Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 23.07.2016 року. Шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного тану реєстраційної служби Великолепетиського районного управління юстиції у Херсонській області, про що 23.07.2016 року складено відповідний актовий запис № 20. Вона своє прізвище після укладення шлюбу змінила на прізвище чоловіка. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення вона не згодна і тому вважає за необхідне розірвати шлюб. На підставі ч. 2 ст. 104, ст. ст. 105, 110, 112 СК України просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 23.07.2016 року Великолепетиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 20; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке у неї було до укладення шлюбу « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Великолепетиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 23.07.2016 року, між [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2016 року зареєстровано шлюб, (прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] »), про що складено відповідний актовий запис № 20. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з липня 2016 року. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.01.2017 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причин різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору позивачем не ставиться, суд дотримуючись принципу диспозитивного цивільного процесу, не може вийти за межі позовних вимог та вирішити це питання на власний розсуд. На підставі п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved