Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , 1979 року народження у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] щодо та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] заборгованість по аліментам за період з червня 2014 року по січень 2019 року в сумі 87745,21 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком вказаної дитини та злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 20.03.2019 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження. В судовому засіданні 25.04.2019 року позивача та представник третьої особи підтримали позов та просили його задовольнити, після перерви в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких просили позов задовольнити, позивач не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні 25.04.2019 року свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що приблизно два-три останні роки про відповідача нічого не відомо, з дитиною він не спілкується. Дитина намагалася спілкуватися з батьком та болісно переживає відсутність спілкування з ним, на даний час [PERSON] не думає про батька, не хоче про нього говорити, втратив з ним родинні зв`язки. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] , 1979 року народження, батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.08.2010 року розірвано шлюб між сторонами, дитину залишено на подальше проживання при матері. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2013 року і до повноліття дитини. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 24.01.2019 року загальний борг відповідача по аліментам з червня 2014 року та станом на 24.01.2019 року включно складає 87745,21 грн. Судом встановлено, що починаючи з березня 2010 року батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні своєї дитини не бере, за місцем проживання [PERSON] не відвідує, матеріальної, будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі та показами свідків. Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22.05.2019 року №519 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому присутній на комісії малолітній [PERSON] повідомив, що його батько протягом тривалого часу з ним не спілкується, втратив до нього родинні почуття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач упродовж тривалого часу свідомо самоусунулася від виконання батьківського обов`язку по вихованню дитини, не виявляє бажання спілкуватися з сином, піклуватися про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально сина не забезпечує. Така бездіяльність відповідача на думку суду не виправдовує його поведінку, а навпаки вказує на його байдуже ставлення до сина, свідоме нехтування своїми обов`язками та перекладання їх на матір. Суд приходить до висновку про ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Згідно зі ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Зважаючи на вищенаведене, виходячи винятково з інтересів дитини, враховуючи, що відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів , суд задовольняє зазначений позов у повному обсязі. Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини.

Outcome: approved