Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18 грудня 2015р [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 210994», реєстраційний номер [NUMBER], у м. Харкові біля будинку 3 по пл. Повстання, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота Ауріс», реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.01.2016р. [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП і притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП її автомобіль було пошкоджено. Автомобіль [PERSON] був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4717932 виданий ТДВ «СТ «Домінанта», відшкодовувати збитки повинна страхова компанія в межах страхової суми. Згідно умов договору страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50000грн. Розмір збитків спричинених її автомобілю згідно звіту становить 9233,41 грн., витрати на оцінку склали 500,00 грн. 21.12.2015 року відповідачем було отримано її заяву про страхове відшкодування, однак до теперішнього часу свого зобов*язання відповідач не виконав, таким чином з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 1514,27 грн. Просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування, витрати на оцінку, пеню на загальну суму 11247,68 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, однак суду не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що 18 грудня 2015 року о 19-10 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-210994», державний номер [NUMBER], біля буд. 3 по пл. Повстання в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження. Своїми діями [PERSON]М порушив п.13.1. Правил дорожнього руху. Як вбачається з постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.01.2016 року, [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України за порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини щодо вини [PERSON] мають преюдиціальне значення у даній справі. Відповідно до звіту №202/3016 від 15.08.2016р. дослідження спеціаліста- автотоварознавця, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «Тойота Ауріс», реєстраційний номер [NUMBER], складає 9233,41грн. За послуги оцінювача було сплачено 500 грн., що підтверджується квитанцією про сплату серії ААБ № 939453. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 3 ст. 22 та ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування збитків у повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, розмір страхового відшкодування належний до виплати страховиком дорівнює оціненій вартості матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу) і становить 9233,41 грн. Разом з тим положеннями п.п. 34.2; 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений обов'язок страховика відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до квитанції серії ААБ № 939453 вартість дослідження складає 500грн. Окрім цього, Позивач має право на сплату пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Так, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка мас право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Прострочення виплати страхового відшкодування починається з наступного дня після спливу 90-денного строку для виплати страхового відшкодування з дня подання заяви про страхове відшкодування. Так, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Заяву про страхове відшкодування отримано Відповідачем 21.12.2015р. Таким чином, кінцевий строк виплати відповідно до Закону - 20.03.2016 року. Позивачкою надано до матеріалів справи наступний розрахунок пені Розмір пені у позові розраховується за проміжок часу з 21.03.2016р. до дати складання позовної заяви - до 01.09.2016р. За зазначений проміжок облікова ставка НБУ змінювалась п'ять разів, тому розмір пені буде розраховуватись як сума за пять періодів в яких діяла відповідна облікова ставка. З 21.03.2016р. до 21.04.2016р. (включно) облікова ставка НБУ становила 22% річних. Отже подвійна облікова ставка НБУ становить 22%*2-44% річних. У розрахунковому періоді 32 дні, у році - 365 днів. Таким чином розмір пені за період з 21.03.2016р. до 21.04.2016р. становить: 9233,41 *44%*32/365=356,18грн. З 22.04.2016р. до 26.05.2016р. (включно) облікова ставка НБУ становила 19% річних. Отже подвійна облікова ставка НБУ становить 19%*2=38% річних. У розрахунковому періоді 35 днів, у році - 365 днів. Таким чином розмір пені за період з 22.04.2016р. до 26.05.2016р. становить: 9233,41 *38%*35/365=336,45грн. З 27.05.2016р. до 23.06.2016р. (включно) облікова ставка НБУ становила 18% річних. Отже подвійна облікова ставка НБУ становить 18%*2=36% річних. У розрахунковому періоді 28 днів, у році - 365 днів. Таким чином розмір пені за період з 27.05.2016р. до 23.06.2016р. становить: 9233,41 *36%*28/365=254,99грн. З 24.06.2016р. до 28.07.2016р. (включно) облікова ставка НБУ становила 16.5% річних. Отже подвійна облікова ставка НБУ становить 16.5%*2=33% річних. У розрахунковому періоді 35 днів, у році - 365 днів. Таким чином розмір пені за період з 24.06.2016р. до 28.07.2016р. становить: 9233,41 *33%*35/365-292.18грн. З 29.07.2016р. до 01.09.2016р. (включно) облікова ставка НБУ становила 15.5% річних. Отже подвійна облікова ставка НБУ становить 15,5%*2=31% річних. У розрахунковому періоді 35 днів, у році - 365 днів. Таким чином розмір пені за період з 29.07.2016р. до 01.09.2016р. становить: 9233,41 *3 1%*35/365=274,47грн. Отже загальний розмір пені з 21.03.2016р. по 01.09.2016р. становить: 356,18+336,45+254,99+ 292,18+ 274,47=1514,27грн. Зазначені розрахунки відповідають вимогам чиного законодавства обгрунтовані та приймаються судом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved