Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та уточненнями до нього, в яких просить усунути їй перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою та зобовязати відповідача звільнити суміжну земельну ділянку з метою встановлення нової межі для надання їй доступу та заїзду до належного їй будинковолодіння. Свої вимоги мотивує наступним. Після смерті матері [PERSON] вона успадкувала житловий будинок по вул.Надрічна,44 в с.Острів Сокальського району Львівської області, який належав останній на праві власності. На підставі рішення Сокальської районої ради від 16.06.1988р. встановлено межі земельної ділянки, наданої її матері для будівництва житлового будинку. Дана земельна ділянка межує з ділянками [PERSON] та [PERSON] Поруч з її земельною ділянкою розташована земля [PERSON] Доступ до її господарства можливий лише через спільний з останнім заїзд. Однак, відповідач даний заїзд самовільно огородив парканом і тим самим створює їй перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, оскільки з іншої сторони її господарства пішохідний прохід затоплений ґрунтовими водами. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Пояснили, що іншого місця заїзду до господарства [PERSON] в природі не існує, оскільки інша сторона ділянки затоплена внаслідок просідання землі від діяльності шахти. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав. Подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, площею 0,25га. Фактичний розмір ділянки, яка перебуває в його користуванні відповідає розмірам відведеної земельної ділянки . До даної земельної ділянки не входить перехід до господарства позивачки, який передбачений будівельним паспортом. Крім того, до земельної ділянки позивачки є проїзд, який виходить до земель запасу сільради тощо. Таким чином, вважає, що право [PERSON] на користування її земельною ділянкою не порушено. Також, пояснив, що жодного документа на право власності чи користування спірною земельною ділянкою у позивача немає. Вважає, що спірний заїзд повністю належить його батькові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні пояснив, що жодного дозволу на передачу у власність [PERSON] чи у його користування спірного заїзду сільська рада не надавала і не надасть. Представнки 3-ї особи Відділу Держземагенства у Сокальському районі [PERSON] пояснив, що жодних документів на право власності (користування) Лінинськиому не вироблялося. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. З розписки від 10.09.1987р. вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобовязалися знести старий будинок після завершення будівництва нового житлового будинку. Рішення [PERSON] сільської ради №97 від 10.12.1987р. матері позивачки [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарського приміщення та приміщення для зберігання господарського інвентарю і твердого палива. Згідно свідоцтва 30.12.1987р., матері позивачки [PERSON]І належить бдуинковолодіння по вул.Надрічна,44 в с.Острів Сокальського району Львівської області. З довідки характеристики №401 від 12.05.1988р. вбачається, що склад сімї матері позивачки [PERSON] наступний: син [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно рішення [PERSON] сільської ради Сокальського району №52 від 12.05.1988р., [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку в межах існуючої присадиби, після завершення якого, зобовязано знести старий будинок. З рішення виконавчого комітету Сокальської районної ради №203 від 16.06.1988р. вбачається, що матері позивачки [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку та видано будівельний паспорт. З проекту забудови вбачається, що пішохідний прохід з південної сторони (через спірну ділянку) до житлового будинку матері позивачки [PERSON] належить вирішити після зносу старого житлового будинку. З пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки вбачається, що проїзд на ділянку [PERSON]І (матері позивачки [PERSON]) слід облаштувати з вулиці Центральна, спільним проїздом з [PERSON] Згідно акта виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель від 22.06.1988р., [PERSON] встановлено в натурі межі земельної ділянки. Із свідоцтва про право на спадщину від 16.09.1989р. та реєстраційного посвідчення вбачається, що позивачка [PERSON] успадкувала після смерті матері вищевказаний житловий будинок №44 по вул.Надрічна в с.Острів Сокальського району, який належить їй на праві власності. Згідно рішення [PERSON] сільської ради Сокальського району від 06.12.1996р., [PERSON] передано у власність земельну ділянку, площею 0,23га, [PERSON] 0,25га. Судом проведено огляд доказів на місці. При цьому, встановлено, що пішохідний прохід до будинковолодіння [PERSON], який прокладено навколо господарства [PERSON], повністю затоплений. Тому, неможливо скористатися даним проходом для того, щоб потрапити на подвіря позивачки. Голова [PERSON] сільської ради [PERSON] пояснив, що дана водойма утворилася внаслідок просідання ґрунту у звязку з виробничою діяльністю шахти. Суд встановив, що єдиний доступ до господарства [PERSON] можливий лише через спірну земельну ділянку. Суд переконується, що для вільного доступу позивачки до свого будинковолодіння існує перешкода у виді парканів, які позначені на плані земельної ділянки спеціаліста землевпорядника [PERSON] сільської ради: з південної сторони довжиною 8,6м (позначений літерами «А» і «В») та з північної сторони довжиною 4,0м (позначений літерами «С» і «D»). Судом встановлено, що земельна ділянка, через яку можливо облаштувати проїзд до господарства позивачки перебуває у власності громади села, оскільки відповідачу у власність іще не передана. Так, з акта визначення та погодження меж, згідно якого до землі, що передається відповідачу включено і спірну ділянку, вбачається, що позивачка з такими межами не погодилася, про що свідчить відсутність її особистого підпису. З огляду на це, облаштування відповідачем огорожі навколо спірної земельної ділянки, що встановлено під час її огляду судом на місці, обмежує позивачку у доступі до цієї ділянки. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позов є підставним.

Outcome: approved