Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. [INFO] року померла її мати, [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину після смерті матері, вступивши у фактичне управління спадковим майном, а саме: житловим будинком, розташованим за вказаною адресою. Крім того, спадкодавець залишила на її ім'я заповіт. Позивач зазначає, що на підставі поданої нею заяви до Першої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області була відкрита спадкова справа №841/2016. Предметом спадкування є житловий будинок [ADDRESS]. Вона придбала вказаний будинок на ім'я своєї матері, діючи за її довіреністю, посвідченою П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою 08.08.1987 року за реєстровим № 4-1983. За укладенням договору купівлі-продажу вона зверталася до Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області, де і був посвідчений договір купівлі-продажу вказаного будинку державним нотаріусом цієї нотаріальної контори Пилипенко Т.Г. 11.08.1987 року за реєстровим №4-1566. Після посвідчення договору купівлі-продажу вказаного будинку вона, діючи за тією самою довіреністю, зареєструвала право власності на вказаний будинок в КП Харківське районне БТІ на ім'я своєї матері 12.07.1989 року, номер запису про право власності 882 в книзі №11. Позивач вказує, що при виконанні вказаних дій, не звернула увагу на те, що у посвідчувальному написі, який вчинила державний нотаріус Пилипенко Т.Г. значиться, що договір посвідчений «П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою», замість правильного напису «Другою Харківського району державною нотаріальною конторою Харківської області». Це є суто технічною помилкою, в зв'язку з тим, що на вказаному договорі є відбиток печатки Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області, державний нотаріус Пилипенко Т.Г. у 1987 році працювала державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області. Крім того, посвідчення договору відчуження нерухомого майна у 1987 році провадилося виключно державною нотаріальною конторою за місцем розташування нерухомого майна, таким чином, договір купівлі-продажу будинку, який розташований в с. Пісочин Харківського району Харківської області міг бути посвідчений Другою Харківського району державною нотаріальною конторою Харківської області, але не П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою, відповідно до ст.55 Закону України «Про нотаріат». Посилаючись на те, що виправити вказані помилки на теперешній час немає можливості, в зв'язку з тим, що державний нотаріус Пилипенко Т.Г. вже не працює, а 01.01.2013 року КП «Харківське районне БТІ» в теперішній час не є реєстратором нерухомого майна та не може вносити зміни у раніше проведені ним реєстрації, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Пісочинської селищної ради Харкіфвського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб - Другої Харківського району Державної нотаріальної контори Харківської області та Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця, відповідно до пункту 1 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вступивши у фактичне управління спадковим майном, а саме: житловим будинком, розташованим за вищевказаною адресою. Крім того, [PERSON] залишила на ім'я позивача заповіт, посвідчений Пісочинською селищною радою народних депутатів Харківського району Харківської області 17.07.1989 року, зареєстрований в реєстрі за № 67. Інші спадкоємці за законом, у тому числі, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частинами до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої позивачем заяви до Першої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області була відкрита спадкова справа № 841/2016. Предметом спадкування є житловий будинок [ADDRESS]. Позивач придбала вказаний будинок на ім'я своєї матері, діючи за її довіреністю, посвідченою П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою 08.08.1987 року за реєстровим № 4-1983. За укладенням договору купівлі-продажу позивач зверталась до Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області, де був посвідчений договір купівлі-продажу вказаного будинку державним нотаріусом цієї нотаріальної контори Пилипенко Т.Г. 11.08.1987 року за реєстровим № 4-1566. Після посвідчення договору купівлі-продажу вказаного будинку позивач, діючи за тією самою довіреністю, зареєструвала право власності на вказаний будинок в КП Харківське районне БТІ на ім'я моєї матері 12.07.1989 року, номер запису про право власності 882 в книзі №11. При виконанні вказаних дій позивач не пересвідчилась, що у посвідчувальному написі, який вчинила державний нотаріус Пилипенко Т.Г. значиться, що договір посвідчений «П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою», замість правильного напису «Другою Харківського району державною нотаріальною конторою Харківської області». Це є суто технічною помилкою, в зв'язку з тим, що на вказаному договорі є відбиток печатки Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області, державний нотаріус Пилипенко Т.Г. у 1987 році працювала державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області. Крім того, посвідчення договору відчуження нерухомого майна у 1987 році провадилося виключно державною нотаріальною конторою за місцем розташування нерухомого майна, таким чином, договір купівлі-продажу будинку, який розташований в с. Пісочин Харківського району Харківської області, міг бути посвідчений Другою Харківського району державною нотаріальною конторою Харківської області. відповідно до ст.55 Закону України «Про нотаріат». Згідно інформації Харківського обласного нотаріального архіву від 23.12.2016 року за № 3559/01-18 П'ятою державною нотаріальною конторою вказаний договір купівлі-продажу не посвідчувався. Згідно тієї ж інформації, архівний примірник договору купівлі-продажу від 03.07.2012 року за реєстровим № 4-1566 зберігається у справах Другої Харківського району державної нотаріальної контори Харківської області. У вказаній інформації є також завірені належним чином копії сторінок реєстру, які однозначно підтверджують, що нотаріальна дія від 20.09.2013 року за реєстровим № 4-1566 вчинена Другою Харківського району державною нотаріальною конторою Харківської області і записана у відповідному реєстрі. Технічна помилка державного нотаріуса Пилипенко Т.Г. призвела до того, що правовстановлюючим документом на вищевказаний будинок № 32/8 означений договір купівлі-продажу від 11.08.1987 року за реєстровим № 4-1566, посвідчений П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою, що також є помилковим (лист КП «Харківське районне БТІ»). Виправити вказані помилки на теперішній час позивач немає можливості, в зв'язку з тим, що державний нотаріус Пилипенко Т.Г. вже не працює, а з 01.01.2013 року КП «Харківське районне БТІ», у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є реєстратором нерухомого майна та не може вносити зміни у раніше проведені ним реєстрації. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], не суперечать закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved