Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просить: - розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29.04.2011 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільно шлюбу сторони мають двох дітей. Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, а також моральне та фізичне насилля відповідача відносно позивача та дітей, безвідповідальне його відношення до сім`ї та до дітей. Позивач зазначила, що з березня 2015 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 березня 2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, яке було задоволено ухвалою суду від 12 березня 2021 року та надано строк на примирення - 2 місяці. 12 серпня 2021 року до канцелярії суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що посилання позивача на те, що вони припинили спільне господарство з березня 2015 року не відповідають дійсності, оскільки з 2015 по 2020 рік вони разом та з дітьми проводили відпустки. 15 вересня 2021 року до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що вони не проживають разом з відповідачем з березня 2015 року, оскільки разом з дітьми виїхала з окупованого м. Донецька та оселились в м. Києві, а відповідач залишився проживати там. Сторони не дійшли згоди, з якого часу вони припинили вести спільне господарство. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 24.09.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, строк для примирення не надавати та зазначила, що не веде спільне господарство з відповідачем з березня 2015 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У поданому 12.08.2021 до канцелярії суду відзиві, представник відповідача просив розглядати справу у його відсутність та відсутність відповідача, в якому зазначив, що не погоджується з твердженням позивача про припинення ведення спільного господарства з березня 2015 року. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2011 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку серії [NUMBER] , актовий запис №174. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку серії [NUMBER] , актовий запис №875; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку серії [NUMBER] , актовий запис №1104. Також судом встановлено, що сторони не дійшли згоди з-приводу часу, з якого вони припинили вести спільне господарство. Водночас, фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В контексті ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. На підставі викладеного та

Outcome: approved