Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09.03.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, починаючи з 18.12.2015 року. [INFO] дитині виповнилось три роки і стягнення аліментів на утримання дружини було припинено, однак на даний час дитина хворіє на психічну хворобу і не має можливості відвідувати дитячій заклад, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості працювати, а вимушена доглядати за дитиною. Враховуючи, що дитина хворіє та потребує тривалого лікування, позивачка просить суд стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, до досягнення дитиною шестирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального провадження від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2015 року. (а.с.7) Шлюб рішенням Володарського районного суду Донецької області від 07.09.2017 року було розірвано. (а.с.10) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який тяжко хворіє, має вади психічного розвитку, що підтверджено довідкою КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» (а.с.4,8). Дитина проживає з матір'ю, відповідач з сім'єю не проживає, що підтверджується довідкою Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області від 12.10.2018 року. Позивачка потребує матеріальної допомоги, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно такої допомоги не надає. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. [PERSON], 2015 року народження проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про проживання (а.с. 9) та потребує домашнього догляду як дитина, що має вади психічного розвитку. (а.с. 4). Позивач на даний час не працює, так як не має можливості влаштувати дитину до дошкільного закладу. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, та не надав доказів неможливості надавати допомогу, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до вимог ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.3 ст. 84 Сімейного кодексу України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, зважаючи на відсутність у позивача можливості працювати суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, дитина тяжко хвоє та потребує матеріальної допомоги, тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та дитини, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною шести років у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved