Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала таким. 14.03.2007 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у Віллілі РАЦС Липовецького РУЮ Вінницької області, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Підставою для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу позивач вказує у позові на те, що під час сумісного проживання у шлюбі між ними із відповідачем постійно виникали непорозуміння при вирішенні будь-яких питань життя, які переходили у сварки та скандали. Наведене негативно впливало на їх стосунки, а також на психологічне здоров'я їх дитини, що послугувало підставою для припинення сумісного проживання. Вже понад рік вони не проживають як подружжя, не підтримують шлюбних стосунків, не виховують дитину разом. Відповідач живе своїм життям поза сім'єю. Ураховуючи наведене позивач вказує, що збереження такого шлюбу суперечить її інтересам та їх доньки, а неодноразові спроби налагодити стосунки із відповідачем позитивних результатів не давали, тому просила суд припинити їх шлюб шляхом його розірвання та вирішити питання про судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про день та час розгляду справи по суті був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив. Прийнявши до уваги те, що позивач скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.169 ЦПК України, а тому проводить розгляд справи за відсутності сторін на підставі зібраних у справі доказів, при заочному розгляді справи зі згоди позивача, не здійснюючи фіксуваня процесу технічними засобами, що відповідає правилам ст.197, 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.03.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом з'ясовано, що спільне подружнє життя у сторін не склалось, оскільки вони не знайшли порозуміння. Наміру зберігати шлюб жодна із сторін не висловила. Вже понад рік вони не проживають як подружжя, не підтримують шлюбних стосунків, не виховують дитину разом. Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим, тому суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем відсутні близькі стосунки, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved