Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 до 21.03.2019 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що дитина навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів школи №44 в 2-В класі, дитина бажає вивчати програмування, тож для його навчання та мотивації для навчання нею було придбано ноутбук, сканер на загальну суму 10648,00 грн. Крім того їх син почав поглиблено вивчати англійську мову, та відвідувати додаткові курси вартість яких за два місяці склала 1320,00 грн та за навчальну літературу -316, грн а всього -1636,00 грн. Також нею в навчальному 2019 році було придбано шкільне приладдя на суму 1532,45 грн., та відеогру «Марвел Спайдермен» вартістю 499 грн., а також відвідування фітнес клубу за період серпень-вересень 380 грн. та 440 грн., зазначила, що з 2018 року їх син часто хворів до 6-8 разів на рік, а тому за для підтримання імунної системи дитини вона постійно несе витрати на дієтичні продукти харчування та фрукти. 23.09.2019 року малолітній [PERSON] захворів нею були понесені незаплановані витрати на придбання медикаментів на загальну суму 365,50 грн., а всього було понесено витрат на загальну суму в розмірі 15536,95 грн. Вказує, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо додаткових витрат, а відтак, змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на її користь половину вказаних витрат а саме 7768,47 грн. одноразово. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. 13.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав та заперечував проти стягнення з нього половину понесених позивачем додаткових витрат на утримання сина, при цьому зазначив, що сплачує аліменти стягнуті позивачем на підставі наказу у розмірі ј частини, де позивач не зазначила, про те що він вже сплачує аліменти на утримання доньки та має на утримані літніх батьків, які потребують матеріальної допомоги. Також в обґрунтування зазначив, що він офіційно не працює, постійного заробітку не має, а тому не в змозі сплачувати понесені позивачем додаткові витрати на сина, крім того, останнім часом стан його здоров`я погіршився, тому йому теж необхідні кошти для покращення стану здоровя. 30.01.2020 року у відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідач відмовляється нести додаткові витрати на сина, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом. Відповідач вводить суд в оману зазначаючи про свою непрацездатність, відповідач за фахом моряк, отримує достатньо високий дохід, а тому може приймати участь у додаткових витратах. Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути зазначені в позовній заяві суму. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2010 року по 21.03.2019 рік. Відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області 31.03.2019 р., шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження № 349, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні. [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2019 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24.07.2019 року та до повноліття. З наданих позивачем квитанції вбачається від 21.06.2019 р. за №16502 та від 26.08.2019 р. за №908127805 що нею було понесено додаткові витрати на утримання сина [PERSON] у розмірі 10648,00 грн (8699,00 +1949,00) на придбання ноутбука та сканера для навчального процесу та розвитку здібностей у сфері програмування, витрати на вивчення англійської мови відповідно до квитанції за №221 за два місяці на суму 1320,00 грн та за навчальну літературу в сумі 316,00 грн.; витрати на шкільні приладдя в сумі 1532,45 грн відповідно до квитанції від 08.08.2019 року; витрати на фітнес клуб за період серпень-вересень 2019 року відповідно до квитанцій в сумі 820,00 грн(380+440 грн); витрати на відеогру на суму 499,00 грн; а також на придбання ліків відповідно до фіскального чеку від 23.09.2019 року на суму 366,50 грн., а всього витрати склали на суму -15536,95 грн. Згідно зі\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3\~звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст.185СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. З урахуванням поданих позивачем доказів, та враховуючи, що батьки повинні нести вказані витрати обидва, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на вивчення англійської мови курс якої склав два місяці та на загальну суму 1320,00 грн відповідно до квитанції за №221 від 03.10.2019 року, в цій частині вимоги підлягають задоволенню в сумі 660,00 грн., що складає 1/2 частину понесених витрат у розмірі 1320,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати пов`язанні з розвитком здібностей та поглибленого вивчення програмування було придбано техніку ноутбук та сканер вартість яких відповідно до наявних в матеріалах справи квитанція з становить 10648,00 грн (8699,00 +1949,00); витрати на шкільні приладдя в сумі 1532,45 грн відповідно до квитанції від 08.08.2019 року; витрати на фітнес клуб за період серпень-вересень 2019 року відповідно до квитанцій в сумі 820,00 грн(380+440 грн); витрати на відеогру на суму 499,00 грн; вартість ліків відповідно до фіскального чеку від 23.09.2019 року в сумі 366,50 грн. Проте суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки вважає, що потреба у даних витратах належним чином позивачем не вмотивована та не доведена належними та допустими доказами. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Також відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~180-183,\~191 СК України,

Outcome: partial