Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить суд визнати право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 97,6 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., допоміжною площею 53,2 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 01.02.1989 року секретарем виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, внесеного до реєстру за № 19, зареєстрованого в книзі 208 виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 01.02.1989 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [ADDRESS] Проте у Комінтернівському районному БТІ [PERSON] за життя своє право власності на вказаний житловий будинок не зареєстрував, що підтверджується довідкою № 1227 від 07.11.2014 року Комінтернівського районного БТІ Одеської області. [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.04.2013 року). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Зі змісту спадкової справи № 331/2013 заведеної 18.09.2013 року до майна [PERSON] вбачається, що спадщину прийняла [PERSON], що є дружиною померлого. За життя [PERSON] 14.09.2007 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на день смерті, заповів своїй дружині- [PERSON], [INFO] Отже, суд вважає помилковим посилання позивача, що спадщину вона отримує за законом, оскільки за наявності заповіту спадкування здійснюється за заповітом, якщо спадкоємець за заповітом не відмовився від спадщини. 15.12.2014 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючи документи на житовий будинок, і за життя спадкодавця його право на цей будинок не було зареєстровано в установленому законом порядку. В теперішній час спадкоємець до майна [PERSON] позбавлена можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, що за життя належало спадкодавцю. При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням права власності на нерухоме майно, що відчужується визнавався, серед іншого, договір дарування, який нотаріально посвідчувався. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Суд приймає до уваги, що рішенням Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської област від 29 жовтня 2014 року № 183 змінено юридичну адресу житловому будинку по [ADDRESS], і присвоєно нову адресу: [ADDRESS] Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Отже позовні вимоги є обгрунтованими, і підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial