Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до\~ суду із\~ позовом\~про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Посилалась на те, що після смерті бабусі [PERSON]. За життя спадкодавець заповіт не залишила, але за законом, спадкоємцем першої черги був син спадкодавця та її батько [PERSON], який прийняв спадщину. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 11 вересня 2012 року [PERSON] помер. За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишив, але за законом, спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON]. Після смерті її батька \~відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області по вул.Лугова,32. Вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, одна, оскільки [PERSON] за життя право власності на земельну ділянку не зареєстрував, державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи вказане, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 вересня 2012 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] направив до суду заяву в якій позов просив задовольнити, а справу розглянути без його участі. Від представника відповідача Ковалівської сільської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори також до суду направила заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність і при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились, однак направили заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позовної заяви. Суд,\~ дослідивши\~ докази, якими\~ обґрунтовується\~ позов, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 02 травня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 043932, виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 03 травня 2006 року (а.с.5). За життя спадкодавець заповіт не залишила, але за законом, спадкоємцем першої черги був син спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину за законом в силу ст.1268 ЦКУ. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 жовтня 2003 року серії ПЛ № 000786, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-03-546-01939 (а.с.20). Спадкоємцем після смерті [PERSON] її син [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-1961 від 13 грудня 2007 року (а.с.21). Факт родинних відносин спадкоємця [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЦ № 680160, виданим Куликівською сільською радою Полтавського району 15 травня 1951 року (а.с.15). Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 2118 від 26 липня 2016 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею за даною адресою проживав та був зареєстрований: син [PERSON] (а.с.25). 11 вересня 2012 року помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 225214, виданим виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 12 вересня 2012 року (а.с.6). За життя спадкодавець [PERSON] заповіт не залишив, але за законом, спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину за законом в силу ст.1268 ЦКУ. Факт родинних відносин спадкоємців із спадкодавцем підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 435999, виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 20 серпня 1985 року; свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 483535, виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 22 серпня 1978 року; свідоцтвом про народження серії ІІ-КЕ № 483008, виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 09 серпня 1986 року (а.с.1 (а.с.7-18). Факт зміни прізвища [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія І-КЕ № 027243, виданим Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 29 серпня 1998 року (а.с.19). Після смерті [PERSON] \~відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, та житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Ковалівка, вул.Лугова, 32. Земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1961, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 13 грудня 2007 року (а.с.21). Згідно із висновком про наявність обмежень (обтяжень) на використання земельної ділянки [PERSON], виданого відділом Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області 03 грудня 2008 року за № 01-04-13/1728, згідно Українського класифікатора прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою наявні обмеження і обтяження щодо її використання відсутні (а.с.26). Відповідно до законодавства право власності на земельну ділянку [PERSON] не зареєстрував за життя, тому державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] замість свідоцтва про право на спадщину за законом надав позивачеві постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2016 року 02-31/1703. У постанові про відмову нотаріус повідомляє, що 21 лютого 2013 року була відкрита спадкова справа після померлого 11 вересня 2012 року [PERSON] за №25/2013, за заявою про прийняття спадщини згідно закону від дружини померлого [PERSON] ([PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33320885 від 21.02.2013 року). Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с.22, 23). Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради Полтавського району полтавської області № 2117 від 26.07.2016 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті, помер 11.09.2012 року, за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Ковалівка, вул.Лугова,32. Разом з ним за даною адресою проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Прийнявши спадщину, спадкоємець звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме на приватизовану земельну ділянку площею 5,90 га для ведення товарного виробництва, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району та області, яку спадкодавець [PERSON] успадкував після його матері [PERSON], Свідоцтво про право на спадщину за законом видано 13 грудня 2007 року (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2016 року 02-31/1703). Отже, спадкоємцем після смерті [PERSON] на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, визначено [PERSON], яка звернулася до нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини згідно закону. Позивач, як спадкоємець не маю іншої можливості оформити офіційно свої спадкові права у інший спосіб, ніж у судовому порядку. Таким чином, позивач [PERSON] фактично прийнявши спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON], та має право на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка входить до спадкової маси, після смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, [PERSON] приймаючи спадщину, не має можливості набути її шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, кадастровий номер 5324081900:00:044:0020, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Державний акт на право власності на землю, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Звіту про експортну грошову оцінку земельної ділянки від 08.02.2017 року, виготовленого ТОВ «Консультаційно-оціночна компанія «Дисконт», ринкова вартість приватизованої земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,90 га, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Полтавського району та області, складає 116186 грн. 09 коп. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що «за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини», тому належним відповідачем по справі є Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved