Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Голосіївського районного суду від 24.03.2017 року на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно на 6000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду від 24.03.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що на даний час аліменти які стягуються з відповідача є недостатніми в умовах збільшення цін, прожиткового мінімуму на дитину та станом здоров`я дитини. На даний час донька сторін [PERSON] навчається у ліцеї №5 м. Обухів та відвідує додаткові заняття з англійської мови. Також в серпні 2018 року донці сторін [PERSON] був поставлений діагноз «Міопія обох очей», а в жовтні 2020 року діагноз погіршився. Тому, [PERSON] потребує значно більших матеріальних коштів для догляду та лікування. З віком дитини збільшуються також потреби на навчання, розвиток, одяг та інше. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 07.06.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку складає 2395,00 грн., тоді як він сплачує щомісячно 2000,00 грн., що є достатньою сумою для утримання дитини. Також, зазначив, що його дохід в середньому в місяць становить 5313,00 грн., та на його утримання знаходиться дитина від іншого шлюбу, дружина яка перебуває у декретній відпустці та непрацездатні батьки. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити. 14.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що дохід наданий та зазначений відповідачем є хибним та відповідач приховує свої дійсні доходи. Також зазначила, що проживання відповідача з іншою жінкою, яка має дитину не тягне за собою жодних правових наслідків для зміни обов`язку відповідача утримувати свою дитину. Аліменти мають бути достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з тим, що на даний час донька сторін має зріст 155 см та вагу 53 кг., позивач купує речі як для дорослої людини вартість яких відрізняється від дитячого одягу. Крім того, зазначила, що відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки. 16.06.2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що доводи позивача у додаткових витратах на утримання доньки не дають підстав для збільшення розміру аліментів. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008 року по 04.07.2013 року, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації тактів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 12.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Голосіївського районного суду від 24.03.2017 року на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно на 6000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сум і за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року становить 2395 гривень, з липня по листопад 2510,00 грн., грудень 2618,00 грн. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі 2000,00 грн., через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також, у доньки сторін [PERSON] , в серпні 2018 року встановлено діагноз «Міопія обох очей», а в жовтні 2020 року діагноз погіршився на «Міопія обох очей середнього ступеню». Вказане підтверджується випискою з амбулаторної картки від 04.08.2018 року, консультаційним висновком від 31.07.2019 року, консультативним висновком від 11.02.2019 року та консультативним висновком від 24.10.2020 року. На підставі викладеного, суд вважає що стягувана сума 2000,00 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Вимоги позивача відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому суд враховує і матеріальний стан відповідача, який згідно довідки про доходи від 01.06.2021 року отримує дохід в середньому 5313,00 грн. на місяць. Інших відомостей про доходи суду не надано так само як і не заявлено клопотання про витребування доказів. Також встановлено, що відповідач від іншого шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] та дружину, яка знаходиться у декретній відпустці та його матеріальному утримання. Вказане підтверджується довідкою №80 від 01.06.2021 року ТОВ «Арітейл» Коло та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Таким чином, зміна розміру аліментів з 2000,00 грн. на 6000,00 грн. може погіршити його матеріальне становище. Однак, не зміна розміру стягнення аліментів призведе до недотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Розмір аліментів залежить від потреб та розвитку дитини і можливостей батьків. Якщо особа, що сплачує аліменти має можливість забезпечувати свою дитину кращими умовами для життя, то особа, що їх отримує, має змогу просити суд змінити спосіб стягнення аліментів, якщо такий покращує ці умови. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, за необхідне змінити розмір, який було встановлено рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року, з твердої грошової суми в розмірі 2000,00 грн. на 3000,00 грн. для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішення законної сили й до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial