Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала наступне. 14.06.2016 року вона уклала договір про надання послуг, індивідуальний номер замовлення №133 з ФОП [PERSON] За цим договором відповідач зобовязувався здійснити комплекс заходів, повязаних з утепленням фасаду, а позивач в свою чергу оплатити дані послуги. 09.07.2016 року нею було сплачено суму у розмірі 8345, 00 грн. 12.08.2016 року виконавцем було надано розписку, в якій зазначено, що з 12.08.2016 року по 18.08.2016 року бригадою виконавця буде розпочато роботи за адресою: [ADDRESS], а саме з утеплення 10-го поверху. Будівельні матеріали їй привезли, але роботи так і не проведено. Нею, як стороною договору було виконано умови договору, але відповідачем до теперішнього часу умови договору не виконано. Просить розірвати договір про надання послуг, стягнути з відповідача 8345,00 грн. Позивача у судове засідання не зявилася, до його початку подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідного до якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до неї позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до закону, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, та здійснює діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний вид діяльності); надання інших індивідуальних послуг; оптова торгівля деревиною, будівельними матералами та санітарно-технічним обладнанням; оптова торгівля іншими проміжними матеріалами. 16.08.2014 року позивач уклала договір про надання послуг, індивідуальний номер заказу з ФОП [PERSON], адреса виконавця вказана: [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.1 договору замовник поручає, а виконавець зобовязувався організувати дії по утепленню фасаду по розцінкам виконавця. Вартість замовлення складала 8600,00 грн., строк виконання замовлення 21 день (п. 3.2 договору). \~ Позивач відповідно до умов п. 3.1 договору сплатила відповідачу вартість продукції в сумі 8345,00 грн. Відповідно до розписки представника ФОП [PERSON] від 09.07.2016 р. залишок в сумі 255 грн. позивач повинна сплатити після виконання робіт (а.с.5). Відповідно до умов п. 3.5 Договору зобовязання виконавця по вказаному договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акта прийому-передачі матеріалів. Акт про прийом-передачу матеріалів замовником в матеріалах справи відсутній. Відповідач ФОП [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором не виконала, утеплення фасаду не виконала до теперішнього часу, чим порушила п. 3.2 договору, та відмовляється повернути отримані кошти. За повідомленням Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 15.09.2016 року №ЖЕО №17005 з приводу порушення умов договору опитати ФОП [PERSON] не виявилось можливим, місцезнаходження її не відоме. Оскільки при розгляді матеріалів будь-якого факту кримінального правопорушення не вбачається, а відносини, які склалися між сторонами відносяться до цивільно-правових, позивачу запропоновано звернутися до суду (а.с.6). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згіно зі ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до розписки представника ФОП [PERSON] від 12.08.2016 р. бригада висотників приступить до виконання робіт з 12.08.2016 по 18.08.2016 року за адресою: [ADDRESS] ( утепленню 10-го поверха) (а.с.7). Частиною 1 ст. 906 ЦК України визначено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами п. 5.1 Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконанню умов договору, сторони зобовязуються повідомити одна одну в максимально короткий строк, а виконання зобовязання по Договору відкладається до закінчення вищевказаних обставин та їх наслідків. В судовому засіданні таких обставин не встановлено. Відповідач, яка до суду не зявилася без повідомлення причин своєї неявки, не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість виконання договору. Статею 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Законом України Про захист прав споживачів врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначений механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно вимог ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст.611 ЦК України). Відповідно до п.4.1 Договору визначено, що у випадку невиконання замовником умов договору, договір вважається розірваним, і всі його додатки недійсними. Відповідно до ст.615 ЦК у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Частинами 2, 3 ст. 653 ЦК передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до п.4.1 Договору визначено, що у випадку невиконання замовником умов договору, договір вважається розірваним, і всі його додатки недійсними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,21 грн.

Outcome: approved