Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що шлюб було зареєстровано відділом РАЦС Народицького РУЮ Житомирської області 11.11.2008 року, але відносини в сім'ї не склалися, збереження сім'ї вважає неможливим. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.11.2008 року(а.с.5) та копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.03.2009 року (а.с.8), серії [NUMBER] від 02.06.2010 року (а.с.6) та серії [NUMBER] від 03.06.2014 року (а.с.7). Згідно з частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалось, в сім'ї постійно виникали конфлікти, суперечки, подружжя спільно не проживає та не підтримує подружні стосунки з грудня 2015 року, спільного господарства не веде, діти проживають разом з позивачем, отже, подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін та дітей. На підставі зазначеного, суд вважає, що вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, те що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. В порядку статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 551,20 грн. та на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved