Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу, який зареєстровано з відповідачем 06.09.2008 мають спільну неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та час проведення судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду не заперечує (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання даної справи повідомлений (а.с.19), про поважні причини неявки суду не відомо. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1489 (а.с. 4). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини, що підтверджується довідкою паспортної служби КП «Ново заводське» Чернігівської міської ради № 2267 від 23.03.2016 (а.с.5). Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов'язань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2016 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved