Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про\~стягнення коштів,вказавши, що 16.05.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. Загальна ціна договорів купівлі-продажу склала 22\~000 дол. США. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язався здійснити оплату за договорами таким чином: 2\~000 дол. США одночасно з укладенням договору і до 15.08.2019 року 20\~000 дол. США. Однак, [PERSON] сплатив позивачу лише 2\~200 дол. США. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернулась до суду. Просить стягнути з [PERSON] суму боргу, яка становить 19 800 дол. США, 3% річних за період з 16.08.2019 року по 10.07.2020 року в розмірі 537,04 дол. США та 15\~067,99 грн. інфляційних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2019\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. Загальна ціна договорів купівлі-продажу склала 22\~000 дол. США. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язався здійснити оплату за договорами таким чином: 2\~000 дол. США одночасно з укладенням договору і до 15.08.2019 року 20\~000 дол. США. Копії договорів додаються. Однак, [PERSON] сплатив позивачу лише 2\~200 дол. США. Таким чином, позивач повністю виконала взяті на себе зобов`язання, оскільки відповідач зареєстрував набуте майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:23:00:0143, за собою на праві власності. Дані обставини підтверджуються відповідними доказами, що наявні в матеріалах справи. Позивач звернулась до відповідача з вимогою повернення коштів, однак своїх зобов`язань щодо повернення решти суми за договором, відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦПК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 655 ЦК України, За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема купівлі-продажу, не суперечить чинному законодавству. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо виконання умов договору не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню 19 800 дол. США заборгованості за договором, 3% річних за період з 16.08.2019 року по 10.07.2020 року в розмірі 537,04 дол. США та 15\~067,99 грн. інфляційних, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 5\~628,16 грн. судового збору.

Outcome: approved