Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 170,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення повноліття. З часу винесення судом рішення про визначення розміру аліментів збільшився прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років, зараз він становить 1860,00 грн. На даний час позивач не працює знаходиться на обліку в центрі зайнятості, аліментів, які сплачує відповідач не вистачає на належне утримання сина. Тому, позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача щомісячно на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). З копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с5) З рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2008 року вбачається, що на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] у розмірі 170,00 грн. щомісячно з приміненням індексації, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 31.01.2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9 зворот). Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач на даний час сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 170,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Інших зобов'язань щодо сплати аліментів у відповідача немає. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно позовних вимог. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved