Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO], з 500 грн. на 1500 грн. щомісяця, позаяк дитина подорослішала, збільшилися витрати на її утримання, дитина хворіє, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на її утримання. Позивач у судовому засідання позов підтримала, пояснила, що самотужки несе додаткові витрати по оплаті здібностей дитини та на її лікування, а відповідач в таких витратах участі не приймає. Відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснив, що приймає участь в таких витратах, що отримує мінімальну заробітну плату, має хронічне захворювання та в нього на утриманні знаходиться малолітня дитини від іншої жінки. Його представник заперечувала проти задоволення позову за цих же підстав. Заслухавши пояснення зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21.01.2011 року з позивача на користь відповідача стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 500 грн. з його доходу на утримання їхньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.15). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на правові підстави, передбачені ст. 192 СК України. Виходячи з положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України, всяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. В судовому засіданні позивач пояснила, що несе додаткові витрати, які викликані тим, що дитина подорослішала, а також особливими обставинами - розвитком здібностей дитини та її хворобою, що, на її думку, і є підставою збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, позивачеві належало звернутись до суду з позовом у відповідності до наведених норм, які регулюють виниклі між нею та відповідачем спірні правовідносини. Проте таких позовних вимог позивач не заявляла, а в судовому засіданні не довела судові про зміну свого матеріального становища або матеріального становища відповідача, що у відповідності до положень ст.192 СК України слугувало б підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої дитини. Між тим, відповідачем в судовому засіданні було надані докази про находження на його утримання іншої дитини - сина [PERSON], [INFO], довідку про його заробітну плату, яка за період з липня 2014 року по грудень 2014 року склала 6507 грн. та відомості про наявність у нього хронічного захворювання (а.с.16-18). Такі обставини не свідчать про покращення матеріального стану відповідача. Отже, з урахуванням наведеного, суд уважає, що позивач не довела своїх позовних вимог, а також уважає, що спосіб захисту порушеного права, вибраний позивачем, не відповідає вимогам закону, який регламентує виниклі між нею та відповідачем спірні відносини, а відтак доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed