Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що починаючи з 02.06.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 18.05.2010 р. шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем і знаходиться на вихованні та забезпеченні позивача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків, життям неповнолітнього сина не цікавиться, матеріально його не утримує, чим самоусунувся від виконання батьківських обов»язків. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення в газеті «Урядовий кур»єр», і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи - служба у справах дітей Києво-Святошинської РДА у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв»язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, актовий запис № 127 (а.с.13) (шлюб було укладено 02.06.2007 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області - а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 376, де батьком записаний відповідач - [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки директора Петропавлівсько-Борщагівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів Києво-Святошинської РДА за № 13 від 24.02.2015 р. [PERSON] дійсно навчається в 1-г класі даної школи (а.с.15). Відповідно до Характеристики на [PERSON], його батько [PERSON] не приділяє належної уваги навчанню дитини в школі, не цікавиться його успішністю. За весь період навчання дитини в школі не з»являвся, на батьківських зборах не був присутній. (а.с.16). Вихованням та утриманням [PERSON] займається його матір - [PERSON], на утриманні якої перебуває неповнолітній [PERSON], що підтверджується актом від 08.06.2015 р. депутата виборчого округу № 11 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради (а.с.36). Згідно акту обстеження умов проживання від 08.06.2015 року, обстежено умови проживання [PERSON], [INFO], за результатами якого встановлено, що позивач [PERSON], яка є переселенкою з Луганської області дійсно проживає з червня 2014 року з неповнолітнім сином за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту для дитини створені належні умови для виховання, навчання та його відпочинку. Про матеріальне забезпечення неповнолітнього [PERSON] дбає матір [PERSON] Депутат виборчого округу № 11 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради [PERSON] дійшла висновку, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню та забезпечення сина, про навчання та виховання [PERSON] дбає його матір [PERSON] Висновком матеріалів ЖЄО № 2286 від 01.02.2016 за заявою [PERSON], згідно якого з телефонної розмови з сестрою відповідача [PERSON] було встановлено, що відповідач [PERSON] змінив свої політичні погляди та в липні 2014 року виїхав до РВ в Ставропольський край, зв»язок ані з нею ані з батьками не підтримує, де мешкає брат вона не знає. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання дитини, і як наслідок необхідність застосування до нього на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved