Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.11.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3462. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, спроби зберегти сім'ю результату не дали, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини носять формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересах сторін, тому просить позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суд не повідомив, подав заяву, у якій зазначив, що наданий строк на примирення сторін результату не дав, тому збереження сім'ї та ведення спільного господарства неможливе. Крім цього, просить зобов'язати позивача не перешкоджати відповідачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому 08.11.2003 року шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3462 (а.с.10). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, а тому такі носять формальний характер. Враховуючи вищенаведене, те, що наданий судом строк на примирення сторін та збереження сім'ї результатів не дав, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і її збереження не відповідало б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені (а.с.1) судові витрати, що становлять 551 грн. 20 коп. судового збору. Разом з тим, суд вважає безпідставною заяву [PERSON] про зобов'язання позивача не перешкоджати відповідачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою, оскільки така не стосується предмету цієї цивільної справи, яким є лише розірвання шлюбу. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити [PERSON], що у разі наявності перешкод у спілкуванні з дитиною, він має право звернутися до суду із позовною заявою до [PERSON], оформленою у відповідності до вимог ст.119 ЦПК України.

Outcome: approved