Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Жданівської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 26.09.2014 року в м. Козятин Вінницької області померла [PERSON], яка на час відкриття постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 0,8958 га у межах згідно з планом, цільове значення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 2,0282 та у межах згідно з планом, цільове означення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Жданівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за спадкодавцем. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 26.09.2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 295573, виданим виконкомом Качанівської сільської ради Хмільницького району (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якого входить: - земельна ділянка площею 0,8958 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524880600:01:000:0025, яка розташована на території Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, цільове значення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 377071, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на шлю за № 010880600243 (а.с. 16); - земельна ділянка площею 2,0282га у межах згідно з планом, кадастровий номер 0524882700:03:002:0116, яка розташована на території Качанівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, цільове значення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 761890, акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на шлю за № 010882700368 (а.с. 11). 20.05.2002 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, вона заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 40). Позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельні ділянки не припинилося, хоча правовстановлювальні документи були втрачені, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved