Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 14.05.1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з січня 2018 року відносини з відповідачем почали псуватися, останній проживає з іншою жінкою, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень, відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.1997 року. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалось, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки припинені. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати та,

Outcome: approved