Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що вона є власником однієї другої частки житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.01.2019. Іншим співвласником однієї другої частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , є [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.01.2019. Після придбання однієї другої частки житлового будинку у власність, їй стало відомо про те, що в будинку зареєстровані відповідачі, які не є її родичами та членами сім`ї. Позивач зазначила, що відповідачі в будинку не проживають, участі в утриманні будинку не приймають, їх особистих речей в будинку немає, нею вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, однак у зв`язку з тим, що їй невідомо місце проживання відповідачів, спір неможливо вирішити добровільно. Факт реєстрації відповідачів в житловому будинку, одна друга частка якого належить позивачеві, позбавляє можливості в повній мірі користуватися вказаною часткою житлового будинку з надвірними будівлями і чинить їй перешкоди у здійсненні права власності на житло. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із вказаного житлового будинку, без надання іншого житла. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву вхід.№1622 від 10.03.2020, в якій справу просить розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вхід.№1623 від 10.03.2020 року, в якій справу просить розглядати у його відсутність. Позовні вимоги позивача підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися в судове засідання, не повідомили суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідачів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що позивачеві [PERSON] на праві приватної спільної власності належить одна друга частка житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , власником іншої однієї другої частки вказаного житлового будинку є [PERSON] (копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 січня 2019 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152179915 від 09.01.2019, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152179686 від 09.01.2019 (а.с.7-10). Із копії домової книги встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.11-15). З довідки ЦНАП Ямпільської міської ради, вих.№05-13/191 від 21.01.2020, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 24.07.2009 по [ADDRESS] (а.с.21). З довідки ЦНАП Ямпільської міської ради, вих.№05-13/192 від 21.01.2020, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 05.11.1993 по [ADDRESS] (а.с.22). З довідки ЦНАП Ямпільської міської ради, вих.№05-13/193 від 21.01.2020, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 12.08.2002 по [ADDRESS] (а.с.23). Дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком з надвірними будівлями, одна друга частка якого належить позивачеві на праві власності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме на праві приватної власності володіє однією другою часткою житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Із доводів позивача також встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказаним житловим приміщенням не користуються з січня 2019 року, за зареєстрованим місцем проживання відповідачі відсутні. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України, визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, Справа №6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За таких обставин, коли права власників порушені, власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ч.1, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки позивач в установленому законом порядку на відповідній правовій підставі набув право власності на одну другу частку житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , відповідачі свій обов`язок щодо зняття з реєстраційного обліку не виконали, що призводить до порушення прав і законних інтересів власника житлового будинку з надвірними будівлями - позивача [PERSON] , у здійсненні нею права власності належного їй нерухомого майна, суд приходить до висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення підлягає до задоволення в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - квитанцією №91 від 16.01.2020 у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved