Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона зареєстрована і проживає у однокімнатній квартирі за адресою: вул.Д.Галицького, 41/4, м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області. Разом із нею даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, але вже сімнадцять років не проживає, відповідач [PERSON], її рідна сестра. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: вул.Д.Галицького, 41/4, м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку. Позивач та третя особа в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не зявилася та не повідомила про причини своєї неявки, не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, не подала відзивів на позовну заяву. Враховуючи положення\~ст.280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне. Що стосується вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід зазначити наступне: за змістом ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що в однокімнатній квартирі, яка розташована за адресою: вул.Д.Галицького, 41/4, м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, загальною площею 35,06 кв.м, зареєстровано троє осіб: позивачка, її син третя особа [PERSON] та сестра позивачки (відповідачка) [PERSON] Згідно довідки КП «Моє місто» від 06.09.2018р. квартиру сімя [PERSON] одержала на основі ордера виданого Судововишнянською міською радою 1961 році на імя [PERSON], тобто батькові позивачки, що спорідненість яких підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки. Після смерті батька [PERSON], який помер 05.06.1996р., позивачка стала основним наймачем квартири, яка проживає в даній квартирі з дати народження. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.07.2017р., складеного депутатом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, вбачається, що у однокімнатній квартирі, що знаходиться за адресою: вул.Д.Галицького, 41/4, м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, не проживає зареєстрована [PERSON] більше пяти років, а також речей там своїх не зберігає та не приймає участі в утриманні такої. Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже більше 5 років не користується спірним житлом без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким їй ніхто і ніколи не чинив. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до чинного житлового законодавства (ст. 71 Житлового кодексу України) при відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї, в тому числі колишніх, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст.71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач протягом тривалого часу без поважних причин, тобто понад визначений\~ст.71 ЖК України шестимісячний\~термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщенням, не проживає у вказаному житловому будинку, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, будь-яких договорів щодо користування житловим будинком у позивача не існує, як і не встановлено проявів інтересу відповідача до вказаного житла понад рік. А тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює позивачу певні незручності як основному наймачу, вона змушена нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися таким. Отже, вимога позивача у частині визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщення підлягає задоволенню. Що стосується вимоги в частині зняття осіб з реєстрації за місцем проживання, слід зазначити наступне: порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір. Враховуючи те, що позивачем не доведено, що її права порушено чи будуть порушені у зв'язку з невиконанням даного рішення, тому вимога про зобов'язання зняти з реєстрації заявлена нею передчасно і на даний час відсутні підстави для її задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача слід стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 320грн.

Outcome: partial