overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивують тим, що 26 червня 2016 року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з автомобіля марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер [NUMBER]. Спадкоємцями після його смерті є вона, її чоловік [PERSON], Дружина сина [PERSON] та їх син [PERSON] Звернувшись до нотаріуса у встановлений законом строк її невістка отримала перелік документів, необхідних для прийняття спадщини. Так, її онуку слід було подати пластикову ідентифікаційну картку особи та ідентифікаційний код, які невістка та онук не вмстигля виготовити. А тому, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] строком два місяці. Учасники судового процесу в судове засідання не зявились, а подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 26 червня 2016 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з автомобіля марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер [NUMBER]. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщин [PERSON] отримала перелік документів для вступу у спадщину, які вчасно виготовити не встигла, а вона в силу свого стану здоровя та похилого віку пропустила встановлений строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивач має право на спадкування. Підстав усунення позивача від права на спадкування судом не встановлено. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що повязані з обєктивними обставинами на вчинення цих дій. Враховуючи наведене, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від спадкування. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що достатнім строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме 2 місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який обгрунтувала тим, що 12.02.2014 року в [PERSON] районі м.Макіївка померла [PERSON] За життя, а саме 20.12.2004 року, остання залишила заповіт на імя позивача. В травні 2016 року вона звернулася до нотаріуса для із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення для прийняття спадщини. Вона не змогла своєчасно подати нотаріусу заяву, оскільки у звязку з проведенням АТО виїхала з міста. Вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин. Просить визначили додатковий строк достатній для прийняття спадщини - 3 місяці. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, не позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної адміністрації Макіївської міської Ради в судове засідання не заявився, за невідомою суду причиною. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Краматорського міського суду. Клопотання про відкладення слухання справи не надав. Представник Донецької обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення з яких вбачається, що вважає адміністрацію неналежним відповідачем та просить справу розглянути за його відсутності. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 12.02.2014 року. (а.с.5). За життя вона залишила заповіт на імя позивача по справі [PERSON] В теперішній час позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, ч.3, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для надання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, приймає до уваги мотиви позивача про пропуск строку для прийняття спадщини, так як вони знайшли свої підтвердження в судовому засіданні, й приходить до висновку, що [PERSON] строк на прийняття спадщини пропустила з поважної причини, у звязку із чим позов підлягає задоволенню і позивачу слід визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову у розмірі 352750,0 гривень та судових витрат у розмірі 3527,50 гривень. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у зв`язку із складністю справи, суд вважає, що слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частки від їх заробітку, пенсій та інших видів прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дітей. Дане мотивовано тим, що відповідачі є батьками дітей, що проживають з позивачем як пікуном дітей, однак матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачі не здійснюють. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити його вимоги з підстав викладених в позові. Представник органу опіки та піклування також підтримала позов та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність з позовом згоден. Відповідач [PERSON] в судовое засідання не з,явилася, належним чином про день та час розгляду справи повідомлена про що свідчить надане суду поштове повідомлення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження дітей відповідачі є батьками дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з опікуном [PERSON] та знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зважаючи на ті обставини, що дитина проживає разом з батьком, а таким чином знаходиться на його утриманні, то відповідач як мати дитини, що проживає окремо від сім,ї зобов,язана також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст.. 183 СК України. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, а також інші обставини, що мають істотне значення та вважає, згідно ст. 183 СК України, доцільним стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. В квартирі значяться зареєстрованими її син [PERSON] та донька [PERSON] Відповідачі в квартирі не мешкають з червня 2014 року, особистих речей у будинку не має. У добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають. Просить усунути їй перешкоди в користуванні майном, а саме визнавши відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. У квартирі, значяться зареєстрованими відповідачі по справі. Однак, відповідачі не проживають в квартирі з червня 2014 року, їх речей у квартирі немає, комунальні послуги вони не оплачують. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів та третьої особи про зобов`язання виділити в натурі (на місцевості) із резервного фонду земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач просить зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області виділити їй із земель резервного фонду державної власності на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до Сертифікату серії КВ №0275325, виданого Іванківською РДА в 1997 році, на право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах. У зв`язку зі складністю справи, оскільки на складання мотивованого рішення може бути витрачено значний час, що обумовлено необхідністю викладення обґрунтування висновків суду, відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, роз`яснивши сторонам,що з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 30 серпня 2020 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 04.03.2010 року. У даній квартирі також зареєстрована дочка позивача - відповідачка по справі [PERSON], [INFO], яка у 2014 році вийшла заміж і не проживає за вищевказаною адресою, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов складеним депутатом Хустської міської ради Пригара І.Д. від 05.07.2018 року. На даний час відповідачка проживає за кордоном та на неодноразові звернення позивача в телефонному режимі з проханням добровільно знятися з реєстрації відповідачка не реагує, пояснюючи це неможливістю приїхати в Україну у зв'язку з значними фінансовими витратами, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач має намір оформити субсидію, але та обставина, що в будинку зареєстрована відповідачка не дає цього зробити та заважає позивачу повноцінно користуватись будинком. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи у їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Представник Хустської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 28.04.2001 року у Яреськівській сільській раді Шишацького району у Полтавській області, актовий запис №12, він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у подружжя народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які будуть за домовленістю між сторонами проживати із відповідачкою. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склалися через зміну поглядів на життя. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка позов визнала у повному обсязі. У порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачкою перебувають з 06 листопада 2011 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося, через різні погляди на життя, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти надання строку на примирення заперечив. Відповідачка у судове засідання не зявилася, повідомлена про таке належним чином. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія І-БВ №093683, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області, виданого 06 листопада 2011 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. У відповідності із положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, згідно із поданої ним заявою. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 січня 1996 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб у [PERSON] сільській раді Воловецького району Закарпатської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦСУ. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності та залишити шлюбне прізвище [PERSON], позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 січня 1996 року у [PERSON] сільській раді Воловецького району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дівоче - Карпишинець) М.М., [INFO], актовий запис № 1. Також встановлено, що подружжя разом не проживає, не веде спільного господарства, шлюб існує формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Вовчинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який на день смерті проживав в [ADDRESS] та залишив на її ім'я заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вовчинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області 22.03.2011 р. за реєстром № 20. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Вона в 6-ти місячний строк з дня смерті батька спадщину прийняла шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Свідерської О.В. Оформити свої спадкові права на будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вона не може, тому що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що зроблена відмітка в технічному паспорті. Та обставина, що будинок дійсно належав [PERSON], підтверджується технічним паспортом, в якому він зазначений користувачем будинку, довідкою сільської ради про те, що будинок рахується за ним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача - Вовчинецької сільської ради - в судове засідання не з'явився, але надав заяву через канцелярію суду, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON] (а.с.4), який на день смерті проживав у [ADDRESS]. Спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину після померлого [PERSON] є його донька - [PERSON] (а.с.5-7,9); правовстановлюючі документи на будинок відсутні (а.с.10-13); згідно довідки сільської ради будинок рахується за [PERSON] (а.с.8). Матеріалами справи підтверджено, що позивач оформити свої спадкові права на житловий будинок та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, тому що на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23). Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 1216,1223, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом,а тому суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на вказаний житловий будинок. На підставі наведеного та

Outcome: approved