Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернулася до Білокуракинського районного суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому посилалася на те, що розташований за адресою: [ADDRESS], належить їй на підставі наступних документів: -? частка на підставі договору дарування житлового будинку від 13.05.2004 року, посвідченого 13.05.2015 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Малойван В.І., зареєстрованому в реєстрі за № 4156; -? частка на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.12.2012 року, посвідченого 27.12.2012.року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Завадським Ю.А., зареєстрованому в реєстрі за № 1774. В даному житловому будинку з 18.01.2006 року зареєстрований колишній чоловік позивачки - [PERSON], шлюб з яким було розірвано 26.12.2012 року. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач в зазначеному вище будинку не проживає. Позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позивач у судовому засіданні не була присутня, надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, справу розглядати без її участі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Тому суд зі згоди представника позивача та позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 30.05.2004 року, дарувальник, а саме: [PERSON] передала безоплатно [PERSON], обдарованій, житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами. Житловий будинок має розмір жилої площі 29.6 кв.м., загальна площа - 40.3 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2012 року [PERSON], продавець, передав у власність [PERSON], покупця, ? частку житлового будинку, з відповідною часткою господарський та побутових будівель і споруд. Покупець, [PERSON] прийняла цю частку житлового будинку і сплатила за нього обговорену цим договором грошову суму, а саме: 58645,00 (п'ятдесят вісім тисяч шістсот сорок п'ять грн.) Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з вищезазначеного, з урахуванням встановлених судом обставин, на які позивач та його представник посилались як на підставу своїх вимог, що підтверджуються наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved