Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача у якому просить суд стягнути з останнього на її користь половину коштів оплачених за навчання спільної дитини сторін. Свої вимоги мотивує тим, що у сторін є спільна дочка, яка навчається у вищому навчальному закладі на денній платній формі навчання, оскільки батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини, просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала та позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте через канцелярію суду 15.04.2016 року подав заперечення у якому зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутності, що проти задоволення позову заперечує, оскільки три останніх роки не отримує жодних доходів так як є людиною на межі похилого віку. Крім того вказав, що здійснює утримання будинку у якому також проживає позивач її мати та спільна донька сторін. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №084497 від 09.10.1998 року. Із довідки № 211/16 від 29.02.2016 року Львівського національного університету ім. І.Франка вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу вказаного навчального закладу. Із двостороннього договору №2463с-15 про підготовку фахівців з вищою освітою за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр від 31.08.2015 року, укладеного між Львівським національним університетом ім. І.Франка та [PERSON] вбачається, що вартість освітньої послуги останньої за один семестр становить 5\~711,00 грн. Згідно квитанції № 34/к від 15.02.2016 року [PERSON] заплатила за другий семестр навчання на першому курсі у вказаному вище навчальному закладі 5\~711,00 грн. У ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З наведеного вбачається, що оскільки батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, то з відповідача слід стягнути в користь позивача 2\~855, 50 грн., що є половиною від суми потраченої на оплату навчання дитини, а щодо половини суми від комісійного збору, то така сума не підлягає стягненню з відповідача, оскільки такі витрати не включені до переліку додаткових витрат на дитину. Щодо покликань відповідача в письмових заперечення, що він три останніх роки не отримує жодних доходів так як є людиною на межі похилого віку, що здійснює утримання будинку у якому також проживає позивач її мати та спільна їхня спільна донька, то такі є безпідставними оскільки відповідачем жодних доказів на підтвердження такого не надано.

Outcome: partial