Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю два місяці подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 27 серпня 2004 року після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27 серпня 2004 року померла її мати [PERSON], яка за життя мала право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Україна». 30 березня 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] Мотивуючи причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, позивач зазначила, що такими причинами є його юридична необізнаність, оскільки вона вважала, що, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, все майно матері і без подання заяви нотаріусу належить їй. Крім того, зазначає, що однією з причин пропущення строку подачі заяви про прийняття спадщини стала та обставина, що позивач мешкає на Дальньому Сході [PERSON] Федерації на кордоні з Китаєм, а тому потребує значних витрат коштів та часу для поїздки до м.Шостка. У судове засідання позивач та її представник не зявились, представник позивача надав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника ради та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.. Судом встановлено, що 27 серпня 2004 року померла мати позивача [PERSON]. /а.с.5/ Згідно копії заповіту, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла позивачу [PERSON] /а.с.6/ Згідно листа завідувача Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 26 квітня 2017 року № 117, після померлої 27 серпня 2004 року [PERSON] спадкова справа не відкривалась, дані про її спадкоємців відсутні. /а.с.15/ З копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації вбачається, що [PERSON] зареєстрована на теріторії Приморського краю [PERSON] Федерації /а.с.3, 4/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку на території Собицької сільської ради, яка, як було зазначено вище, спадкоємцем прийнята не була. Позивач є спадкоємцем своєї матері за заповітом, однак пропустив строк на прийняття спадщина. Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність оскільки вона вважала, що, будучи спадкоємцем своєї матері за заповітом, все її майно і без подання заяви нотаріусу належить їй, суд за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. Крім того, суд бере до уваги як одну із підстав, що вплинула на своєчасність подачі заяви про прийняття спадщини, ту обставину, що позивач мешкає на далекій відстані від місця прийняття спадщини, а тому потребує значних витрат коштів та часу для поїздки до м.Шостка. На підставі викладеного, враховуючи те, що те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved