Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю у вигляді квартири [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів із вказаної квартири без надання їм іншого жилого приміщення. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона згідно Свідоцтва про право власності на житло №264 від 23.04.2013 року є власником квартири [ADDRESS]. З її дозволу відповідачі вселились у вказану квартиру та почали в ній проживати. На даний час у неї виникла необхідність вселитись у вказану квартиру, однак вона, будучи її власником, не має можливості користуватись своєю власністю, позаяк відповідачі, проживаючи в ній, не пускають її в квартиру та не виселяються з неї, хоча між ними була досягнута домовленість, що вони звільнять квартиру на першу її вимогу. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є колегою позивача, знає її 18 років, знає, що відповідачі проживають у квартирі позивача, окрім того була присутньою коли вони витягли її з квартири та вигнали на вулицю, дуже часто позивач ночує в неї вдома. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є подругою позивача з 1982 року, знає, що відповідачі проживають у квартирі позивача, однак останню у квартиру не пускають, у зв'язку з чим позивач ночує на роботі або в неї вдома. Вислухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло №264 від 23.04.2013 року позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Як свідчать пояснення позивача та показання свідків, відповідачі перешкоджають позивачеві у проживанні у вказаній квартирі, а тому зазначеними діями порушують врегульовані законодавством права позивача щодо користування належною їй квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved