Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду 24.10.2014 року із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі та в його обґрунтування зазначила, що з 22.12.2009 року по 08.09.2014 року вона працювала в ТОВ «МІК». З лютого 2014 року їй не виплачується заробітна плата, заборгованість по якій складає 3281,89 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити. Представник відповідача Руденко А.П., в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вислухавши сторони, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що 22.12.2009 року [PERSON] згідно наказу № 433к від 22.12.2009 року була прийнята на роботу до Товарства з обмеженою відповідальністю «МІК» на посаду учень кондитера, з 01.11.2010 року переведена кондитером згідно наказу 312/1к від 01.11.2010 року. 08.09.2014 року відповідно до наказу № 114 -к від 08.09.2014 року звільнена за власним бажанням (а.с. 4). Розмір невиплаченої заробітної плати при звільненні, що належить [PERSON] до виплати, згідно довідки про заборгованість ТОВ «МІК» складає 3281,89 грн., а саме: лютий 2014 року - 32.08 грн., березень 2014 року - 116.55 грн., квітень 2014 року - 365,74 грн., травень 2014 року - 1015,44 грн., червень 2014 року - 256,71 грн., за липень 2014 року - 385,07 грн. (а.с.2). За серпень та вересень 2014 року відповідно до вказаної довідки ТОВ «МІК» розмір заборгованості не зазначений, але загальна сума та факт наявності заборгованості по заробітній платі сторонами не оспорюється, про що вказували сторони в ході судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату її праці, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 3281,89 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач була звільнена від сплати судового збору. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved