Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 06.08.2019 року, щомісячно і до закінчення нею навчання, але не довше 23 років. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що її мама [PERSON] з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, а на її утримання до повноліття відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку. Після закінчення школи позивач продовжила навчання та на даний час є студентом Київського національного торгівельно-економічного університету культури та самостійних доходів немає. Так, як добровільно допомогу відповідач не надає їй матеріальну допомогу, а позивач потребує матеріальної допомоги, то вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. Ухвалою судді від 03.09.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов визнав та просить розглядати справу без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази до справи, дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, позивач, [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] та на даний час досягла повноліття. Згідно з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.09.2019 року з відповідача стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 30.10.2010 року. Відповідно до довідки № 34/635 від 18.06.2019 року [PERSON] навчається в Київському національному торгівельно-економічного університеті на 1 курсі денної форми навчання, навчання за планом закінчує в червні 2022 року. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі, що позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно і вона потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання доньки не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, починаючи з 06.08.2019 року, оскільки аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років, а позов підлягає в задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку позивача, щомісячно з 09.01.2019 року. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби доньки, яка продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача з огляду на його працездатний вік та необхідність мінімального забезпечення дитини продуктами харчування і одягом, оплату навчання, а також суд враховує, що відповідач позов визнав. Отже, суд виходить з того, що повнолітня дитина відповідача продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги та не має самостійного джерела доходу, а відповідач в змозі її надавати. Розмір аліментів запропонований позивачем відповідає інтересам відповідача та повнолітньої дитини. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню повнолітній дітей, що продовжують навчання покладено на обох батьків (у т.ч. і на позивача), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ч. 1 ст. 192 СК України). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved