Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вказаним позовом посилаючись на те, що 29.01.2021 ним на електрону адресу від приватного виконавця Дорошкевич В.Л. отримано матеріали виконавчого провадження ВП № 63171564 від 01.10.2020. Зокрема, предметом виконання є виконавчий напис, вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Гораєм О.С. № 48445. Позивач вважає, що вказаний напис є таким, що прийнятий з порушенням ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, за відсутності доказів безспірності заборгованості за кредитним договором, а відтак підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, не зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 були скасовані зміни до переліку в частині можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватним нотаріусом Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 48445 від 23.09.2020 на кредитному договорі № 8846190315 від 15.03.2019, який нотаріально не свідчений та не забезпечений іпотекою. Окрім цього, вказує на незаконність стягнення відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, а також зазначає, що застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено, а їх розмір не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором про споживчий кредит. А тому, на підставі викладеного позивач просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 48445 вчинений 23.09.2020 приватним нотаріусом Гораєм О.С. та стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Дінеро» укладено кредитний договір № AG3727176 від 02.03.2019 (а.с. 12-13), на підставі якого 23.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, яким вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором № AG3727176 від 02.03.2019 укладеним з ТзОВ «ВК «Дінеро», правонаступником якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 01072019 від 01.07.2019 є ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія». Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2019 по 11.03.2020, загальна заборгованість боржника становить 18 447 грн. (а.с. 14). Як наслідок відповідач звернувся до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису № 48445 від 23.09.2020 відносно боржника [PERSON] , у зв`язку з чим приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63171564 від 01.10.2020 про звернення стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 18 447 грн. (а.с. 10-11). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нормативно-правовий акт № 1172 від 29.06.1999, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Так те, що існує спір між сторонами свідчить твердження позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін, однак як вбачається із виконавчого напису № 48445 від 23.09.2020 строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7 300 грн. (а.с. 14), що перевищує половини суми одержаної позивачем за кредитним договором, а тому були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Дані обставини саме і свідчать про відсутність безспірності. Водночас, відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував. За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, не надав копії кредитного договору, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с. 10). На підставі викладеного, статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved