Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить суд примусово виселити [PERSON] із самоправно зайнятого належного позивачу на праві власності будинку № 161 по вул. Леніна у смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАР № 288941 від 15.10.2015, посвідченого державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 545. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після отримання та реєстрації права власності позивач дізналася, що в будинку проживає [PERSON], який самовільно оселився в будинку після смерті батька позивача [PERSON], який помер у 2002 році, та на вимогу позивача відмовляється виселитися в добровільному порядку. Внаслідок неправомірних дій з боку відповідача на даний час позивач позбавлена однієї зі складових частин права власності права користування належним їй майном, тому звертається до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач на заявлених позовних вимогах наполягала, з підстав викладених в позові. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що проживає в будинку за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161, з дозволу його дядька [PERSON], а тому у нього є право власності на спірний будинок. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАР № 288941 від 15.10.2015, посвідченого державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161, після смерті батька [PERSON], який помер 01.09.2002. 1/3 частки будинку за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161, після смерті [PERSON], ніким не успадкована. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161. Відповідно до акту підтвердження проживання від 10.02.2016, складеного 10.02.2016 депутатом Новопсковської селищної ради 7 скликання [PERSON], [PERSON] фактично проживає в будинку за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161. [PERSON] повідомила [PERSON] про необхідність виселитися з житлового будинку за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Леніна, 161, 2/3 частки якого належать позивачу на підставі права власності, та відповідач відмовився добровільно виселитися з самоправно зайнятого житлового приміщення, про що складено акт в присутності сусідів позивача від 05.03.2016. За результатом розгляду заяви [PERSON], зареєстрованої в журналі єдиного обліку за № 211 від 21.12.2015 про те, що [PERSON] займає домоволодіння останньої, інспектором Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області було здійснено перевірку та згідно висновку про результат розгляду заяви їй розяснено порядок звернення до суду з приводу виселення [PERSON] Згідно зі ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом в добровільному або судовому порядку. Відповідно до ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Матеріалами справи встановлено, що відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 17.09.2002, а також підтверджено відповідачем у судовому засіданні. Згідно відомостей домової книги «для прописки громадян, які проживають в [INFO]», [PERSON] «прописаним» в зазначеному домоволодінні не значиться. Судом встановлено, що [PERSON] фактично проживає в спірному будинку без законних на те підстав та на вимогу позивача звільнити будинок відмовився. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Таке саме правило визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Крім того, ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~ Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач не довів законність права володіння спірним майном, не довів підстави, за яких проживає у належному позивачу будинку, не надав доказів щодо володіння спірним майном. Особа ([PERSON]), яка дозволила жити відповідачу у спірному будинку, померла. Новий власник домоволодіння дозволу на проживання відповідача у належному їй домоволодінні, не надавала. Статтею 41 Конституції України закріплено, шо ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод( Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 ) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що відповідач самовільно, без належного оформлення документів на право вселення в будинок, самовільно вселився в спірний будинок. Документів на право власності на даний будинок не надав, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір у сумі 551,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved