Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, 25.04.2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] кошти на утримання дітей не надавав, участі у вихованні не приймав. Тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Калуського міськрайсуду від 10.01.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частити з усіх видів заробітку щомісячно на дітей до досягнення ними повноліття. На даний час стягнення аліментів проводиться щодо [PERSON] та [PERSON], стосовно [PERSON] стягнення не проводиться, оскільки вона досягла повноліття. Проте дочка [PERSON] на даний час навчається на 3 курсі відділення сестринська справа, денної форми навчання Рівненського державного базового медичного коледжу І-ІІ рівня акредитації. Закінчуватиме навчання 30.06.2016 року. Відповідач є здоровою, працездатною особою, працює директором Народного дому в с. Середній Угринів, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Позивачці одній важко забезпечити всі витрати, які є необхідними у зв'язку із навчанням та проживанням дочки [PERSON]. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на утримання дочки [PERSON] за період з 18.10.2014 року по 30.06.2016 року. Позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до закінчення навчання, за період з 18.10.2014 року по 30.06.2016 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала з вищенаведених підстав. Додатково суду пояснила, що дочки навчаються у м. Рівному, тому вона змушена оплачувати вартість їх проживання у гуртожитку. Так, за одне півріччя за проживання у гуртожитку 3-х дітей позивач сплатила 3300,00 грн. Крім того, у зв'язку із навчанням дочки [PERSON] виникають додаткові витрати, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Аліменти відповідач сплачував щомісячно, але при цьому додаткової допомоги не надає. При цьому позивач зазначила, що із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дочок до суду не зверталася. Також позивач зауважила, що просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] саме з 18.10.2014 року, тобто дати, коли дочці виповнилося 18 років. Тому позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що він не ухиляється від свого обов'язку утримувати дочку [PERSON]. Оскільки рішенням суду з нього вже стягуються аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON], то він згідний, щоб загальна сума аліментів на утримання 3-х дочок не перевищувала 1/2 його заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайсуду від 25.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьком є [PERSON] (а.с.4). Дочка проживає разом з матір'ю, про що свідчить довідка від 03.11.2014 року, видана виконкомом Новицької сільської ради Калуського району (а.с.15). [PERSON] навчається на 3 курсі відділення сестринська справа, денної форми навчання Рівненського державного базового медичного коледжу І-ІІ рівня акредитації. Закінчуватиме навчання 30.06.2016 року (а.с.10). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має стабільний дохід (а.с.34,35), тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у зв'язку з її навчанням. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що рішенням Калуського міськрайсуду від 10.01.2012 року (а.с.17) стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, на дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, з відповідача на даний час стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітної плати (1/2 - (1/2:3) ). Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. При таких обставинах, загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача при стягненні аліментів на неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] та повнолітню дочку [PERSON] не може перевищувати 50%, так як передбачений ч.4 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» виняток стосується лише стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Суд також бере до уваги, що дочка [PERSON], [INFO], молода, здорова особа і зобов'язана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення. Долучені позивачем до матеріалів справи квитанції про оплату за проживання у гуртожитку дочок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.31-33) свідчать про наявність додаткових витрат, водночас позивач у судовому засіданні визнала, що з позовом про стягнення додаткових витрат на дочок вона не зверталася. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, щомісячно. Щодо визначення початку стягнення аліментів, то згідно ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як вбачається зі штампу на позовній заяві, позивач звернулася до суду 29.10.2014 року (а.с.1), а тому стягнення аліментів слід розпочати саме з 29.10.2014 року. Вимога позивача про стягнення аліментів із 18.10.2014 року суперечить положенням ст. 190 СК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved