Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про поділ 2/3 частин квартири [ADDRESS], що входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті 12.12.2009 року [PERSON], а саме: 1/6 частину [PERSON], 3/6 частин [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05.11.2014 року за позивачем визнано право на обовязкову частку в спадщині після смерті матері позивача в розмірі 1/4 частини всього спадкового майна, до складу якого серед іншого увійшли 2/3 частини квартири [ADDRESS]. Відповідачі не погоджуються добровільно поділити спадкове майно, що унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Оскільки спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач [PERSON] дочки спадкодавця, крім цього спадкоємцем за заповітом на спірне майно є [PERSON], а тому просить позов задовольнити та поділити між вказаними спадкоємцями 2/3 частин квартири [ADDRESS], виділивши кожному з них по 1/6 частині вказаного майна та визнати за позивачем право власності на це майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Пояснили, що в позасудовому порядку поділити спадкове майно сторонам не вдалося, однак вони не заперечують, що право на спадкування частини вищевказаної квартири належить у рівних частках позивачу та відповідачам [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] та представник третьої особи в судові засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та представника відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. В судовому засіданні визнано сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню ті обставини, що 12.12.2009 року померла [PERSON] мати позивача та відповідача [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом. Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05.11.2014р. (а.с.9), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.01.2015р. (а.с.10-11), визнано за [PERSON], [INFO], право на обовязкову частку у спадщині після смерті її матері [PERSON], яка померла 12.12.2009р., в розмірі 1/4 частини всього спадкового майна. Як вбачається з листа Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 14.04.2015р. №1099/02-14 (а.с.17-18) до позивача як спадкоємця переходить майно, зазначене у заповіті та 1/2 частина майна, яке не охоплено заповітом грошові вклади. На це майно позивачу можуть бути видані свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, оскільки до спадщини входять різні види майна, які заповіджені різним спадкоємцям, тому запропоновано позивачу вирішити з іншими спадкоємцями в добровільному порядку, з якого майна слід провести розрахунок частки, якої не вистачає до загальної вартості обовязкової частки. В судовому засіданні сторонами визнано, що поділити спадкове майно в добровільному порядку їм не вдається. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.19 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як вбачається з копії заповіту (а.с.12) [PERSON] заповіла, зокрема, належні їй на праві власності 2/3 частини квартири №11 в будинку №29, що знаходяться у м.Львові на вул.Лисенка, своїй дочці [PERSON] та своєму онукові [PERSON] у рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожному. Разом з тим, як уже зазначалося вище, [PERSON] належить право на обовязкову частку у розмірі 1/4 частини всього спадкового майна. Враховуючи вищенаведене, те, що позивач як спадкоємець першої черги має право на обовязкову частку у розмірі 1/4 частини у всьому спадковому майні, зокрема у 2/3 частинах квартири [ADDRESS], відповідачі в судовому засіданні визнали таке право позивача, при цьому судом встановлено, що позивач не взмозі належно оформити свої спадкові права на вказане майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті 12 грудня 2009 року [PERSON] підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача в частині поділу 2/3 частин квартири [ADDRESS], що входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті 12.12.2009 року [PERSON], а саме: 1/6 частину [PERSON], 3/6 частин [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно з ч. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачі із вимогами про поділ вищевказаного спадкового майна до суду не зверталися, суд позбавлений можливості вирішувати питання захисту їхніх прав. Враховуючи наведене, а також те, що судом уже визнано за позивачем право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування, суд не вбачає підстав додатково проводити поділ частини вищевказаного спадкового майна між спадкоємцями, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. При цьому, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 2013 грн. 32 коп. судового збору по 1006 грн. 66 коп. з кожного.

Outcome: partial