Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання її втратившою право на користування житлом будинком №9 по вул. Пушкіна в м. Львів-Винники. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являючись власником житлового будинку №9 по вул. Пушкіна в м. Львів-Винники, позбавлена можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, через відповідача двоюрідну сестру [PERSON], яка будучи зареєстрованою в будинку, жодного дня з моменту реєстрації в будинку не проживає, витрати по його утриманню не несе. Внаслідок того, що вона через відповідача змушена нести надмірні витрати по оплаті комунальних послуг, вважає, що порушуються її права, як власника, а з врахуванням того, що відповідач, як член її сімї, втратила право на користування житлом, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, причин неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому ч.9 ст. 74 ЦПК України порядку через оголошення в пресі, оскільки за зареєстрованим місцем проживання судова кореспонденція поштовим відділенням поверталася на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.01.2012 року (а.с.6), зареєстрованого в державному реєстрі речових прав (а.с.7), позивач [PERSON] являється власником житлового будинку №9 по вул. Пушкіна в м. Львів-Винники. Як вбачається із довідки ЛКП «Господар» від 26.08.2015 року (а.с.12) в будинку за адресою: м. Львів-Винники, вул. Пушкіна, 9, окрім власника зареєстровані члени її сімї, а також з 2004 року відповідач [PERSON], [INFO], як тимчасовий мешканець. Позивач, за первісним позовом, вважаючи порушеним право на користування та розпоряджання своїм майном, просить визнати [PERSON] втратившою право на проживання в будинку, як члена сімї власника житла, що не проживає з моменту реєстрації у будинку. Дійсно, положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому суд враховує, що у відповідності до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В той же час, у відповідності до дослідженої судом довідки з місця проживання (а.с.12), відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO], як тимчасовий мешканець, а відтак суд приходить до висновку, що правовідносини між сторонами повинні регулювати положеннями житлового законодавства, які визначають правила та порядок проживання та реєстрації фізичних осіб, як тимчасових мешканців. Так, відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Аналогічні вимоги містить ст. 818 ЦК України, яка визначає, що наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи (осіб) без стягнення плати за користування житлом (тимчасових мешканців). Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання. З врахуванням того, що позивач, як власник будинку №9 по вул. Пушкіна в м. Львів-Винники, на даний час не дає своєї згоди на проживання та реєстрацію в будинку відповідача, як тимчасового мешканця, а відповідач у встановленому законом строк не виконала вимогу щодо звільнення житла шляхом зняття з реєстрації, згідно долучених актів (а.с.8-11), показів свідка [PERSON], відсутня за місцем реєстрації та проживання, а відтак втратила право на користування житлом, у звязку із чим позовні вимоги слід задоволити. Судові витрати покласти на відповідача. При цьому суд визначає, що оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, з врахуванням положень ст.14 ЦПК України, таке рішення суду є обовязковим для виконання Личаківським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Outcome: approved