Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до смерті постійно проживав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS], дві земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,23 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані спадкодавцю у власність рішенням Каменівської сільської ради від 27 липня 1993 року №19, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємців за законом після смерті [PERSON] було четверо, а саме позивач, відповідачі, які є племінницями позивача, та дітьми її померлого брата [PERSON], який помер [INFO], тобто ще до смерті [PERSON], а також мати позивача [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, в поданій позовній заяві позивач вказала, що за життя її мати [PERSON], а також відповідачі по справі, в частині яка б належала їхньому батьку, спадщину яка відкрилась після смерті [PERSON] не приймали. При цьому, позивач частково реалізувала свої спадкові права після смерті батька [PERSON] шляхом отримання в Андрушівській держнотконторі 05 лютого 2007 року свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах. Однак позивач невзмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті батька, а саме на вказаний вище спадковий житловий будинок та земельні ділянки, оскільки спадкодавцем за життя на вказане майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS], та на дві земельні ділянки біля нього: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,23 га для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідачі в судові засідання неодноразово не з'являлися, в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України, про дату, час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.4). Позивач є дочкою померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про укладення шлюбу відповідно до якого позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.6-7). Відповідачі є внучками померлого [PERSON] та спадкоємцями після його смерті за правом представлення, в частині спадщини яка б належала їхньому батьку [PERSON], який помер [INFO], тобто ще до відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.5). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с.48-49). На день смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області №105 та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3,9). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с.46-47). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок розташований в [ADDRESS], який згідно даних по господарського обліку, книги №2 за 2016-2020 роки с.Камені, номер об'єкта по господарського обліку [NUMBER], рахувався за померлим [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 16.03.2018 року №106 (а.с.10). Згідно довідки виданої Бердичівським МБТІ від 03.05.2018 року №761 вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS], право власності не зареєстроване, правовстановлюючі документи не оформлені (а.с.15). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать: земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,23 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS], які були передані спадкодавцю [PERSON] у приватну власність на підставі витягу з рішення виконавчого комітету Каменівської сільської ради від 24 липня 1993 року №19 (а.с.16). Згідно копії спадкової справи №54 заведеної Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину яка відкрилась після його смерті за законом прийняла дочка померлого - [PERSON], та на ім'я останньої держнотконторою 05 лютого 2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Каменівського колективного сільськогосподарського підприємства с.Камені Андрушівського району розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.37- 45). Однак на даний час позивач невзмозі в повному обсязі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті батька [PERSON], а саме на спадковий житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну діялнку для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим Андрушівською державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.21). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно положень ст.529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved