Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 серпня 2015 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак, подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки та вона втратила до відповідача почуття любові, довіри та поваги. Оскільки примирення вважає неможливим, тому просить шлюб між ними розірвати, а дитину залишити на подальше проживання при ній. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Перечинського районного суду від 19 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] надано строк для примирення 2 (два) місяці, провадження у справі до закінчення визначеного судом строку для примирення зупинено. Ухвалою судді цього ж суду від 27 січня 2020 року провадження у даній справі поновлено та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки наданий судом строк для примирення результату не дав. Також вказала, що внаслідок укладення шлюбу своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » не змінювала, на даний час спору щодо визначення місця проживання дитини немає, відтак ці вимоги просила не розглядати. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення\~\~ при\~ заочному\~ розгляді\~ справи,\~ що\~ відповідає\~ положенням\~\~ ч.\~ 4\~\~ ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 08 серпня 2015 року у Виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 10 (а. с. 4, 6-7, 8-9). Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (а. с. 5). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю. Питання розірвання шлюбу позивачем обдумане, строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Що стосується вибору прізвища позивачем після розірвання шлюбу, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Оскільки у поданій позивачем заяві така вказує, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу з відповідачем вона своє дошлюбне прізвище не змінювала, тому суд приходить до висновку, що підстави вирішувати вказане питання також відсутні. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача,\~ що\~ відповідає\~ положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved