Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право приватної власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS], яка була зареєстрована за [PERSON]; визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач пода заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуду суду, сподіваючись на законне та справедливе рішення. Треті особи- Комінтернівський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, Реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області подали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, суд встановив наступні правовідносини: [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що встановлено судом зі змісту свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами від 19.01.2001 року. [PERSON] та [PERSON] з 15.09.1999 року перебували у шлюбі, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.06.2007 року було розірвано. Вказаним рішенням суду встановлено, що фактично сторони припинили шлюбні відносини у 2003 році. В 2005 році [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], яким просив визнати за ним право власності на одну другу частину спірного житлового будинку. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.09.2008 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.09.2008 року було скасовано і ухвалене нове рішення, яким було визнано за [PERSON] право власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS] В 2009 році [PERSON] зареєстрував право власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2013 року рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.09.2008 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.07.2013 року, що набрала законної сили 08.07.2013 року, позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Попов А.Ф. про визнання житлового будинку та земельної ділянки сумісною власністю подружжя, визнання права приватної власності на половину будинку і земельної ділянки та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні половиною будинку і земельної ділянки, - залишена без розгляду. В матеріалах справи міститься акт від 08.10.2013 року обстеження житлово- побутових умов, який складений депутатом округу № 2 Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] з 2005 року фактично не проживає в [ADDRESS]. В силу положення ст. 321, ч.2 ст.346 ЦК України, ст.ст. 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд вважає обгрунтованими позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації за [PERSON] права власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS], оскільки правова підстава для проведення державної реєстрації речового права - рішення апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року - скасована судом касаційної інстанції. В силу положення п. 1 ч. 2 ст. 16, 392 ЦК України - серед іншого, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, в зв'язку із чим позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права приватної власності на одну другу частину житлового будинку [ADDRESS], яка була зареєстрована за [PERSON], підлягають задоволенню. В силу положення ст. 405 ч. 2 ЦК України обгрунтованими є вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Таким чином, суд знаходить позовні вимоги повністю обгрунтованими, заснованими на законі, в зв'язку із чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved