Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому вказує, що вона проживає у [ADDRESS] та займається підприємницькою діяльністю, а саме здійснює продаж автомобільних запчастин. Зазначає, що маючи із відповідачем довірительні стосунки, вона неодноразово надавала йому в борг автомобільні запчастини, які він вподальшому реалізовував на авторинку та зобов'язувався повернути грошові кошти за взяті у борг запчастини. Факт продажу автозапчастин позивач фіксувала у своєму журналі та станом на 01.01.1998 року у відповідача перед [PERSON] виник борг в сумі 840,00 доларів США, які він до цього часу не повернув. Починаючи з вересня 2013 року відповідач, з метою погашення свого боргу, щомісячно, протягом 7-ми місяців, виплачував позивачу грошові кошти в сумі 200,00 гривень, що в сумі складає 1400,00 гривень та вподальшому відмовився виплачувати решту коштів, мотивуючи це тим, що він вже виплатив усю суму боргу по курсу долара США 1,67, який був станом на 1998 рік. Не погоджуючись з такою позицією відповідача, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь кошти в сумі 9521,73, що складають недоплачену вартість проданих автозапчастин. Позивач та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував той факт, що він брав у позивача в борг автозапчастини за які пізніше не повернув кошти, проте повідомляє, що він вже сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 1400,00, що відповідає його сумі боргу в доларовому еквіваленті станом на 1998 рік та вважає борг погашеним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив той факт, що позивач здійснює підприємницьку діяльність по збуту автомобільних запчастин та знає про факт співпраці між сторонами та борг який відповідач не виплатив позивачу із 1998 року. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін та свідків, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Так, позивачем на підтвердження своєї позиції додані до матеріалів справи письмові докази, серед яких копія розрахунків вартості та кількості автозапчастин, які за її словами були надані в борг відповідачу та висновок ДІМ Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області про результати звернення із якого вбачається, що [PERSON] дійсно визнав той факт, що в 1998 році він взяв у позивача товар у борг та у 2014 році повернув їй 1400,00 гривень у зв'язку із чим вважає свій борг погашеним. (а.с.5-6,8) Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1-2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Спростовуючи посилання відповідача про начеб-то погашену заборгованість перед позивачем за курсом долара, який встановлений на 1998 рік, зсилаючись на вищевикладене, суд повідомляє, що виконання зобов'язання за договором, сума боргу якого встановлена в іноземній валюті, має виконуватись в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на момент звернення до суду. На підставі викладеного, беручи до уваги той факт, що відповідач вже виплатив частину боргу в сумі 1400 гривень, зважаючи на неналежне виконання своїх зобов'язане перед позивачем в частині недоплачених грошових коштів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved