Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до суду про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, не цікавиться її життям, розвитком та станом здоров?я, не приймає участі у вихованні дитини, не надає кошти на утримання дитини. Відповідач має постійний заробіток, але його розмір приховує та витрачає на власні потреби. Вона на даний час не працює, отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям. Ухвалою від 30 липня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з копіями доданих до неї документів було двічі направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання. Проте, рекомендовані листи повернулись на адресу суду з відміткою працівника відділу зв?язку «За закінченням встановленого строку зберігання». Ухвалою суду від 13.12.2018 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 18.12.2018 та 28.01.2019. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Окрім того, відповідачу за адресою громадської організації «Спільна варта», де він займає посаду директора та за зареєстрованим місцем проживання, також були направлені судові повістки, які повернулись на адресу суду з відмітками працівників відділу зв?язку «За закінченням встановленого строку зберігання». Відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З 21 грудня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 21.12.2007 за № 4643 зроблено відповідний актовий запис Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім?ї, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 070202, виданим 21.12.2007. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.05.2013 (справа № 373/749/13-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як з'ясовано судом, від спільного проживання сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 03.02.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. З довідки № 190 від 12.04.2018 виконкому Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області вбачається, що позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Позивач знаходиться на обліку в Переяслав-Хмельницькому районному управлінні соціального захисту населення та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям, про що свідчить довідка № 44 від 16.04.2018 Переяслав-Хмельницького районного управління соціального захисту населення, яка охоплює період з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно. Дитина сторін по справі [PERSON], [INFO], на «Д» обліку в Єрковецькій амбулаторії загальної практики сімейної медицини не перебуває, має задовільний стан здоров?я, що підтверджується довідкою від 25.05.2018 Єрковецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Позивач у позовній заяві зазначила, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, не цікавиться її життям, розвитком та станом здоров?я, не приймає участі у вихованні дитини, не надає кошти на утримання дитини. Зазначила, що відповідач ймовірно проходить службу у Національній гвардії України, має постійний заробіток, але його розмір приховує та витрачає на власні потреби. Однак, доказів перебування його на військовій службі в суді не здобуто. Позивач вказує на те, що відповідач має можливість надавати належну матеріальну допомогу дитині, але належним чином батьківських обов?язків не виконує. На утриманні відповідача осіб, які потребують матеріальної допомоги, немає. Їх малолітня дитина майна або будь-яких доходів а також майнових прав не має. Домовленості щодо сплати коштів на утримання сина між ними не досягнуто, а тому вона звернулась до суду про стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку. На підставі цього, вона вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, оскільки він працевлаштований та має постійний заробіток. Відповідач будь-яких заперечень з приводу цього не надав. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, з урахуванням того, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, має постійний заробіток, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved