Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 13 липня 1999 року її батько [PERSON] придбав житловий будинок №19 по вул. Салютна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Раніше зазначений будинок належав відповідачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом П»ятої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 02 липня 1999 року та зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №11-54-1793. Зазначене домоволодіння складається з житлового будинку («А-1»), загальною площею 58,5 м2, в тому числі житловою 29,7 м2, а також надвірних будівель: літня кухня («Б»), вбиральня («В»), забори (№1-2), водоколонка («І»), замощення («ІІ»). На час укладання цього договору купівлі-продажу інвентаризаційна оцінка вказаного об»єкту нерухомості складала 16\~650,00 гривень. Даний договір купівлі-продажу був укладений між її батьком та відповідачем в письмовій формі та зареєстровано Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 13 липня 1999 року за реєстраційним номером 29411, та будинок був переданий у фактичне володіння батька, а відповідач прийняла від нього обумовлену ними грошову суму у розмірі 4\~000,00 гривень. Право власності на особисте майно на підставі зазначеного договору купівлі-продажу її батьком було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №1 дополн., сторін №39, запис №1793. 12 травня 2016 року її батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі і будинок №19 по вул. Салютна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тому вона бажаючи прийняти спадкове майно звернулась до приватного нотаріуса, який постановою від 31 січня 2017 року їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлювальний документ на будинок був зареєстрований на біржі, не посвідчений нотаріально. У звязку із чим вона звернулась до відповідача з проханням оформити укладену угоду купівлі продажу нотаріально, однак отримала відмову, оскільки зі свого боку всі обовязки умови останнього вона виконала. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості житлового будинку №19 по вул. Салютна в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, який було укладено між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 13 липня 1999 року за реєстраційним номером 29411. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Криворізької філії Товарної біржі «Українська» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, свої заперечень суду не надав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2001 року мешкала по сусідству з померлим [PERSON], який проживав по вул. Салютна,19 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Їй відомо, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] Вона щодня проходила біля їх будинку та підтвердила, що останні мешкали там. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка є її племінницею. [PERSON] мешкав у будинку №19 по вул. Салютна в м. Кривому Розі та вона часто була у нього в гостях. Вислухав пояснення позивача, покази свідків, дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Як вбачається із свідоцтва про народження, виданого 14 червня 1978 року Дзержинським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу 30 червня 1978 року народилась позивач [PERSON], батьком якої є [PERSON] (а.с.8). 12 травня 2016 року [PERSON] помер (а.с.16). Постановою від 31 січня 2017 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12 травня 2016 року батька [PERSON], оскільки правовстановлювальний документ на житловий будинок №19 по вул. Салютна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області був зареєстрований на біржі, не посвідчений нотаріально (а.с.14). [PERSON] копії договору купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 1999 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] остання продала [PERSON] будинок №19 по вул. Салютна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Вказана угода зареєстрована Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 13 липня 1999 року за реєстраційним номером 29411 (а.с.9). [PERSON] з реєстраційним посвідченням КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», виданого 19 липня 1999 року посвідчено, що житловий будинок №19 по вул. Салютна в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі угоди купівлі-продажу Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 13 липня 1999 року за реєстраційним номером 29411, і записаний в реєстровій книзі 1 доповн., сторінка №39 запис №1793 (а.с.13). Як вбачається із довідки голови вуличного комітету №14 від 01 грудня 2017 року [PERSON] мешкав за адресою: вул. Салютна,19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область з липня 1999 року по 12 травня 2016 рік (а.с.45). Відповідно до договорів про надання споживчих послуг газопостачання та електричної енергії за адресою: вул. Салютна 19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область останні були укладені з [PERSON] (а. с. 50-52, 54-55). Правовідносини, що склалися між сторонами договору купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 1999 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 13 липня 1999 року, мали місце до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2004 року, тому відповідно до п. 4 Прикінцевих положень до них підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. [PERSON] ч.2\~ст.47 ЦК України\~(1963р.), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом установлено, що 13 липня 1999 року відповідач [PERSON] уклала з [PERSON], який помер 12 травня 2016 року, договір б/н купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований в Криворізькій філії Товарної біржі «Українська», зареєстрований КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 19 липня 1999 року під №1793 в реєстровій книзі 1 доповн., сторінка №39, за умовами якого [PERSON] продала, а [PERSON], який помер 12 травня 2016 року, придбав будинок №19 по вул. Салютна в місті Кривому Розі, розташований на земельній ділянці, підлягаючій приватизації, на якій знаходяться: А-1 -житловий будинок, загальною площею 58,5 м2, житловою площею 29,7 м2, Б - літня кухня, В - вбиральня, №1-2 - забори, І - водоколонка, ІІ - замощення. [PERSON] п.1, п.3 зазначеного договору, будинок №19 по вул. Салютна в місті Кривому Розі продано за 4000,00 грн., які продавець одержала від покупця до підписання угоди. Судом не встановлено факту існування між сторонами за цим договором будь-яких спорів щодо цього договору або відчуженого за цим договором будинку. Наведені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що сторони за згаданим біржовим договором купівлі-продажу нерухомого майна досягли згоди щодо усіх його істотних умов та повністю його виконали. У статті 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначено, що угоди, які зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином договір б/н купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 1999 року було укладено відповідно до вимог ст.153 ЦК УРСР, якою передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до норм діючого законодавства на час укладання договору, останній не потребував обов'язкового нотаріального посвідчення, та вважається укладеним з моменту його реєстрації на біржі та подальшої реєстрації у БТІ. Водночас суд враховує, що на теперішній час нотаріальне посвідчення вищезазначеного договору неможливо, оскільки [PERSON] помер 12 травня 2016 року. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45487363 від 20.10.2016 року, приватним нотаріусом [PERSON] 20.10.2016 року заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 59677121, до майна [PERSON], який помер 12 травня 2016 року. У відповідності до\~ст.1261 ЦК України\~спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], який помер 12 травня 2016 року, є його донька [PERSON]. Але отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], а саме будинок №19 по вул. Салютна в місті Кривому Розі, є неможливим через те, що\~\~договір б/н купівлі-продажу нерухомості від 13 липня 1999 року не був оформлений нотаріально. З огляду на наведене, враховуючи, що договір купівлі-продажу був вчинений, а сторони за договором усі свої обов`язки виконали, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved