Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання втратившим права користування та зняття з реєстрації відповідача, вказуючи на те, що їй, на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою Т.В., реєстровий номер 1080, зареєстрованого в Дніпропетровськом бюро технічної інвентаризації 24.04.2003р., реєстраційний номер 324486 належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Відповідач є її онуком, однак з моменту реєстрації жодного дня в квартирі не прожив, його фактичне місце проживання не відомо. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач та представники третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розряду справи до суду не надходило. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 22 березня 2003 року, реєстровий номер 1080, зареєстрованого в Дніпропетровськом бюро технічної інвентаризації 24.04.2003р., позивачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно довідки про склад сім'ї в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивачка, відповідач та онуки позивачки. Іншою довідкою та складеними актами підтверджується, що відповідач з 17.04.2003року в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає. У відповідності зі ст.72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлений діючим законодавством термін встановлюється в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника квартири втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає факт не проживання відповідача на спірній житловій площі понад один рік доведеним, тому його слід визнати особою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартрі та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved