Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду звищезгаданим позовом, де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.12.2003 року, від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі постійно зареєстрований і проживає за адресою: [INFO]. З моменту розірвання шлюбу дитина мешкає із позивачем, знаходиться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2003 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини стягнуто аліменти. У 2013 році за поданням держаного виконавця Шевченківського відділу ДВС Шевченківським відділом поліції Дніпровського відділення поліції було порушено кримінальну справу за злісне ухилення від сплати аліментів, проте навіть після цього відповідач аліменти не сплачує. Починаючи з 2003 року і до теперішнього часу відповідач не виконує своїх обовязків з виховання дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний і духовний стан, не цікавиться її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, лікування дитини, усі обовязки щодо дитини позивачка виконує самостійно, без сторонньої допомоги. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обовязків. На підставі викладеного позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся і через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання. В судове засідання сторони, представник органу опіки та піклування не явилися, позивач не заявляла суду проти заочного розгляду справи. При цьому орган опіки та піклування своїм письмовим висновком вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських обовязків щодо дитини [PERSON] В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 18.10.2002 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.12.2003 року шлюб сторін було розірвано. При цьому неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем, яка займається вихованням та утриманням дитини, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, про що достовірно слідує із матеріалів справи виконавчого листа, розрахунком заборгованості відповідача по аліментам, довідкою про реєстрацію місця проживання позивача та її дитини, листом начальника Шевченківського РВ ЗМУ від 16.12.2013 року. Згідно вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За поясненнями позивача ще з 2003 року відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, ніяким чином її долею не цікавиться, з дитиною не спілкується. У суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 10.03.2017 року, з якого слідує, що відповідач із донькою не проживає майже з народження дитини, її ніколи за місцем проживання не відвідував, не піклувався про неї, не проявляв зацікавленості в її подальшій долі, не цікавився її навчанням, розвитком та станом здоровя, а дитина сторін навіть ніколи не бачила та з ним не спілкувалася. Вищезазначене свідчить про той факт, що відповідач, принаймні з 2003 року повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі протягом тривалого часу не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи. При цьому суду не було надано доказів, які свідчили б про те, що відповідач був позбавлений можливості виконувати обов'язки по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved