 гривень. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача суму депозитного вкладу у розмірі 18 000 грн., не виплачені відсотки в сумі - 2067,53 грн., та 3% річних в сумі - 288,49 грн., індекс інфляції в сумі 6318 гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. В позові вказала, що з відповідачем вона знаходилась у шлюбі з 2005 року, шлюб розірваний 18.11.2010 року. Від шлюбу має дитину [PERSON] [INFO] яка мешкає з нtю. У звязку з навчанням дочки в школі, з метою розвитку дочці вона придбала ноутбук вартістю 8785 грн., крім того дочка зачислена у 2013 році до музичної школи по спеціальності фортепіано, у звязку з чим, вона придбала електронне піаніно вартістю 8626 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 8705 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що він сплачує аліменти на утримання дочки, у нього також є ще одна дитина, на утримання котрої з нього стягнені аліменти, крім того вказав, що згідно представлених суду чеків на придбання ноутбука та піаніно, оплату здійснила мати позивача, позивач не має відношення до придбання майна. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з наступних підстав : З представленого суду свідоцтва про народження [PERSON] 26.04.206 року народження видно, що її батьком є [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON], та [PERSON] розірваний, після розірвання шлюбу прізвище дружини «Коткова» залишилося. Яких-небудь документів про те, що позивач змінила прізвище на « Башкірову» суду не надано. Згідно вимогам ст. 185 СК України встановлений обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у випадку спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Однак, суду позивачем надані - витратна накладна № МС 1854 від 01.09.2014 р., згідно якої покупцем піаніно є [PERSON], гарантійне зобов'язання № Р0000004852 від 24.07.2015 р. на ноутбук «Леново», фіскальний чек на суму 8785грн.20 коп., з яких виходить, що покупцем ноутбука [PERSON] не являється, підпис на гарантійному зобов'язанні, без вказівки прізвища набувача, не відповідає підпису позивача на позовній заяві наданої до суду. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що з 25.07.2018 року шлюб з відповідачем розірвано. З відповідачем шлюбні стосунки припинила. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [INFO] - [PERSON] . На даний момент у позивача та її сина скрутне становище. Дитина боліє на ряд захворювань та потребує постійного догляду. У зв`язку з чим позивачем були понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 3051, 69 грн. Відповідач відмовився надавати ці кошти позивачу. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову уточнивши позовні вимоги у частині стягнення суми, а саме просить стягнути з відповідача суму понесених нею додаткових витрат на дитину. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні. Суд вислухав сторін по справі, дослідив письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 25.07.2018 року шлюб з відповідачем розірвано. З відповідачем шлюбні стосунки припинила. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [INFO] - [PERSON] . На даний момент у позивача та її сина скрутне становище. Дитина боліє на ряд захворювань та потребує постійного догляд. У зв`язку з чим позивачем були понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 3051, 69 грн. Відповідач відмовився надавати ці кошти позивачу. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача та дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.. 180 СК України Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.. 185 СК України Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Доводи відповідача та заперечення судом прийняті до уваги, але не можуть бути застосовані на його користь оскільки батьки несуть відповідальність за розвиток дітей в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до вимог ч.6 ст.258 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 14.01.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики , відповідно до якого [PERSON] передала, а [PERSON] отримала у позику 1000 доларів США, про що було складено розписку , кінцевий термін повернення 15 лютого 2014 року. Однак, у встановлений термін в порушення своїх зобов'язань відповідач позику не повернула. Просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 25 186, 53 грн та стягнути судові витрати . Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої позов підтримує повністю, просить розглядати справу у їх відсутність . Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14.01.2014 р. [PERSON] отримала у борг у [PERSON] суму в розмірі 1000 доларів США , строк повернення 15.02.2014 р., що підтверджується розпискою (а.с.49). Однак, у встановлений термін в порушення своїх зобов'язань відповідач позику не повернув та ігнорує вимоги позивача про повернення боргу згідно договору позики (а.с.6). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки відповідач взяті на себе перед позивачем зобов'язання щодо повернення суми позики у вказаний строк не виконав і позику не повернув то з нього необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 1000 доларів США , яка в перерахунку на українську валюту за курсом Національного банку України складає 25186 грн 53 коп. При зверненні до суду із згаданим позовом позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп, які вона прохає стягнути з відповідача у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved