Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх з відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач, маючи можливість, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, доповнивши їх вимогами про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, наполягаючи на тому, що відповідач не має доходу, який би міг дозволяти йому сплачувати аліменти, на його утриманні перебувають непрацездатні хворі батьки, які хворіють. Крім того, він зазначив, що дитина проживає саме з батьками його довірителя. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши неповнолітнього [PERSON], суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених фізичними особами позовних вимог. Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до положень ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.ст. 180-181 СК України, обов'язком батьків є утримання дітей до досягнення ними повноліття, за рішенням суду аліменти на дітей присуджуються в частці від доходу батька (матері) або в твердій грошовій сумі із врахуванням обставин справи. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положеннями ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку батьків визначений положеннями ст.183 СК України. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у ст.ст.194-197, 74 СК України. Судом достовірно встановлено, що сторони у справі, починаючи з 09.10.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20.01.2014 року на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 27 квітня 2000 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив перебування на утриманні саме своєї матері та відсутності матеріальної допомоги від батька. У відповідності до договору про надання освітніх послуг №15.141 від 28 серпня 2015 року, укладеного між Київським кооперативним інститутом бізнесу і права та позивачем, її син - неповнолітній [PERSON], навчається на денній формі навчання факультету «Правознавство», при вартості навчання 36400 грн. Відповідно до довідки ПП «Трансоіл Груп» від 17.10.2016 року № ЦО-00000580, відповідач працює у вище зазначеному підприємстві на посаді водія автотранспортних засобів, його дохід за період з 1 квітня по 30 вересня 2016 року склав 10 700 грн. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], проживає в [ADDRESS], разом з ним проживають його батьки - [PERSON], та [PERSON], які згідно наданої представником відповідача медичної документації мають ряд захворювань та потребують стороннього догляду. Таким чином, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, перебування на його утриманні непрацездатних батьків, наявність доходу, з метою попередження виникнення заборгованості та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини на утримання якої присуджуються аліменти, суд вважає, що їх розмір повинен становити 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно. Вимоги позивача, в частині стягнення витрат за отримання адвокатських послуг у розмірі 5000 гривень, підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи рішення в цієї частині суд також керується положеннями Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, обов'язок по їх сплаті в дохід держави, відповідно до положень ст.ст. 81, 88 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial