Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та третьої особи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та\~ визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] \~ працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) на території Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради (колишньої Рябухівської сільської ради Талалаївського району) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051113 від 09 жовтня 1996 року. За життя 11 вересня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та особою, яка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. При оформленні спадщину позивачу 12 травня 2021 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено за невідомих причин.\~ Крім того, в наданій нотаріусу довідці про коло осіб, які мають право на земельну частку (пай) прізвище [PERSON] вказано як [PERSON] , що є невірно, у виданому їй сертифікаті допущено помилку. Тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051113 від 09 жовтня 1996 року, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 051113 від 09 жовтня 1996 року в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання по справі позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача об`єднаної територіальної громади - в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи без\~ участі представника, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду.\~ Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Позивач [PERSON] подавала клопотання разом з позовною заявою та стосувались витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, а саме із відділу в Талалаївському районі ГГУ Держгеокадастру в Чернігівській області відомості про нормативно-грошову оцінку земельної частки на день смерті спадкодавця, та із Талалаївської районної державної нотаріальної контори копії спадкової справи. Зазначені клопотання були розглянуті на підготовчому судовому засіданні\~ та задоволені в повному обсязі. Більше ніяких заяв чи клопотань від інших учасників справи не надходило. Інших процесуальних дій забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження в ході розгляду справи не було. Судом встановлені наступні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії дублікату заповіту від 11 вересня 1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Рябухівської сільської ради Талалаївського району, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, яке на день її смерті буде їй належати, в чому б воно не заключалося і де б воно не знаходилося, і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] \~ (а.с.8). 11 лютого 2021 року старостою Рябухівського старостинського округу дублікат заповіту видано [PERSON] замість втраченого. Примірник заповіту зберігається в справах Рябухівського старостинського округу. Згідно довідки Рябухівського старостинського округу від 15.02.2021 року [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Разом з нею проживала і вела спільне господарство [PERSON] (а.с.9).\~ Згідно копії повідомлення відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 07.05.2021 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН№ 051113 від 09.10.1996 року площею 3, 9 га виданий [PERSON] (а.с.10). Інформаційною довідкою в.о. завідувача Талалаївської районної ДНК від 12.05.2021 року [PERSON] роз`яснено, що за даними відділу Держгеокадастру сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий [PERSON] , а не [PERSON] . Крім того, спадкоємцю необхідно надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.6).\~ Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 30.06.2021 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 051113 від 09.10.1996 року на ім`я [PERSON] станом на 19.10.2003 року становила 24 630, 77 грн. (а.с. 50). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 27 травня 2021 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 05113 на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 11). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є [PERSON] , що підтверджується повідомленням Талалаївської районної ДНК від 30.06.2021 року та копією спадкової справи (а.с.33-49). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Вирішуючи вимогу позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст. ст. 293, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення, і зокрема, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я,\~ по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи. Окрім того, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.\~ Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, і вони є такими, що дозволяють встановити факт належності правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 051113 від 09 жовтня 1996 року, що виданий\~ на ім`я [PERSON] , який належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Невідповідність в написанні прізвища у правовстановлюючому документі перешкоджає позивачу в реалізації своїх спадкових прав як спадкоємця зва\~ заповітом після смерті [PERSON] , враховуючи, що усунення недоліків вчиненого невірного написання прізвища неможливо здійснити в позасудовому порядку, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Розглядаючи вимогу позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Спадкодавець [PERSON] \~ померла у 2003 році, під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки вона не змінене заповітом. Стаття 530 ЦК УРСР встановлює, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, успадковують в рівних частках, зокрема, брати і сестри по мерлого (друга черга). Згідно ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] протягом шести місяців після відкриття спадщини вступила у володіння спадковим майном, оскільки проживала із спадкодавцем разом на день відкриття спадщини. Крім того, при вирішенні позову судом застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР 1963 року. Системний аналіз положень Розділ V11 «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР\~ (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Згідно положень ЦК УРСР до складу спадщини померлої [PERSON] ввійшло і право на земельну частку (пай), яке вона набула за життя. Відповідно до п. 24\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~ відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай),\~ є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] \~ за життя\~ набула право на земельну частку (пай), дане право нею було оформлене належним чином, але це право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем, прийняла спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), то до позивача, як єдиного спадкоємця за заповітом,\~ переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю [PERSON] за життя згідно сертифікату серії ЧН № 05113 від 09.10.1996 року. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved