Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача 2\~277, 00 грн. матеріальної шкоди, 60\~000, 00 грн. спричиненої моральної шкоди, а також сплачений судовий збір у сумі 1\~280, 00 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 03.02.2017 року вона звернулась до медичної лабораторії ТОВ «Сінево Схід», розташованій за адресою: м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 161 для здачі низки аналізів, а саме пакет 8.2 (TORCH IgM) та пакет 5.1 (TORCH IgG), вартість яких складала 830,00 грн. та яку вона сплатила за квитанцією. 04.02.2017 року на її електронну пошту надійшли результати аналізів, відповідно яким в неї встановлено наявність гострої фази токсоплазмозу та цитомегаловірусу. Враховуючи те, що позивач перебувала на 5 місяці вагітності, а виявлені хвороби є вкрай небезпечними для дитини та можуть бути підставами для переривання вагітності; а загальний стан її здоровя був досить добрий, результати аналізів, зроблених відповідачем, викликали в неї сумнів та вона звернулась до лабораторії молекулярної діагностики «Вірола» для проведення повторного лабораторного дослідження на наявність в крові вірусу токсоплазмозу та цитомегаловірусу. 08.02.2017 року нею були отримані результати другого лабораторного дослідження, відповідно яким в неї відсутній вірус токсоплазмозу та цитомегаловірус в гострій фазі. Після отримання цього дослідження, за рекомендацією лікаря, вона зробила третій аналіз в лабораторії імунореабілітології ІМІ ім.. Мечникова НАМНУ. 11.02.2017 року вона отримала результати третього дослідження, відповідно до яких в неї також відсутній вірус токсоплазмозу взагалі та цитомегаловірус в гострій фазі. Таким чином, вона вважає, що відповідачем було неналежно надано послугу по проведенню лабораторних досліджень, що призвело до невірних результатів. В результаті чото їй нанесено шкоду у вигляді непередбачених витрат на повторні аналізи. У випадку призначення лікування за отриманими помилковими результатами аналізів, проведених відповідачем, життя її та дитини було б небезпеці та таке лікування могло привести до невиправлених наслідків. Таку небезпека уникнуто завдяки обачливості самої позивачки, проте, внаслідок недобросовісної поведінки виконавця замовлення, відповідача, позивач понесла матеріальну шкоду, яка складається вартості лабораторного дослідження неналежної якості, проведеного відповідачем, на суму 830, 00 грн.; проведення лабораторного дослідження у лабораторії молекулярної діагностики «Вірола» у сумі 267, 00 грн. та проведення лабораторного дослідження у лабораторії імунореабілітології ІМІ ім.. Мечнікова НАМНУ у сумі 1180, 00 грн. Оскільки ці витрати стали наслідком неналежної якості послуги, наданої відповідачем по здійсненню лабораторного дослідження, ці витрати вона просить стягнути з відповідача. Крім того, внаслідок зазначених дій відповідача їй була нанесена й моральна шкода, яка полягає у тому, що з моменту отримання позитивних результатів аналізу на гостру фазу токсоплазмозу та цитомегаловірусу, перебуваючи на 5 місяці вагітності, був порушений її звичайний ритм життя, вона нервувалася, хвилювалася, що шкодило їх та ненародженій дитині Що виразилося в сильних душевних переживаннях за здоровє своєї дитини. Моральні страждання вона оцінює у 60\~000, 00 грн. та просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання заявився. Позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно позивач 03.02.2017 року здала аналізи в лабораторії відповідача а саме пакет 8.2 (TORCH IgM) та пакет 5.1 (TORCH IgG). Дослідження в їх лабораторії проводиться на високотехнологічному обладнанні, яке регулярно проходить перевірки та має всі необхідні свідоцтва про повірку. Крім того, лабораторне дослідження проводиться в дублях, що виключає можливість помилки. Наступного дня на електронну пошту позивача були надіслані результату лабораторних досліджень. Проте, твердження позивача щодо встановлення проведеним ними лабораторним дослідженням наявності в неї гострої фази токсоплазмозу та цитомегаловірусу є помилковими, оскільки результати аналізів лабораторіє не є діагнозом,а є лиш е одним із фактів для його встановлення, що прямо зазначено на бланку ТОВ «Сінево Схід». Крім того, при встановленні антитіл IgM та IgG в період вагітності хибно позитивні реакції є розповсюдженими з огляду на зміни