Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 12 листопада 2005 року, актовий запис № 112, який зареєстрований відділом РАЦС Березнівського районного управління юстиції Рівненської області, свідоцтво серія [NUMBER] Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітні діти: донька [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду письмова заява, в якій він просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги позивача визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Виконуючи приписи ст.ст.264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON], з 12 листопада 2005 року, актовий запис № 112, який зареєстрований відділом РАЦС Березнівського районного управління юстиції Рівненської області, свідоцтво серія [NUMBER] Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітні діти: донька [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Різні спроби покращити подружнє життя закінчилися невдало. Крім того, позивач втратив до відповідача почуття любові, довіри та поваги, остаточно прийшов до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати, перспектив для збереження сім'ї немає. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, визнання відповідачем позову в частині розірваання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі викладеного ст.ст. 2, 7, 12,18, 23, 133, 258, 259,263, 265, 268 ЦПК України,

Outcome: approved