Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення бору в сумі 68 тис. грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. стягнення витрат на правову допомогу в сумі 800 грн. та судового збору. У судовому засіданні представник позивача частково змінивши та уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача борг в сумі 69787,13 грн., витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. та повністю відмовився від відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача покликається на те, що в серпні 2004 року позивач передала відповідачу кошти в іноземній валюті в сумі 4250 євро, а відповідач зобов»язувався відчужити їй належну йому на праві часткової власності 1/4 часки кварти по [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою. Проте, [PERSON] не відчужив у користь позивачки належну йому 1/4 частки квартири, а також відмовляється повернути отримані ним кошти в сумі 4250 євро. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав й дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача на підтримку доводів позовної заяви й перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що в серпні 2004 року позивач передала відповідачу кошти в іноземній валюті в сумі 4250 євро, а взамін відповідач зобов»язувався відчужити в її користь належну йому 1/4 часки кварти по [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою (а.с.5). Відповідач - [PERSON] не відчужив у користь позивачки належну йому 1/4 частки квартири, а також відмовляється повернути отримані ним кошти в сумі 4250 євро. Зважаючи на те, що ані договору купівлі-продажу належної відповідачу частки квартири, ні будь-якої іншої угоди, між позивачем та відповідачем укладено не було, тому, на думку суду, відповідач заволодів коштами позивача та продовжує володіти без відповідної на те правової підстави. Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно п.14 постанови ПВСУ від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» згідно з ч.2 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати у резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Із довідки виданої ПАТ КБ «Надра» вбачається, що офіційний курс національної валюти до євро станом на 28.10.2014 року становить 16,4205 гривень за 1 євро, а тому з відповідача слід стягнути кошти у сумі 16,4205 грн. х 4250 євро = 69787 грн. 13 коп. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про можливість повного задоволення зазначеної вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача 69787 грн. 13 коп. боргу, 300 грн. витрат на правову допомогу, сума якої вбачається із угоди укладеної позивачем та її представником (а.с.11). У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved