Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що згідно судового наказу винесеного Біловодським районним судом 09 березня 2017 року відповідач був зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 09 лютого 2017 року і до повноліття дитини. У звязку з тим, що в наступний час до Сімейний кодексу України були внесені зміни, згідно яких розмір аліментів на одну дитину ні за яких обставин не може бути нижчим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, та стягувати на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду та позивачеві відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом трьох днів після отримання відзиву подати відповідь на відзив. Відповідач відзивів на позовну заяву до суду не надав, про відкриття провадження та про призначення справи до розгляду був повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до чч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України розмір аліментів визначається судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, з урахуванням обставин, наведених у ч. 1 ст. 182 СК України, при цьому розмір аліментів не може бути меншим ніж це встановлено частиною 2 статті 182 СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто чинним законодавством визначено розмір аліментів, які повинні стягуватись на утримання однієї дитини. З огляду на те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, у суду не виникає сумнівів в обґрунтованості предявлених позивачем вимог, у звязку з чим їх слід задовольнити.

Outcome: approved