Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, вказані в позовній заяві. Судом встановлено, що 14 жовтня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія 1-ОК № 161195, видане виконкомом Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області від 16 жовтня 2009 року, за актовим записом № 7. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме, земельну ділянку, загальною площею 50,0 га., що розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, призначена для ведення селянського (фермерського) господарства, посвідчена Державним актом на право постійного користування землею серії ІІІ-КВ № 007968. Позивач є спадкоємцем за законом, після смерті спадкодавця, згідно ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину шляхом подачі заяви\~до нотаріальної\~контори протягом\~шестимісячного строку, згідно ст. 1269 ЦК України. Окрім позивача, є ще спадкоємець першої черги за законом, син спадкодавця [PERSON], який відмовляється від своєї частки спадкового майна та не заперечує проти того, щоб земельну ділянку вцілому успадкувала позивач по справі, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, оформити спадщину в нотаріуса позивач не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, тому отримати дублікат правовстановлюючого документу позивач не може. Підпунктом 3.5 узагальнення ВССУ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз»яснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року, за № 7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Підпунктом 4.12 пункту 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін'юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (далі - Порядок). При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства,якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти ( п.п 4.14 п. 4 Порядку). Відповідно до п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку). Відповідачем в позовній заяві зазначена Великоєрчиківська сільська рада Сквирського району Київської області з урахуванням відсутності інших спадкоємців, які могли б подати на цей час заяву нотаріусу про прийняття спадщини та прийняти її. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Третя особа не подавав до суду будь-яких заперечень проти позовних вимог позивача. Відповідач Великоєрчиківська сільська рада Сквирського району Київської області до проведення попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved