Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона проживала з бабусею [PERSON], яка померла [INFO] року, з березня 1998 року по день смерті в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], зі слів позивача, вона безперервно користується вищевказаним нерухомим майном понад 10 років, а тому звертається до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, а також просить суд взяти до уваги той факт, що вона змінила свої прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, власником житлового будинку загальною площею 52,5 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на житловий будиноек, реєстраційний номер 1053/3, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.02.1991 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №18484725 від 14.04.2008 року. Як вбачається з довідки №3-33 відділу реєстрації актів громадянського стану Васильківського районного управління юстиції Київської області від 08 серпня 2002 року, [PERSON] померла [INFO] року. З довідки №2081 від 12 грудня 2014 року наданої виконавчим комітетом Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області, вбачається, що [PERSON] з літа 1998 року по теперішній час проживає в [ADDRESS], в будинку [PERSON], яка померла [INFO] року. в період проживання [PERSON] проводила ремонт будинку, обробляла земельну ділянку, сплачувала за використану електроенергію Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачем доведено факт добросовісного заволодіння, відкритості, безперервності та тривалості володіння спірним нерухомим майном, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved