Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що 25.01.1997 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилося четверо дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, останнім часом не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, що призвело до остаточного погіршення відносин, припинення шлюбних стосунків та розпаду сім'ї. На даний час сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. На примирення позивач не згодна. Також, позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей по 500 грн. на кожну дитину, оскільки відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, на утримання і виховання дітей коштів не вистачає, а відповідач є їх батьком, а тому зобов'язаний сплачувати аліменти. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, на розірвання шлюбу погодився, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів по 100 грн. щомісяця на кожну дитину, так як слачувати аліменти в сумі 500 грн. на дитину він не має можливості, у зв'язку з тим, що хворіє, доходів як ФОП не отримує, оскільки згідно поданої заяви підприємницька діяльність припинена, на обліку в Коростишівському РЦЗ не перебуває. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані докази на умовах змагальності, в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 25.01.1997 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім'я повністю розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи інтереси малолітніх дітей їх слід залишити на вихованні матері. Суд не бере до уваги пояснення відповідача, що він витрачає значні кошти на своє лікування, так як не надав суду належних доказів щодо вказаних витрат, зокрема не указана їх сума, відповідач інвалідом не являється, є батьком дітей, матеріальну допомогу на їх утримання добровільно не надає, хоча є працездатним, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved