Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з [PERSON] вона уклала шлюб в вересні 1986 року, який зареєстровано у Великолепетиському відділі реєстрації актів громадського стану Великолепетиського району Херсонської області. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 1986 року, актовий запис № 3. В шлюбі у них є діти, які зараз повнолітні та проживають не з ними. 3 2018 року вони припинили шлюбні стосунки. Зараз спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. На підставі ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, ст.ст. 27, 28, 175, 177 ЦПК України просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] вичем, зареєстрований у Великолепетиському відділі реєстрації актів громадського стану Великолепетиського району Херсонської області 15 липня 1986 року, актовий запис № 63. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошеннями про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України від 11.11.2019 року та від 28.11.2019 року. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Великолепетиським відділом реєстрації актів громадянського стану 15.07.1999 року, між [PERSON] та [PERSON] 20 вересня 1986 року укладено шлюб, (прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на « [PERSON] »), про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 63. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з вересня 1986 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей, які на даний час проживають окремо. Шлюбні відносини сторони припинили з 2018 року з причин відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 7 ст.\~15\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~№ 2398-VІ\~від 01.07.2010\~року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved