Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 31 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №525. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року і є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини з причини зневажливого ставлення відповідача до сімейних цінностей. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті зловживання спитним між сторонами постійно виникають конфліктні ситуації. Відповідач байдуже ставиться до потреб сімї , не приймає участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини сторін, змінювати свого відношення до позивача та взаємовідносин у сімї не бажає, що й привело до розпаду сімї. Оскільки сторони остаточно втратили одне до одного почуття любові та поваги позивач наполягає на розріванні шлюбу. Позивач [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 31 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Судові витрати прохає залишити за сторонами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу, визнав обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у 31 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №042050 від 31 жовтня 2008 року. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Даними свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №096785 від 12 червня 2009 року доводиться та обставина, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони не підтримують подружні стосунки. Відповідач упродовж тривалого часу нехтує сімейними цінностями, фактично перебуває на утриманні позивача, яка самотужки виховує та утримує малолітню дитину. Змінювати своєї поведінки відповідач не бажає. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. З огляду на нехтування відповідачем своїми батьківськими обов язками, рішення про розрівання шлюбу не потягне негативних наслідків для малолітньої дитини сторін. На підставі 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved