Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 16.09.2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 550,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.11.2015 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. В грудні 2019 року позивач отримала аліменти у розмірі 211,84 грн. тільки на доньку, оскільки сину виповнилося 18 років. На теперішній час донька знаходиться на її повному забезпеченні, а відповідач належної допомоги не надає, лише зазначені аліменти, розміру яких не вистачає на потреби дитини. Таким чином, оскільки на теперішній час даний розмір аліментів є значно меншим ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, позивач просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги в судовому засіданні визнала частково,раніше відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на момент стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2016 року, з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 550, 00 грн. щомісячно, він був інвалідом третьої групи, однак на теперішній час його стан здоров`я значно погіршився та він отримав другу групу інвалідності. Також зазначив, що спілкується зі своєю донькою, в той час як позивач протягом 8 місяців знаходиться за межами держави, крім того вона має право звернутися до органів соціального захисту населення для отримання допомоги, а саме різниці між необхідною сумою на дитину за вирахуванням призначеної суми аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищенаведеного, відповідач просив суд стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. щомісячно, в іншій частині позовних вимог відмовити (а.с.27-32). Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянки України (а.с. 5-6). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією Рубіжанської міської ради Луганської області від 13.01.2020 року № 023-010/169 та паспортом громадянина України (а.с.23, 41-42). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , та яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09.09.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 382, та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 23.12.2019 року, виданою Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області від 23.12.2019 року № 42735 (а.с.8, 10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.09.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 16.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 9). Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 10.11.2015 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною (а.с.18, 96-101 ). Згідно довідки від 20.12.2019 року, наданої лікарем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , знаходилася на диспансерному обліку з 14.03.2017 року по 17.04.2019 року (а.с.11). [PERSON] навчається в КЗ «Рубіжанська міська дитяча школа мистецтв» та відвідує заняття дитячої хореографічної студії «Ліберті» МКУ «Палац культури» Рубіжанської міської ради Луганської області, що підтверджується довідками № 164 від 20.12.2019 року та № 332 від 23.12.2019 року (а.с.14, 15). [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером по інвалідності другої групи у зв`язку із загальним захворюванням по зору, а також проходить індивідуальну програму реабілітації інваліда, має захворювання серця, що підтверджується пенсійним посвідченням № 2606416450 ,виданим 09.08.2016 року, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААА № 777573 від 25.06.2018 року, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 635 від 25.06.2018 року, епікризом № 8623 від 24.12.2018 року та результатами гормонального дослідження від 17.12.2018 року (а.с.33, 34, 35-36, 38, 39-40). [PERSON] не зареєстрований в Рубіжанському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу, що підтверджується довідкою наданою Рубіжанським міським центром зайнятості (а.с.37, 61). В період з 01.03.2018 року по 31.12.2019 року з пенсії [PERSON] , [INFO] , утримувались аліменти у розмірі 550 грн., що підтверджується довідкою Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12.12.2019 року № 21581/03.1 (а.с.58). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 31.01.2020 року № 5/12-32-02-01-11 та від 22.02.2020 року № 67/12-32-02-01-11, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] за період з 3 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня (а.с.59, 60). Відповідно до відповіді Рубіжанського міського центру зайнятості від 06.05.2020 року № 328/04-20 [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку як безробітній з 16.03.2018 року по 02.06.2019 року та отримував допомогу по безробіттю з 21.06.2018 року по 17.03.2019 року (а.с.126) Згідно з довідкою Рубіжанського міського центру зайнятості від 06.05.2020 року № 11/04-750 [PERSON] був зареєстрований як безробітній в Рубіжанському МЦЗ в період з 16.03.2018 року по 03.06.2019 року, та його дохід в зазначений період становив 4 725,99 грн. (а.с.127) Відповідно до інформації, наданої Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.03.2018 року №и 10377/16.14-41, станом на 01.03.2018 року заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів відсутня, сума переплати складає 2 835,18 грн. (а.с.62). Згідно інформації Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за № 2052/951 [PERSON] заборгованість по аліментам за січень 2020 року не має, а виплату коштів [PERSON] на поточний рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» з 01.01.2020 року припинено у зв`язку з тим, що вона не надала до управління інформацію про змінений за стандартом ІВАN рахунок одержувача аліментів, а тому повинна особисто надати до управління заяву з банку з ІВАN рахунком (а.с.63). [PERSON] в період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року фактично отримала від [PERSON] аліменти у розмірі 1312,90 грн. (550 грн. за жовтень 2019 року, 550 грн. за листопад 2019 року та 212,90 грн. за лютий 2019 року), що підтверджується довідкою про розмір аліментів від 18.03.2020 року № 12344 (а.с.88). На виконанні в Рубіжанському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист за справою № 425/4103/15-ц, за яким виконавець стягує з боржника аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, що підтверджується інформацією, наданою 28.04.2020 року Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за № 13048 (а.с.119). Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так рішенням Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з 10.11.2015 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною (а.с.18, 96-101). По 01.12.2019 року позивач отримувала аліменти від відповідача у розмірі 550 грн. щомісячно, однак за 11 днів грудня 2019 року отримала 212,90 грн., оскільки старший син набув повноліття (а.с.88). На теперішній час, згідно інформації наданої Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.119), на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист виданий на підставі зазначеного рішення, за яким з відповідача на користь позивача стягуються аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд звертає особливу увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 року по справі № 632/580/17. Так позивач просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на зміну норми закону про розмір аліментів, а саме Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII , відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», однак беручи до уваги вище наведене дані зміни норм закону не є підставою для зміни розміру стягнення аліментів. Також статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Крім того, стан здоров`я відповідача значно погіршилося, а саме він замість третьої групи інвалідності отримав другу через загальне захворювання зору, а також він має проблеми з серцем, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією. Таким чином, з урахуванням вище наведеного та беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги та змінити розмір аліментів, які стягуються рішенням Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2016 року з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 550, 00 грн. щомісячно. Позивач та відповідач на підставі п. 3 та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial