Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 08.12.2013 року близько 00:30 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись між двома стадіонами по вул. Прибузькій, що у м. Хмельницькому, шляхом застосування насильства, відкрито викрав належне позивачці майно, а саме: ноутбук АСУС вартістю 3 849,00 грн.; сумку вартістю 389,00 грн.; мобільний телефон марки Самсунг вартістю 528,75 грн.; стереонавушники вартістю 34,00 грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 10,00 грн.; мишу до ноутбука вартістю 90,00 грн., чим спричинив позивачці фізичного болю та матеріальної шкоди на загальну суму 3 891,85 грн. За заявою позивачки, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження за №12013240010007631 від 08.12.2013 року. На стадії досудового розслідування позивачку визнано потерпілою від кримінального правопорушення вчиненого [PERSON] Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від призначення покарання у вигляді позбавлення волі звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки. Працівники правоохоронних органів повернули позивачці вилучені у відповідача речі. Разом з тим, в результаті протиправних дій [PERSON], позивачка зазнала моральної шкоди. Дана шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також в зв'язку з приниженням позивачки честі та гідності. Під час вчинення злочину відповідач завдав позивачці фізичного болю, постійно погрожував фізичною розправою у разі якщо вона не виконуватиму його вимоги. Дані обставини викликали у позивачки сильний страх за її здоров'я та життя, оскільки агресивна поведінка відповідача становила реальну загрозу для життя позивачки та здоров'я. Крім того, позивачка посилається на те, що під час вчинення [PERSON] кримінального правопорушення останній змусив позивачку вступити з ним в статевий зв'язок, чим принизив її честь та гідність, та в даній обстановці, боячись за власне життя та здоров'я, вона не мала змоги чинити опору відповідачу. Однак, на стадії досудового розслідування, на запитання працівників правоохоронних органів з приводу зґвалтування позивачка відповіла, що не має претензій до [PERSON] Проте, позивачка пояснила, що таку відповідь дала, боячись розголосу даних обставин широкому загалу, а сааме, не бажала щоб про зґвалтування дізнались її родичі та друзі, оскільки відчувала сильний сором та приниження, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні подав заперечення на позовну заяву, та просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що 08.12.2013 року близько 00:30 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись між двома стадіонами по вул. Прибузькій, що у м. Хмельницькому, шляхом застосування насильства, відкрито викрав належне позивачці майно, та вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 лютого 2014 року був визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від призначення покарання у вигляді позбавлення волі звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки, що підтверджується поясненнями сторін, та копією вироку наявного в матеріалах справи. Відповідно до статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України. Згідно статті 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що жодних тілесних ушкоджень під час заволодіння майном - [PERSON] не отримувала, оскільки єдиним його умислом, було заволодіти майном [PERSON] та в подальшому його реалізувати з метою отримання фінансової вигоди, що матеріалами кримінальної справи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки 1 000,00 грн. моральної шкоди, оскільки позивачка не надала доказів, які підтверджують викладені в позовній заяві факти.

Outcome: approved