Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до Білозерського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою встановити факт прийняття нею спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 10.12.1993 року та визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Шевченко, буд.72, а саме: житловий будинок літ. «А», площею 48,7 кв.м.; прибудова літ. «а», площею 19,51 кв.м.; огорожа №1 та №2, у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері - [PERSON], яка померла 10 грудня 1993 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10.12.1993 року померла мати позивача [PERSON] та після її смерті залишився вищевказаний будинок. Зазначила, що є спадкоємицею за заповітом, оскільки фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як вела з нею спільне господарство та проживала в одному подвірї, однак звернувшись до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач одержала відмову, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, який належав [PERSON], тому позивач звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, визнати факт прийняття спадщини [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері та визнати право власності на вищевказаний житловий будинок. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що позивачка дійсно вела спільне господарство та фактично проживала разом зі своєю матірю, оскільки будинок в якому [PERSON] проживає знаходиться на одному подвірї з будинком її матері, а також пояснили, що вказаний будинок №72 був побудований спадкодавцем та її чоловіком. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.1993 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ №147034 від 13.03.2003 року, яке видане (повторно) відділом реєстрації актів громадянського стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] належав на підставі запису в погосподарській книзі Білозерської селищної ради Херсонської області житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Шевченка, буд.74, а саме: житловий будинок літ. «А», площею 48,7 кв.м.; прибудова літ. «а», площею 19,51 кв.м.; огорожа №1 та №2. Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори за №1-2473 від 23.11.1993 року [PERSON], заповідала все належне їй на час смерті майно позивачу [PERSON]. Відповідно до матеріалів спадкової справи №359/2017 після смерті [PERSON]Т, позивач 01.08.2017 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок державним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, а саме правовстановлюючого документу на житловий будинок, інші спадкоємці за заповітом відсутні. Оскільки оригінали правовстановлюючого документа на житловий будинок втрачені, позивачка позбавлена можливості прийняти спадщину у встановленому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст.548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи вказані обставини та те, що [PERSON] проживала в одному подвірї разом зі своєю матірю та вела з нею спільне господарство, позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 10.12.1993 року, яка під час життя була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Шевченко, буд.72, а саме: житловий будинок літ. «А», площею 48,7 кв.м.; прибудова літ. «а», площею 19,51 кв.м.; огорожа №1 та №2, й позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та її цивільне право підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року),

Outcome: approved