в організмі жінки, про що сказано в ч. 2 Клінічного Протоколу з акушерської допомоги «Перинатальні інфекції», затвердженого Наказом МОЗ України № 906 від 27.12.2006 р.. Таким чином, в ході спірного аналізу реакція дійсно була позитивною, а не помилковою, через вагітність та інші фактори встановлювати такий діагноз необхідно на підставі повторних аналізів та інших факторів. Таким чином, їх дії не мають жодного причинного звязку з нанесенням позивачці матеріальної та моральної шкоди, тож в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справи докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 2017 року позивач [PERSON], звернулась до медичної лабораторії ТОВ «Сінево Схід» відділення діагностичного центру, що розташоване за адресою м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 161 для здачі аналізів та замовила пакет 8.2 (TORCH IgM) та пакет 5.1 (TORCH IgG). Відповідно замовленню № [NUMBER] від 03.02.2017р. та чеку за взяття крові та проведення зазначених лабораторних досліджень позивач сплатила 830, 00 грн. 04 лютого 2017 року позивач отримала результати досліджень за замовленням № [NUMBER] від 03.02.2017р., відповідно яким показники Toxoplasma gondii, антитіла IgM та цитомегаловірус (СMV), антитіла IgM показали позитивний результат. Відповідно лабораторного дослідження № 30С лабораторії діагностики «Вірола» (м. Харків, вул.. Амосова, 58) від 06 лютого 2017 року у позивача [PERSON] показники Toxoplasma gondii, антитіла IgM та IgG та цитомегаловірус (СMV), антитіла IgM показали негативний результат. Відповідно скринінг-тесту від 09 лютого 2017 року, проведеного лабораторією імунореабілітології ІМІ ім.. Мечнікова НАМНУ (м. Харків, вул.. Пушкінська, 14) у [PERSON] результати аналізу на Toxoplasma gondii IgG негативні; відповідно аналізу крові від 09.02.2017 року на антитіла до збудників інфекцій також негативні показаники на цитомегаловірус IgM та Toxoplasma gondii IgM. Суд зазначає, що у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України. Так, позивач стверджує, що здійснені відповідачем лабораторні дослідження проведені їй є помилковими, недостовірними, оскільки показували наявність в неї гострої фази токсоплазмозу та цитомегаловірусу, тоді як ці захворювання в неї відсутні, що пізніше було підтверджено дослідженнями інших лабораторій. У відповідності до ст.ст.1, 33 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров'я» медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами. Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров'я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах. За ст. 34 Закону пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров'я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров'я. Медичний працівник зобов'язаний надати пацієнтові в доступній формі інформацію про стан його здоров'я, мету проведення запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, у тому числі наявність ризику для життя і здоров'я. Згідно наданих лабораторних досліджень № [NUMBER] від 3.02.2017 року, проведених відповідачем, в їх результатах зазначено, що вони не є достатньою підставою для постановки діагнозу. Інтерпретація результатів та постановка діагнозу виконується тільки лікарем. Тобто встановлення наявності або відсутності у особи хвороби чинним законодавством покладено на професійно підготовлених медичних працівників. Доказів того, що за результатами лабораторних досліджень професійно підготовленим медичним працівником встановлено, що позивач є хворою на гостру фазу токсоплазмозу та/або цитомегаловірусу, тощо, позивачем [PERSON] не надано. Тож доводи позову про наявність будь-якого захворювання за результатами проведених відповідачем досліджень, та, відповідно, будь-яких дій з цих міркувань є безпідставними та не можуть бути прийняті судом. Крім того, відповідно ч. ІІ (п.2 п.п.2) Клінічного Протоколу з акушерської допомоги «Перинатальні інфекції», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України № 906 від 27 грудня 2006 року (Інтерпретація результатів серологічних досліджень) при визначенні IgM та IgG антитіл під час вагітності часто з різних причин спостерігаються хибнопозитивні реакції. Тому в таких випадках лиш е динаміка та звідність титрів IgG антитіл у сироватці крові, узятих з інтервалом 10-14 днів (парні сироватки), з наростанням титрів у 4 і більш разів, буде підтверджувати наявність інфекції. Таким чином, вбачається, що хибно позитивні результати при визначенні антитіл IgM та IgG під час вагітності є явищем досить розповсюдженим. В свою чергу, позивачем доказів недостовірності проведених відповідачем лабораторних досліджень суду не надано, такі твердження є лишеприпущенням позивача. Ті обставини, що показники Toxoplasma gondii, антитіла IgM та цитомегаловірус (СMV), антитіла IgM за результатами дослідження, проведеного відповідачем 03.02.2017 року, дали позитивний результат не свідчить про недостовірність цих досліджень, оскільки для встановлення достовірності або недостовірності лабораторних досліджень потрібні спеціальні знання в галузі медицини. Також суд не може прийняти як належний доказ недостовірності спірних медичних досліджень, проведених відповідачем, дослідження та негативні результати щодо вказаних показників інших лабораторій лабораторії молекулярної діагностики «Вірола» та лабораторії імунореабілітології ІМІ ім.. Мечникова НАМНУ, оскільки самі по собі не виключають хибно позитивний результат при проведенні дослідження 03.02.2017 року та, відповідно, не можуть свідчити про помилку у аналізах (дослідженнях), проведених відповідачем. Крім того, відповідачем надані суду свідоцтва про повірку засобів вимірювальної техніки (лабораторного обладнання), на якій проводяться дослідження. Будь-яких доказів, які б могли свідчити про будь-яку невідповідність обладнання чинному законодавству або інших доказів, які б свідчили про помилковість спірного лабораторного дослідження, проведеного відповідачем, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.. 1166, 1209 ЦПК України та ст.. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана життю, здоровю або майну споживача дефектною або продукцією неналежної якості підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за кожним потерпілим споживачем незалежно від того, чи перебував він у договірних відносинах з виробником (виконавцем, продавцем). При цьому на такого споживача покладається обовязок довести: 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового звязку між такими шкодою та дефектом. Відповідальність перед споживачем за таку шкоду несе сторона, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобовязаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Відтак, судом не встановлено наявність дефекту у наданій відповідачем послузі, а також приховування інформацію про надану послугу з огляду на вищевикладені факти. Відповідно, суд не вбачає наявності спричиненої матеріальної шкоди у діях позивача щодо оплати проведення аналогічних повторних медичних аналізів в інших лабораторіях, оскільки факт помилковості проведення відповідачем аналізів не доведений та жодних діагнозів на підставі лабораторного дослідження № [NUMBER] позивачу не поставлено. Клопотань щодо призначення судових експертиз на підтвердження доводів позовної заяви з приводу помилковості аналізів не заявлялося. Отже, спірні висновки аналізу № [NUMBER] від 03.02.2017 року суд відносить до хибно позитивних та приходить до висновку про недоведеність позовних вимог щодо надання відповідачем неякісної медичної послуги та, відповідно, про відшкодування матеріальної шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, при цьому моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач вказує, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала, у зв'язку із тим, що відповідно до медичного лабораторного дослідження, проведеного відповідачем, вона є хворою на токсоплазмоз та цитомегаловірус. Оскільки вона перебувала на 5 місяці вагітності та розуміла, що наявність вказаних хвороб можуть негативно вплинути на стан здоровя дитини, вона нервувалась, хвилювалась , що завдало їй душевних страждань. Згідно роз'яснень, які містяться в п.5 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Між тим, судом не встановлено вини відповідача у душевних стражданнях позивача та порушення її прав з боку відповідача. Незадоволення результатами (показниками) медичних аналізів, які призвели до душевних переживань, не може бути повязано з діями відповідача по наданню такої послуги, тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Відповідно ст.. 88 ЦПК України відсутні й підстави для відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed