Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 06.05.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблений відповідний актовий запис № 425. В шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , 1999 року народження та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони вони не змогли створити и міцну та здорову сім`ю, різні погляди на сімейне життя, часто виникають суперечки. Більше одного року спільно не проживають. За наведених обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.05.1999 року (а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 06.05.1999 року в відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис № 425. В шлюбі у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіяєю свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим,що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір щодо визначення місця проживання малолітньої дочки відсутній. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved