Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] з 2000 року по 2013 рік. Шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.09.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.09.2001 року та до повноліття дитини. Проте, відповідач практично не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить її в тяжке матеріальне становище. Позивач зазначає, що дитина хворіє на хронічні захворювання, перебуває на диспансерному клінічному обліку у невропатолога та гастроентеролога, та потребує постійних витрат на лікування. Відповідач не приймає участі у додаткових витратах на лікування дитини. На обстеження та лікування дитини позивач витратила 5937,61 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання доньки, а саме: половину витрат на лікування доньки, які вона понесла самостійно, в розмірі 2968,80 грн. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, надали повноваження представникам. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що не всі чеки співпадають з призначеннями лікарів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з 2000 року по 2013 рік. Відповідно до актового запису № 179, зробленого 27.03.2001 року містким відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про встановлення батьківства, актовий запис № 18, зроблений 27.03.2001 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона, вбачається, що [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON], яка народилася 07.02.2001 року у матері [PERSON]. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні, що ні ким не оспорюється. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.09.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.09.2001 року та до повноліття дитини. З довідки розрахунку, наданої старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС м. Херсона, вбачається, що заборгованість по аліментах [PERSON], згідно до виконавчого листа № 667/7324/14-ц від 07.10.2014 року, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], станом на 01.06.2017 року становить 803,34 грн. Згідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістомст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разовою, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв'язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. З наданої позивачем довідки від 07.03.2017 року за № 01-7/475-3 вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом лікарів дитячої поліклініки № 3 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» з народження. Перебуває на обліку: з 2010 року з діагнозом: Хронічний гастродуоденіт. Катаральний рефлекс езогафіт (останній курс лікування грудень 2016 року); з 2011 року з діагнозом синдром вегетативної дисфункції по змішаному типу. Цефалгія напруги (останній курс лікування вересень 2016 року); з 2014 року з діагнозом хронічний тонзиліт; кифотична постава, остеохондроз шийно-грудного відділу хребта (останній курс лікування вересень 2016 року). Крім того, [PERSON], [INFO], неодноразово проходила обстеження та лікування у дитячого лікаря акушера гінеколога Центру планування сімї ЦД Херсонської обласної клінічної лікарні з 2015 року по теперішній час з діагнозом: дисфункція яїчників. Паратубарна кіста справ. Згідно квитанцій копії та фіскальних чеків наданих позивачем вбачається, що на обстеження та лікування дитини вона понесла додаткові витрати у розмірі 5937,61 грн., про що також свідчать витяги з історії хвороби дитини. Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо невідповідності квитанцій на придбання ліків та послуг та призначеннями лікарів, оскільки вони спростовуються дослідженою в судовому засіданні медичною картою [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене вище, стан здоровя дитини, що потребує додаткових витрат повязаних з обстеженнями та відповідним лікуванням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем на лікування дитини є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~141,180,185 СК України,

Outcome: approved