Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що 17.01.2016 року вона надала [PERSON] грошову позику в розмірі 20000.00 доларів США в строк до 30.04.2016 року, проте відповідач свої боргові зобов»язання належним чином не виконує, борг не сплачує, жодних дій щодо повернення грошових коштів не вчиняє, тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму боргу в судовому порядку разом з судовими витратами. В судове засідання учасники провадження не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи; позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити; не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі чи про відкладення судового розгляду суду не надала. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно з розпискою від 17.01.2016 року, відповідач [PERSON] взяла у борг у позивача [PERSON] 20000.00 доларів США, які зобов»язалася повернути до 30.04.2016 року (а.с.4, 41). Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 202 ЦК України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у Постанові від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13 про стягнення боргу за договором позики, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зважаючи на вказане в судовому засіданні доведено факт одержання відповідачем позики від позивача; вимог про визнання недійсним договору позики, в тому числі і з підстав вчинення насильства, погроз, обману, внаслідок помилки, чи з будь-яких інших підстав [PERSON] до позивача не предявляла. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Крім цього, згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на вищевикладене в судовому засіданні доведені і належним чином підтверджені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, даною відповідачем позивачу 17.01.2016 року. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] в погашення суми боргу підлягає стягненню 20000.00 доларів США, що на дату розрахунку еквівалентно 502832.74 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню в рахунок відшкодування витрат, пов»язаних зі сплатою судового збору 5028.33 грн. та 435.00 грн., пов»язаних з розміщенням в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved