Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Харківський завод транспортного устаткування» на її користь належні позивачу кошти після звільнення у розмірі 23\~814 грн. 75 коп. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 29.12.2016\~року,\~ відповідно\~до наказу\~№345-к\~від 28.12.2016\~року,\~позивач була\~прийнята на\~посаду охоронця\~Приватного акціонерного\~товариства «Харківський\~завод транспортного\~устаткування»,\~яке 25.06.2019\~року було\~перетворене в\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ПРАТ Харківський\~завод транспортного\~устаткування».30.08.2019\~року позивач\~звільнена з\~роботи за\~угодою сторін.Після звільнення\~ТОВ «ПРАТ\~Харківський завод\~транспортного устаткування»\~перед позивачем\~має заборгованість\~з виплати\~заробітної плати\~у загальному\~розмірі 23\~814,75грн.Позивачем 18.09.2019\~року було\~направлено на\~адресу відповідача\~письмовий запит\~щодо надання\~довідки про\~заборгованість по\~заробітній платі,\~однак відповіді\~не отримано.\~Позивачем самостійно\~розраховано суму\~середнього заробітку\~до моменту\~подання позову,\~виходячи з\~наступного,\~ заробітна\~плата за\~останні два\~календарні місяці\~роботи,\~що передували\~звільненню складала\~10183,99\~грн.\~(4597,15\~грн.\~за липень\~2019\~року та\~5586,84грн.\~за серпень\~2019\~року).Загальна кількість\~робочих днів\~за останні\~два календарні\~місяці роботи,\~що передували\~звільненню склала\~44\~днів (23\~робочих дня\~у липні\~2019\~року та\~21\~робочих днів\~у серпні\~2019\~року).Відповідно до розрахунку позивача, середня заробітна\~плата за\~останні два\~календарні місяці\~роботи,\~що передували\~звільненню,\~складає 231\~грн.45\~коп.\~(10183,99\~грн./44\~робочі дні).Станом на дату подання позову відповідач фактично не розрахувався з позивачем. Позивач розраховує суму середнього заробітку у період з 31.08.2019 року по 30.10.2019 року у розмірі 9720,90грн. (231 грн.45коп. х 42 робочі дні). В той же час, позивач просить розрахувати середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановления рішення. Заочним рішенням\~Червонозаводського районного\~суду м.\~Харкова від\~11.11.2020\~року стягнуто\~з Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ПРАТ\~Харківський завод\~транспортного устаткування»\~на користь\~\~ [PERSON] \~заборгованість по\~заробітній платі\~у розмірі\~23\~814\~(двадцять\~три тисячі\~вісімсот чотирнадцять)\~грн.\~75\~коп. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Харківський завод транспортного устаткування» на користь\~\~ [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 31.08.2019 року по 11.11.2020 року у розмірі 82 230 ( вісімдесят дві тисячі двісті тридцять) грн. 19 коп. Ухвалою суду від 29.12.2020 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача надавав заяву про розгляд справи за його відсутності на 22.02.2021 року, про дату та час судового засідання на 24.02.2021 року повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Положеннями ст.\~2\~ЦПК\~України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та такими, що випливають з трудових відносин, урегульовані положеннями ЦК України та КЗпП України. Судом встановлено, що згідно запису у трудовій книжці на підставі наказу №345 від 28.12.2016 року позивач з 28.12.2016 року прийнята на роботу до Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Харківський завод транспортного устаткування». 01.10.2019 року позивача на підставі наказу 140-к від 30.08.2019 року звільнено відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Станом на час розгляду справи, встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Харківський завод транспортного устаткування» (код ЄДРПОУ: 32677185) не ліквідоване. З розрахункового листа за серпень 2019 року, наданого позивачем, вбачається, що розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати станом на кінець місяця складає 23\~814,75 грн. Згідно додаткових пояснень позивача, 03.01.2020 року відповідачем повністю сплачено заборгованість по заробітній платі. Крім того, представник відповідача в заяві про скасування заочного рішення повністю підтверджує, що позивачу було виплачено заробітну плата 03.01.2020 року. На підставі того, що позивачу виплачено нараховану, але не сплачену заробітну плату суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Крім того, позивач просить стягнути суму середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. Відповідно до\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Крім того, відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Абзацом другим п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100\~передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Відповідно до абзацу третього п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Пунктом п`ятим розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100\~передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). В абзаці п`ятому п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999\~зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Розрахунок здійснений позивачем у позовній заяві суд не бере до уваги, оскільки він здійснений з порушенням вимог передбачених \~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, оскільки такий\~розрахунок здійснений\~не за\~останні два\~місяці,\~що передували\~дню звільнення,\~тому суд\~самостійно робить\~такий розрахунок. Судом розраховано середню заробітну плату позивача за день, яка становить: (5\~710, 75 за липень 2019 року +5 490 за червень 2019 року=11\~200,75 грн.) /41 = 273 грн. 19 коп., (41-кількість робочих днів протягом липня- червня 2019 року). Враховуючи, що за період з 31 серпня 2019 року по 03 січня 2020 року кількість робочих днів складає 87 робочий день, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2019 року по 03 січня 2020 року становить 23767,53 грн. (із розрахунку 273 грн. 19 коп. х 87 днів). Таким чином, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Харківський завод транспортного устаткування» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за період затримки розрахунку з 31.08.2019 по 03.01.2020 у розмірі 23767,53 грн. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з задоволенням позову в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати, суд стягує судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial