Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 05 листопада 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 88. Від спільного шлюбу мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Шлюбні відносини із відповідачем не склались і фактично припиненні у зв'язку з різними поглядами на подальше спільне сумісне життя, наміру миритися немає. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву вх. № 4806 від 25 серпня 2016 року в якій просить справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб, не надавати строку на примирення з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву вх. № 4806 від 25 серпня 2016 року в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Оскільки позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає за недоцільне досліджувати докази, які визнані сторонами. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, як такий, що суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають разом, як на це вказує у своїй позовній заяві позивач і не заперечується відповідачем. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про одруження позивача при реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]», не заявила вимоги про зміну прізвища на дошлюбне, навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, а тому суд має підстави залишити їй прізвище «[PERSON]». Спору про майно сторони не мають. Сторони шлюб розривають вперше. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, що шлюб сторін існує лише формально, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась повністю та остаточно, і зберегти її неможливо, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved