Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.11.2005р. Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 14.11.2014 р. шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. На даний час в провадженні Дніпровського районного суду м.Херсона перебуває цивільна справа про визначення місця проживання малолітніх дітей за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] з аналогічними вимогами. В даній справі органом опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради був наданий висновок від 20.02.2015 р. про визначення місця проживання дітей разом з батьком. Позивач зазначає, що висновок є незаконним, оскільки не відповідає вимогам ст.253 ЦПК України, Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. Крім цього, при написанні висновку відповідачем не враховано думку дітей. Позивач просить суд скасувати висновок органу опіки та піклування №249/323 від 20.02.2015 р. В судовому засіданні позивач доповнила позов вимогою про визнання дій органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради незаконними. Представник відповідача позов визнала частково, пояснила, що не заперечують проти скасування висновку органу опіки та піклування №249/323 від 20.02.2015 р., оскільки даним висновком не в повній мірі враховані потреби дітей. Дії органу опіки та піклування щодо складання висновку вважає законними, оскільки не могли не виконати вимогу суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з показів позивача та з матеріалів справи, позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як підтвердили сторони в провадженні Дніпровського районного суду м.Херсона перебуває цивільна справа про визначення місця проживання малолітніх дітей за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] з аналогічними вимогами. В зазначеній справі органом опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради був наданий висновок від 20.02.2015 р. про те, що відповідач вважає за можливе визначити місця проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з батьком. Відповідно до ч. ч. 4,5,6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов'язковою є участь органу опіки і піклування, який подає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Законом передбачено, що орган опіки і піклування можна вважати попередньою ланкою розв'язання спору між батьками щодо дитини, та по результатам цього розгляду він приймає рішення. Дане положення передбачене ч.1,2 ст. 19 СК України, згідно якої у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу У даному випадку висновок, а не рішення було надане органом опіки та піклування в порядку ч. 4,5 ст. 19 СК України і він оскарженню не підлягає та носить рекомендаційний характер, тому суд може постановити рішення інше ніж пропонує орган опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, однак, оскільки висновок органу опіки та піклування від 20.02.2015 р. носить рекомендаційний характер то ніяким чином не порушує права позивача. Крім того, рішення про визначення місця проживання малолітніх дітей судом ще не ухвалено, а тому даному висновку як доказу суд надасть оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed