Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина-[PERSON],[INFO] Свій позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2010 року у міському відділі актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції(актовий запис №2360).Від шлюбу у них народилася дитина-[PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з невідповідністю характерів та різними поглядами на життя. Вони не змогли знайти взаєморозуміння і поваги один до одного. Виявилось, що вони по характеру різні люди, з різними поглядами на життя, протилежними вподобаннями, тому це відбилося на їхніх відносинах. Позивач переконана, що подальше життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникали постійні сварки та скандали, свідком яких нерідко ставав їх син, що впливає на його здоров'я. Сімейні відносини припинені у лютому 2016 року. З цього часу позивач з відповідачем не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. На думку позивача примирення з відповідачем є неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому шлюб необхідно розірвати. Позивач просить стягувати аліменти, скільки відповідач перестав опікуватися дитиною та брати участь у його вихованні, не забезпечує його матеріально, усунувся від виконання батьківських обов'язків, а сама позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, та просить такий задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» В судовому засіданні відповідач позовні вимоги підтримав повністю та просить такий задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2010 року у міському відділі актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції(актовий запис №2360), в якому у них народився син - [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвом про народження відповідно серії [NUMBER] від 27.01.20011року (зроблений запис №428), котрий проживає разом з матір'ю [PERSON] Сторони проживають окремо. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач працює водієм на ПАТ «Львівське АТП-14630» та має постійне джерело прибутку, а тому суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти з урахуванням положень ст.183 СК України у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. З наведених міркувань та

Outcome: approved