Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 21.11.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3881. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого з`явились образи та приниження честі й гідності позивача. Просить після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 21.11.2015 року було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 3881. Причиною розірвання шлюбу є розходження поглядів на сімейні відносини, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин, внаслідок чого з`явились образи та приниження честі й гідності позивача. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб між подружжям. З липня 2017 сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач з причинами розірвання шлюбу згідний. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, що сторони разом не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати суд залишає за позивачем, відповідно до його клопотання. Враховуючи наведене,

Outcome: approved