Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача про припинення права власності на частку у праві власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 41/48 квартири, загальною площею 43 кв. м., житловою площею 27,9 кв. м., розташованої в [ADDRESS] . Іншим співвласником вказаної квартири є сестра [PERSON] , яка є власником частки 7/48. Вказана квартира набута сторонами в порядку спадкування після смерті їхньої матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , яка ще при житті за загальною згодою всіх, заповіла все своє майно, про що складено заповіт від 08.09.2004р. Відповідач на підставі ст. 1241 ЦПК України набула у власність 7/48 часток в зазначеній квартирі. В подальшому неодноразово пробували домовитися про порядок спільного користування та володіння майном, однак згоди не дійшли. Листом від 09.11.2020 року позивач надіслала відповідачу пропозицію щодо викупу частки за вартістю, визначеною звітом про оцінку майна №6149 від 21.09.2020р., однак від відповідача надійшов лист про відмову та зазначено, що вона готова відчужити за 4500 доларів США. Зазначила, що в даному випадку частка відповідача є незначною та становить 7/48, орієнтовно 15.58% від загальної площі, що унеможливлює її виділення в натурі. Окрім того, відповідач не проживає в даній квартирі, а тому житлові права відповідача не будуть порушені. Таким чином, просить припинити право власності відповідача на 7/48 частки вказаної квартири. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а також просив при задоволенні позову, не стягувати з відповідача витрати на правничу допомогу. Представник відповідача визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та просила розглядати справу за її відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач є власником 21/48 частки квартири [ADDRESS] . Згідно зазначеного Витягу відповідач є власником 7/48 часток квартири [ADDRESS] є [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до абзацу 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно технічного паспорту на спірну двокімнатну квартиру кожній зі сторін не може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним виходом, а виділ часток квартири відповідачів не може мати місце, оскільки відсутня технічна можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Отже спірна квартира є неподільною. На час розгляду справи між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо користування спірною квартирою. У абзацах 3-4 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 зазначено, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Також згідно згаданого Висновку експерта №182 від 06-10 серпня 2021р., що 7/48 частин спірної квартири складає 111 386, 00 грн. (а.с.100-132). У відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Так, 25.08.2021р. , 13.09.2021 р. та 22.09.2021р. та позивачем [PERSON] здійснено попереднє внесення вартості спірних часток у загальному розмірі 111386,00 грн. на депозитний рахунок суду, що підтверджується відповідними квитанціями. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги визнання позову відповідачем і те, що вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ті обставини, що сторони не можуть досягти згоди щодо спільного користування квартирою, суд вважає можливим припинити відповідачу [PERSON] право власності на 7/48 частки квартири за адресою [ADDRESS] , при цьому визнавши за позивачем право власності на зазначену частку. Однак, з метою захисту прав відповідача на грошову компенсацію, суд вбачає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] 111 386,00 грн. грошової компенсації в рахунок припинення права спільної часткової власності 7/48 частини вищевказаної квартири, На підставі викладеного, ст. 319, 355-357, 365 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved