Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.03.2016 року померла її бабця [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким заповідала належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0590 га, розташовану на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Вона є інвалідом ІІ групи, обмежена в рухах для пересування, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, потребує сторонньої допомоги для здійснення візиту до державних органів. Лише у листопаді вона змогла звернутися до Солонківської сільської ради для отримання інформації щодо документів, які потрібні для відкриття спадщини, де її повідомили про сплив шестимісячного строку для прийняття спадщини. А тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прияняття спадщини тривалістю чотири місяці. У судове засідання позивач не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідно до ст. ст.169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача, може бути проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла 26.03.2016 року, про що виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №428291 від 19.05.2016 року. 19.07.2013 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0590 га, розташовану на території Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, заповіла онуці [PERSON] 01.02.2014 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка «Петришин», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №219547, виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 01.02.2014 року. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Приписами ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 Кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у визначений законом строк для прийняття спадщини не звернулася, у звязку із чим є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. В той же час, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається із представленої суду довідки ЛОЦ Личаківської районної МСЕК [PERSON] являється інвалідом 2 групи з дитинства. Як зазначила у позовній заяві позивач, їй важко пересуватися самостійно, без сторонньої допомоги. Крім того, вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Таким чином суд, враховуючи ті обставини, що без сторонньої допомоги обмежена в пересуванні, тому пропустила строк для прийняття спадщини внаслідок обєктивних та істотних труднощів для вчинення цих дій. З урахування наведеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку на прийняття спадщини є поважними, тому позовні вимоги слід задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном\~чотири місяці.

Outcome: approved