Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з уточненим позовом (а.с.37-43), в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] з матір`ю- [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що 04.10.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Наразі з початку липня 2019 року після припинення спільного проживання Позивача з Відповідачем однією сім`єю, Відповідач проживає окремо. Протягом останніх декількох років стосунки Відповідача з Позивачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Від дня припинення спільного проживання Позивача із Відповідачем, спільні діти перебувають на повному утриманні Позивача. Посилаючись на викладене, а саме те, що між позивачем та відповідачем відсутня згода щодо місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] просить позов задовольнити та визначити місце проживання малолітніх дітей разом з нею. 18.11.2019року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв`язку із тим, що на його думку відсутні належні докази у цивільній справі. Позивач та представник позивача подали суду заяву у якій просили розглядати справу за їх відсутністю, а також покласти витрати по сплаті судового збору у розмірі 768.40грн. на позивача по справі- [PERSON] . Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, просли розглянути позов без їх участі, позовні вимоги визнають, про що надали суду письмову заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 04.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] (а.с.16) Від шлюбу у сторін народилися спільні малолітні діти - [PERSON] , 2101.2014р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,(а.с.17) та [PERSON] [INFO] . що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18). Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Згідно акту обстеження умов проживання матері малолітніх дітей від 19 листопада 2019року за адресою [ADDRESS] встановлено, що за цією адресою проживає малолітній [PERSON] та малолітня [PERSON] разом із матір`ю. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено такі умови: у дітей є окрема кімната, спальні місця, одяг та взуття, багато іграшок та розвиваючих ігор. Згідно акту обстеження умов проживання батька малолітніх дітей від 15 листопада 2019року за адресою [ADDRESS] встановлено, що для виховання, розвитку та проживання дітей створено такі умови: але відсутні спальні місця, одяг та взуття, є іграшки для дітей. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району по визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] - районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] разом з матір`ю за її місцем проживання. Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини а саме, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, мати виховує та утримує сина, також суд враховує позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved