Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним . З відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі , від якого мають дитину : дочку [PERSON] [INFO] . Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 21.06.2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 02.05.2018 року. Згідно свідоцтва про зміну імені дочка сторін змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час дочка є студентом Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу рівня акредитації молодший спеціаліст , третій курс, денна та платна форма навчання. Навчається дочка на підставі договору № ТО-9-4 від 03.08.2017 , укладеного між позивачкою [PERSON] та навчальним закладом і вартість навчання за весь період становить 25 550 грн. На даний час позивачем внесена плата за навчання в розмірі 12 160,50 грн., зокрема у відповідності до квитанції №58 від 21.08.2018 р . за навчання 3950 грн., №2 від 21.06.2019 р. - за ГО-52- 4300 грн., та № 212 від 21.01.2019 р. за навчання -3910,50 грн.. Виходячи із рівності обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину , вважає, за необхідне стягнути з відповідача половину суми понесених нею витрат у розмірі 6080,25 грн. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити, розгляд справи просить проводити без її участі.. В судове засідання відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав на те, що заявлені позовні вимоги визнає, згідний сплатити додаткові витрати в сумі 6080,25 грн.. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Калуського міськрайонного суд Івано-Франківської області від 27.03.2015 року (а.с.13 зворот). В шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 7).Згідно свідоцтва про зміну імені від 29.01.2019 р. дочка сторін змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] »(а.с.4). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21.06.2018 року присуджено стягувати із відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 02.05.2018 року (а.с. 7). Як вбачається із довідки Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу від 24.09.2019 року [PERSON] , в 2017 році вступила до Івано-Франківського державного коледжу технологій та бізнесу рівня акредитації молодший спеціаліст та зараз навчається на 3 курсі денної форми навчання в групі ГРС/ГО-52-ІІІ на платній формі навчання . Строк закінчення навчального закладу 31 січня 2021року. (а.с.6). Позивач 21.01.2019 р. та 21.06.2019 р. понесла витрати за навчання дочки в розмірі 12 160,52 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 9-10). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В процесі розгляду справи позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на дитину в розмірі 12 160,50 грн., які зумовлені навчанням дитини. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У зв`язку із чим вимога про стягнення цих витрат із відповідача підлягає задоволенню. Із [PERSON] слід стягнути 6 080,25 грн. додаткових витрат на користь [PERSON] , що становить половину від понесених позивачем витрат на навчання дочки . Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. ст. 180, 185 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved