Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.09.1993 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач останній рік зловживає алкогольними напоями, скандалить, ображає її нецензурними словами, виганяє її з дому, тому вона змушена ночувати у чужих людей. Відповідач випивав і раніше, але заради дітей вона йому таку поведінку вибачала. З кожним роком поведінка відповідача, яку він змінити не бажає, ставала все нестерпнішою, тому їхнє спільне проживання стало неможливим. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.09.2018 року справу призначено до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 12 жовтня 2018 року у приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду надіслала заяву, в якій позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку (а.с. 33), а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про шлюб, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1993 року (а.с.43). У шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сімейне життя у сторін не склалося, відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки та скандали,змінити поведінку на бажає. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (квитанція № 32.49.1/14935093 від 16.05.2018 року, а.с. 1). На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved