Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 02 грудня 2014 р. вона придбала у [PERSON] частину домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Зарічна, буд. 6. Ще до укладення договору [PERSON] чинив перешкоди у оформленні даного правочину, шляхом оскарження законності набуття [PERSON] права власності на частину вказаного домоволодіння; однак рішенням суду йому було відмовлено в задоволенні його позовних вимог. Але, не дивлячись на той факт, що вона є добросовісним набувачем частини домоволодіння, відповідач продовжує створювати перешкоди позивачу для нормального проживання у даному домоволодіння. Так, 11.06.2015 р., відповідач перекрив розташований на його частині домоволодіння вентиль подачі води, чим повністю відрізав позивача від водопостачання. Приблизно через тиждень після неодноразових переговорів з відповідачем та звернення позивача з заявою до міліції, відповідач відкрив подачу води до її частини домоволодіння. Однак не на довго, 08.07.2015 р. відповідач знову перекрив вентиль подачі води. На сьогоднішній день він не відкриває подачу води, у звязку з чим позивач просить суд усунути їй перешкоди в користуванні водою, шляхом зобовязання відповідача не перекривати водопостачання, а також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що позивач не має жодних підстав для користування системою водопостачання. Зазначав, що відповідач за власні кошти встановив водороздільну колонку, та провів труби як до своєї частини домоволодіння, так і до частини домоволодіння позивача, коли власником була інша особа, таким чином труби належать йому і позивач не має права ними користуватись. Підтвердив суду, що на теперішній час він відключив позивача від водопостачання. Водороздільна колонка знаходиться на земельній ділянці, яка є в його користуванні. Представник відповідача надала суду аналогічні пояснення. Представник третьої особи в судовому засіданні просила винести рішення на розсуд суду, при цьому пояснила, що сторони є споживачами послуг третьої особи, з ними укладені договори на постачання води, у кожного встановлені лічильники, заборгованості за спожиті послуги сторони не мають. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 38/100 часток житлового будинку № 6 по вулиці Зарічна в м. Дніпропетровську з господарчими будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Власником іншої частини домоволодіння є відповідач по справі. На території вищевказаного домоволодіння розташована водорозбірна колонка, яка постачає воду як на частину домоволодіння належну позивачу, так і на частину домоволодіння належну відповідачу та має водопровідні вентелі. Колишній власник даної частини домоволодіння [PERSON] уклала з КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради договір про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 771324000601. Також був встановлений лічильник води, що підтверджується актом допуску в експлуатацію лічильника холодної/гарячої води. На теперішній час, як було зазначено представником третьої особи, позивач заборгованості за послуги водопостачання не має. У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2007 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (пункт 9 розділу Порядок обліку та оплати послуг) у квартирі (приватному будинку) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як було встановлено, в судовому засіданні та не заперечувалось відповідачем, останній дійсно перекриває водопровідний вентиль у водорозбірній колонці, яким фактично користується та є власником позивач, у звязку з тим, що вважає, що остання не має права на його користування, оскільки колонка та трубопроводи були встановлені за його кошти, що відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-якими доказами не доведено, а навпаки, встановлено, що розробкою проекту підключення будинку до міської мережі водопроводу здійснювалось колишньої власницею будинку по вул. Зарічній,6 [PERSON]М в 1960 році. Крім того, земельні ділянка під домоволодінням знаходиться у спільному користуванні сторін. Суд вважає, що даними діями відповідач порушує законні права позивача, а тому вимоги останньої є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача.на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved