Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого покликається на те, що згідно виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області з відповідача стягувалися аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 14.08.2006 року і до його повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 04.09.2019 року у ВП № 4537143, який складено державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Чигер М.І. станом на 07.03.2015 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 20 839 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №4537143 від 04.09.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 300грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2006р. і до його повноліття закінчено. Однак, на момент закінчення виконавчого провадження відповідач заборгував аліменти у розмірі 20839грн., ухиляється від їх сплати, не дивлячись на те, що біля 20-ти років працює в Іспанії. У жовтні 2012 року боржником сплачено 10 000 грн., якими фактично покрито борг по сплаті аліментів з серпня 2006 року по травень 2009 року тому розрахунок заборгованості проводиться з червня 2009 року Загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 553346 грн. Однвк враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, вважає, що пеню необхідно стягнути в межах наявної заборгованості по аліментам та заборгованість по аліментах у розмірі 20839грн., оскільки примусове виконання по виконавчому листу про стягнення аліментів закрито 04.09.2019 року. Наявність такої значної суми заборгованості у відповідача [PERSON] із сплати аліментів у користь позивача свідчить про ряд протиправних дій (бездіяльності) відповідача, внаслідок чого грубо порушуються не тільки її законні права та інтереси, а й законні права та інтереси їхнього спільного із відповідачем сина [PERSON] , на утримання та забезпечення якого ці аліменти присуджені до стягнення судом. Саме ці наведені вище обставини змушують її звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час проведення судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином через сайт «Судова влада України», причини неявки суду невідомі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Поряд з цим, ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Беручи до уваги клопотання позивача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України «Право на захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України «Захист цивільних прав та інтересів судом», а згідно частини 2 цієї ж статті визначено способи захисту цих цивільних прав та інтересів. При цьому, статтею 20 Цивільного кодексу України «Здійснення права на захист» визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд; нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Частиною 10 статті 7 Сімейного кодексу України «Загальні засади регулювання сімейних відносин» встановлено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України «Призначення Цивільного процесуального кодексу України» Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Статтею 2 ЦПК України «Завдання та основні засади цивільного судочинства» встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України «Право на звернення до суду за захистом» кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України «Способи захисту, які застосовуються судом» передбачено, що 1. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином виходячи із наведених вище положень, позивач правомірно звернулася з даним позовом в суд. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками: [PERSON] [INFO] . Згідно виконавчого листа №2-2435 від 14.08.2006 року виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області з [PERSON] стягувалися аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 14.08.2006 року і до досягнення сином повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 04.09.2019 року у ВП № 4537143, який складено державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Чигер М.І. станом на 07.03.2015 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 20 839 грн Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень абзацу 1 частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України «Відповідальність за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину» передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved