Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після смерті чоловіка вступила в фактичне володіння та управління будинком, користуючись ним та присадибною ділянкою. Інших спадкоємців, крім неї, [PERSON] не мав. Вказала, що у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з метою про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець померлого, але в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріусом в усній формі їй відмовлено в зв'язку не проведенням первинної реєстрації та відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок, оскільки будинок не введено в експлуатацію. Просить суд визнати право власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала суду письмову заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача - Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, відповідно до якої визнає вимоги позову та просить суд розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. За життя йому належав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою Знам'янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» №36 від 24.02.2015 року, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], який побудовано 05.08.1992 року не належить до самочинного будівництва та не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. №127 зареєстрованим в Міністрестві юстиції України від 10.07.2001 року №582/5773 і Наказу №404 від 09.08.2012 р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 року №1538/21850 та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року №95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за №612/23144 (а.с.8). Згідно з довідкою виконавчого комітету Трепівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Зазначений будинок було збудовано до 1990 року. Земельна ділянка та дозвіл на будівництво надавався, але документи в сільській раді не збереглися. Згідно по господарських книг по с. Зелений Гай за попередні роки, власником будинку за вищезазначеною адресою є [PERSON] (а.с.9). Згідно з довідкою характеристикою Знам'янського районного підприємства «Бюро технічної інвентаризації» за №37 виданою 04.02.2015 року [PERSON] на будинок [ADDRESS], реєстрація прав власності на зазначений будинок не проводилась, будинок побудовано в 1980 році, але не прийнято в експлуатацію (а.с.10). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданої Знам'янською міською державною нотаріальною конторою на запит суду, вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного, ч.1 ст.58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ч.1 ст.328, ст.331, ст.1216, ст.1218 ЦК України та

Outcome: approved