Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який потім змінила, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 315, позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі. Відповідач не є родичем позивача. З квітня 2014 року по сьогоднішній день [PERSON] не мешкає у вищевказаній квартирі, його речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Позивач, [PERSON], змінений позов підтримала, просила його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача, [PERSON], змінений позов підтримав, просив його задовольнити, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Вказав, що відповідач в квартирі не мешкає, не зявляється, його речей там немає. Тим, що зареєстрований у даній квартирі чинить перешкоди в користуванні власністю позивачу. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач, представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є сусідом, оскільки проживає на першому поверсі, в тому ж підїзді в будинку № 7 по вулиці Мануйлова в м. Кривому Розі. Йому відомо, що колись в спірній квартирі жила жінка, проте не памятає її імя або прізвище. Проте вже рік в квартирі №36 більше року ніхто не проживає. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що є сусідкою, оскільки проживає на пятому поверсі, а [PERSON] на четвертому в одному підїзді в будинку № 7 по вулиці Мануйлова в м. Кривому Розі. У 2014 році у вказаній квартирі робився ремонт, що заважало свідкові, тому вона неодноразово заходила щоб зробити зауваження. Так взнала імя чоловіка [PERSON], який сказав, що робить ремонт для своєї можливої сімї. Потім помітила, що в цій квартирі більше ніхто не мешкає. На сьогоднішній день знає, що не проживають в кв. 36 вже більше року. Там ніхто не зявляється, проте знає, що дана квартира належить [PERSON] Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що на той час, коли [PERSON] шукала квартиру для купівлі, він був ріелтором та його номер телефону можна було побачити у рекламі. Йому зателефонувала жінка для допомоги у пошуку квартири. В той же час, вже декілька місяців, його знайома, [PERSON], шукала покупця своєї квартири [ADDRESS]. На спільній зустрічі свідок познайомився з позивачкою та познайомив з нею [PERSON] Квартира, запропонована ріелтором, позивачці сподобалась, незважаючи на попередження власниці, що в даній квартирі зареєстрований її колишній близький знайомий [PERSON], з яким вона більше не підтримує близьких відносин та не знає де він мешкає. В березні 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу. Свідкові відомо, що в спірній квартирі довго ніхто не проживав до того, як [PERSON] вирішила її продати, та знає, що після укладення договору, [PERSON] або інші особи в квартирі № 36 в зазначеному будинку не проживають. Отже, вказав, що більше року в даній квартирі ніхто не проживає. Суд дослідив матеріали справи: - витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2015, відповідно до якого власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 6); - договір купівлі-продажу квартири від 30 березня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 315, що підтверджує право власності [PERSON] (а.с. 7-8); - акт про фактичне проживання осіб в житловому приміщенні від 14.05.2015 відповідно до якого [PERSON] з квітня 2014 року в квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 11); - довідка № 4101 від 05.05.2015, відповідно до якої в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 12). Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Станом на день ухвалення рішення власником квартири є [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 315. Відповідач за місцем реєстрації не проживає і будь-яких доказів проживання у вказаній квартирі відповідача, судом в ході розгляду справи встановлено не було. Таким чином, суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач більше одного року без поважних причин відсутній в приміщенні квартири [ADDRESS], не сплачує комунальні послуги та не цікавиться вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача за місцезнаходженням № 36 у будинку № 7 по вул. Мануйлова в місті Кривому Розі, позбавляє позивача права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і примушує нести зайві витрати, повязані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved