Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 20.02.2015 року на житловий будинок з надвірними будівлями (сарай та погреб), який знаходиться за адресою: вулиця Шевченка №21, с. Наумівка, Корюківського району Чернігівської області. Свої вимоги аргументує тим, що 20 лютого 2015 року, мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №251332 виданим 24 лютого 2015 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлої матері, яке складається у тому числі із житлового будинку №21 з надвірними будівлями по вул. Шевченка в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, відкрилась спадщина. Мати за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт, в якому заповідала все своє майно дітям (позивачу та її бату). Заповіт посвідчений 12.11.2001 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №30. Вона прийняла спадщину, бо після смерті матері звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №57447606, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Брат відмовився від прийняття спадщини. Зараз вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері. Для вирішення даного питання звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, бо відсутній правовстановлюючий документ, тому вона змушена звернутись до суду зданого приводу. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішенні питання покладаються на думку суду. Від третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори у судове засідання надано заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року, мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №251332 виданим 24 лютого 2015 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлої матері, яке складається у тому числі із житлового будинку №21 з надвірними будівлями по вул. Шевченка в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, відкрилась спадщина. Мати за життя розпорядилась своїм майном, склала заповіт, в якому заповідала все своє майно дітям (позивачу та її бату). Заповіт посвідчений 12.11.2001 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №30. Вона прийняла спадщину, бо після смерті матері звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №57447606, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Брат відмовився від прийняття спадщини. Зараз вона вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері. Для вирішення даного питання звернулась до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але державний нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями, бо відсутній правовстановлюючий документ. У звязку зі смертю забудовника, у неї не має можливості провести державну реєстрацію права власності на побудований батьками спірний спадковий житловий будинок з надвірними будівлями. Так як нотаріус Корюківської районної державної нотаріальної контори не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями за відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом для визнання її власником спадкового майна побудованого батьками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, №21 в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області. Той факт, що вона є спадкоємцем, тобто власником, спадкового житлового будинку з надвірними будівлями №21 по вул. Шевченка в с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, підтверджується документально: довідкою КРКП «Рампа» БТІ про відсутність права власності на спірний житловий будинок, його вартість та стан, свідоцтвом про смерть батька, свідоцтвом про смерть матері, її заповітом, технічним паспортом на житловий будинок, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідками міської ради та іншими документами. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ вартість спадкового житлового будинку з надвірними будівлями становить 84594,00 грн., що і є ціною позову. Житловий будинок закінчений будівництвом, має загальну площу 63,70 м.кв., житлову 21,70 м.кв., є господарські будівлі: сарай та погреб. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Позивач, як онука, являється спадкоємцем своєї бабусі. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори у встановлені законом строки, вважається таким, що прийняв спадщину. Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 422 грн. 97 коп. Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею. Враховуючи викладене,

Outcome: approved