Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1962 року. Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS], який побудували в 1968 році. Право власності на житловий будинок було оформлене на ім'я чоловіка [PERSON] Після смерті чоловіка позивач фактично прийняла спадщину оскільки проживала в будинку і продовжує користуватись ним до цього часу. Позивач звернулась в Узинську міську державну нотаріальну контору Київської області по питанню оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, але їй було відмовлено із-за відсутності свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке з роками було втрачено. Позивач дала в газету «Замкова гора» об'яву про втрату свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на ім'я [PERSON], а у видачі дубліката права власності Білоцерківське МБТІ їй відмовило. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, яким просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] та визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Розаліївської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просить справу заслухати у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в суді встановлено, що [INFO] помер [PERSON], з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1962 року, що підтверджується наданими суду свідоцтвами про смерть та одруження ( а.с.6-7). Після смерті чоловіка позивача залишилось спадкове майно, а саме будинок [ADDRESS], який позивач та спадкодавець побудували в 1968 році. Право власності на житловий будинок було оформлене на ім'я спадкодавця [PERSON], що стверджується копією технічного паспорту на будинок з господарськими спорудами та довідкою Розаліївської сільської ради ( а.с. 8-12). Після смерті свого чоловіка позивач фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у будинку, підтримувала його в належному стані, користувалася присадибною ділянкою, вела домашнє господарство, отримала в спадок після смерті чоловіка земельну ділянку і продовжує проживати в цьому будинку. Вищезазначені обставини повністю підтверджені наданими суду довідками сільради, МБТІ, об'явою в газеті про втрату свідоцтва про право власності та постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій ( а.с. 13-18). Відповідно до ст..549 ЦК України ( в редакції 1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, позивач фактично вступила в володіння і керування спадковим майном. У відповідності до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав в тому числі справи, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що зазначений спір пов'язаний із майновими правами - із правом на спадщину, тому він має розглядатися в порядку цивільного провадження. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК, згідно з якими, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року, уразі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п.2.3, 3.3, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому позов слід задовольнити і слід визнати встановленим факт прийняття спадщини позивачем та визнати за позивачем право власності на спадковий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: approved