Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2001 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2018 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2020 ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 10.02.2020 та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який скеровано для примусового виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Позивач зазначає, що відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує аліменти у зв`язку з чим виникла заборгованість. Посилаюсь на наведене та обґрунтовуючи свої вимоги ст.196 СК України, позивач просить суд, стягнути в відповідача в її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за період з 01.03.2020 по 11.05.2021 в сумі 9640,07 грн. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач позовних вимог не визнав. Суду пояснив, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася внаслідок незадовільного стану здоров`я та відсутністю доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із матеріалів справи випливає, що сторони є батьками [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2020 ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 10.02.2020 та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. З розрахунку № 62858220 вбачається заборгованість зі сплати аліментів, наявна у [PERSON] перед [PERSON] , у сумі 9640,07 грн. (з урахуванням отриманих аліментів від відповідача у сумі 2999,93). Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Судом встановлено, що за період з 01.03.2020 по 11.05.2021, відповідач сплачував аліменти не в повній мірі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Згідно розрахунку державного виконавця ДВ ДВС у м. Луцьку Західного МУ МЮ (м. Львів) Павлович В.В. заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 62858220, [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів, станом на березень 2021 року складає 11440,00 грн. Позивачем надано суду розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасне виконання [PERSON] зобов`язання за період з березня 2020 по 11 травня 2021, на загальну суму 28475,35 грн. Суд звертає увагу, що порядок розрахунку пені не відповідає методиці такого розрахунку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, однак, кінцева сума заборгованості, з урахуванням періоду прострочення платежів за кожен місяць зокрема, є вірною. З врахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України, та виходячи з позовних вимог [PERSON] , яка просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 9640,07 грн., враховуючи вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved