Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою. № 55 у будинку № 10 по провулку Бульварному м. Кривому Розі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2000 року. В квартирі [PERSON] був зареєстрований однак не проживає тепер. Він є колишнім чоловіком її онуки, [PERSON], яка в квартирі проживала разом з чоловіком але не була в ній зареєстрована. В 2014 році її онука переїхала проживати на інше місце проживання, шлюб між нею та відповідачем розпався. Відповідач в 2015 році після виселення з квартири онуки також добровільно виїхав з цієї квартири і місце його знаходження та проживання їй не відоме, його речей в квартирі немає, комунальні послуги за себе не платить. Позивач та її представник в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному, просили суд задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до зали судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON], кожен окремо, до зали судового засідання не зявились. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомлена, до зали судового засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. \~ Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Житлового Кодексу України та нормами ЦК України. \~Так, згідно договору купівлі-продажу нерухомого мана від 05.05.2000 року, зареєстрованого на криворізькій універсальній товарній біржі за № 003/262/-Н і Криворізькому міському бюро технічної інвентарізацї, записаного у реєстрові книгу під № 28П, позивачу на праві приватної власності належить двох кімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.9). Згідно технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON][ADDRESS] будинок № 10 по вул.. бульварний в . [PERSON] зареєстрована УЖКГ міськвиконкому на праві спільній сумісній власності на підставі свідоцтва про право власності у реєстр. Книгу № 38П. (а.с. 10-11) Відповідно до довідки виданої Криворізькою поєднаною міською довідково-інформаційною службою [PERSON] від 07.11.2017 року уповноваженому власнику [PERSON] яка зареєстрована за адресою: м. Кривий Ріг. Бульварний провулок, 10/55, в тому що її сімя складається з 7 чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акту складеного мешканцями будинку 10, який розташований на провулку бульварний, [PERSON]. з листопада 2015 року не проживає за адресою реєстрації. А саме м. Кривий Ріг, провулок Бульварний, 10/55. (а.с.13) Судом не встановлено підстав для визнання зазначених доказів недопустимими чи неналежними. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд на підставі наданих письмових доказів, приходить до висновку, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: м. Кривий Ріг, провулок Бульварний, 10/55. Позивач, як власник вищезазначеної квартири, в звязку з наявністю в ній зареєстрованих осіб, які не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, позбавлена можливості реалізувати своє право як власника майна. Судом встановлено, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі без поважних причин понад один рік (а.с. 13), та визнає позовні вимоги в повному обсязі згідно його заяви (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким що втратив право користуватись квартирою № 55 у будинку № 10 по провулку Бульварному, у м. Кривому Розі в Дніпропетровській області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у визначений позивачем спосіб захисту порушеного права. Крім того, в звязку з тим, що позивач під час звернення до суду був звільнений від сплати судового збору, відповідно вимог ст.. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved