Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем по справі вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах, від яких сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З відповідача по справі за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2012 року були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Однак заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 10.02.2012 року по 10.02.2015 року складає 12650,91 грн. У липні 2014 року відповідач сплатив 500,00 грн., а 15.04.2015 року сплатив заборгованість по аліментам за вересень 2013 року у сумі 785,00 грн. Розмір пені за прострочення по виплаті аліментів станом на 10.02.2015 року ставить 127168,61 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що сплачує заборгованість по аліментам за 2012 рік, яка виникла з доходів приватного підприємця, по можливості, поточної заборгованості не має. За вересень 2013 року він вчасно сплатив аліменти, проте, чек не зберіг, тому вимушений був повторно заплатити цю суму в квітні поточного року. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки, наданої державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON], відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з лютого по серпень 2012 року, з доходів, як приватного підприємця, що становить 12366,69 грн., яку відповідачем частково, а саме 10 липня 2014 року в частині 500 грн., було погашено. А отже заборгованість відповідача складає 11866,69 грн. Крім того, відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів за вересень 2013 року, яку погасив у квітні 2015 року. Крім того, судом встановлено, що у 2012 році відповідач працював в ПАТ «Дніпрообленерго» та відповідно до довідки підприємства від 03.04.2015 року № 952, з його заробітної плати на рахунок сплати аліментів за період з січня по грудень 2012 року було відраховано 13695,74 грн. За період з січня по серпень 2013 року з його заробітної плати на рахунок сплати аліментів було перераховано 11844,00 грн., що також підтверджується довідкою вищевказаного підприємства від 03.04.2015 року № 953. Відповідно до довідки ТОВ «ДТЕК СЕРВІС» за період з січня 2014 року по лютий 2015 року відповідачем сплачені аліменти в розмірі 27649,15 грн. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліментів за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Суд частково погоджується з розрахунком пені, наданої позивачем, яка станом на 10.02.2015 року становить 124470,61 грн., а саме: Період нарахуванняНараховано (грн.)Борг (грн.)РозрахунокПеня (грн.) Лютий 20121766,671766,671766,67*1%*883 дні15599,70 Березень 20121766,671766,671766,67*1%*1065 днів18815,03 Квітень 20121766,671766,671766,67*1%*1035 днів18285,03 Травень 20121766,671766,671766,67*1%*1004 днів17737,36 Червень 20121766,671766,671766,67*1%*974 днів17207,36 Липень 20121766,671766,671766,67*1%*943 дні16659,69 Серпень 20121766,671766,671766,67*1%*912 днів16112,03 Вересень 2013784,22784,22784,22*1%*517 днів4054,41 За змістом ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення в повному обсязі позовних вимог про стягнення пені за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 124470,61 грн., виходячи з того, що даний розмір пені значно перевищує розмір збитків позивача, а також з урахуванням того, що відповідачем заборгованість, яку він має по сплаті аліментів за період лютого-серпня 2012 року, він погашає, при цьому, що з інших доходів за спірний період відповідач аліменти сплачував вчасно, поточні аліментні платежі здійснює без прострочення, таким чином виконує свої обовязки щодо матеріального утримання неповнолітньої дитини. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial