overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10.08.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки припинені. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15.01.2020 року відкрито провадження у справі. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 10.08.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4, 5). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Згідно з ч.1, першим реченням ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 23.09.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні стосунки припинені. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 13.12.2019 року відкрито провадження у справі. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 23.09.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Згідно з ч.1, першим реченням ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що 17.09.2014 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що Ленінський відділом РАГС Харківського МУЮ було зроблено актовий запис № 573. Від шлюбу сторони мають спільну дитину- сина, [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 17.12.2015 року їх шлюб було розірвано. За домовленістю між сторонами, їх син, [PERSON], залишився проживати з матір'ю, позивачем по справі. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, представником позивача до канцелярії суду надана заява про розгляд справи у її відсутність. У своїй заяві представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.(а.с. 15) Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі.(а.с.14) Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 17 вересня 2014 року, укладено шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4) Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], [INFO] р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Леніньского районного суду м.Харкова від 17 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. (а.с.6). У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що 23.02.2007 р.\~ між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що Ленінський відділом РАГС Харківського МУЮ було зроблено актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно, але у подальшому його позовні вимоги було уточнено, та остаточно він просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 %\~ прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність. У своїй заяві позивач просив задовольнити його уточнені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:\~ Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб Серії 1 ВЛ № 056146 від 23 лютого 2007 року, укладено шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4) Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], 02.03.2007 р.н, в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти. Згідно ст. 179\~ СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 183 СК України,\~ суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% заробітку (доходу)\~ щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на\~ дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що з 19.06.2015 р. вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину- сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, представником позивача до канцелярії суду надана заява про розгляд справи у її відсутність. У своїй заяві представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. Суд, провівши у сукупності дослідження матеріалів справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 19 червня 2015 року, укладено шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження в графі батьки вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У ст. 180 СК України відтворюється положення, що містяться в ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти не здатні самі добувати коштів до існування, не можуть як правило утримувати себе самі, тоді як на харчування, одяг, лікування та на інші нестатки необхідні кошти. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 25% заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просила продовжити строк позовної давності та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON],(який згідно рішення Шполянського районного суду від 03.11.2014р. є рідним батьком [PERSON]), що помер [INFO]. в с.Капустине, Шполянського району, актовий запис про смерть №15 від [INFO].по Капустинській сільській раді, Шполянського району, мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS] яке складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», літньої кухні «Б», сараю-гаражу «В», убиральні «Г», погріба «Д», колодязя «№1», загальною вартістю 23577 грн., яке відповідно до по господарської книги Капустинської ради с.Капустине, Шполянського району належало померлому [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на спадкове майно - будинковолодіння, яке залишилося після смерті батька [PERSON] Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON]. залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS] яке складається з житлового будинку «А-1», веранди «а», літньої кухні «Б», сараю-гаражу «В», убиральні «Г», погріба «Д», колодязя «№1», загальною вартістю 23577 грн., яке відповідно до по господарської книги Капустинської ради с.Капустине, Шполянського району належало померлому [PERSON] Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі викладеного ст.ст.1267,1268,1272ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник [PERSON] і просила визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №161 від 22.12.2004 р. по Червонослобідській сільській раді, Черкаського району, Черкаської області, мотивуючи тим, що він є спадкоємцем за законом першої черги інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) площею 4,05 га,вартістю113440 грн., розташовану на території Терешківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, під [NUMBER], яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР №0243312 (який є втрачений газета Шполянські Вісті №96 від 06 грудня 2013 року), загальною вартістю113440 грн. Представник - Терешківська сільська рада, позов визнала про що повідомила письмово. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) площею 4,05 га, вартістю113440 грн., розташована на території Терешківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, під [NUMBER], яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР №0243312 (який є втрачений газета Шполянські Вісті №96 від 06 грудня 2013 року), загальною вартістю113440 грн. Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі викладеного ст.ст.1223, 1233,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

- позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник по довіреності [PERSON] і просиd продовжити строк позовної давності та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер 15.01.2002р. в с.Скотареве, Шполянського району, актовий запис про смерть №1 від 16.01.2002р. по Скотарівській сільській раді, Шполянськьго району, Черкаської області, мотивуючи тим, що 12.02.1997р. [PERSON] зробив на імя позивача заповіт, який був посвідчений Скотарівською сільською радою, Шполянського району, реєстр №7 і на день смерті [PERSON] він не був змінений чи відмінений. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в с.Скотареве, по вул..Шкурупія, 13, Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», погреба «В», прибудови «а», прибудови-«б», літньої кухні-гаражу «Б», ями жомової «Г», прибудови-«д», сараю-«Д», сараю «Е», колодязя №1, огорожі-№2 - загальною вартістю 39912грн., яке відповідно до запису в по господарській книзі Скотарівської сільської ради с.Скотарево, Шполянського району належало [PERSON] Представник Скотарівська сільська рада, позов визнала про що повідомила письмово. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове будинковолодіння, розташоване в с.Скотареве, по вул..Шкурупія, 13, Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», погреба «В», прибудови «а», прибудови-«б», літньої кухні-гаражу «Б», ями жомової «Г», прибудови-«д», сараю-«Д», сараю «Е», колодязя №1, огорожі-№2 - загальною вартістю 39912грн., яке відповідно до запису в по господарській книзі Скотарівської сільської ради с.Скотарево, Шполянського району належало [PERSON] Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове будинковолодіння. На підставі викладеного ст.ст.1267,1268,1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

- позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник по довіреності [PERSON] і просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби [PERSON], яка померла 05.01.2015р. в с.Веселий Кут, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №1 від 06.01.2015р. по виконавчому комітеті Веселокутської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, мотивуючи тим, що 16.08.2010р. [PERSON] зробила на імя позивача заповіт, який був посвідчений Веселокутською сільською радою, Шполянського району, реєстр №22 і на день смерті [PERSON] він не був змінений чи відмінений. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно -будинковолодіння, розташоване в с.Веселий Кут, по вул..Центральна,69, Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», веранди- «а», колодязя №1, огорожі №2- загальною вартістю 23032 грн., -земельна ділянка площею 2,71 га, вартістю 97750грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Веселокутської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю, виданого згідно розпорядження Шполянської РДА від 15.08.2003р. Представник Веселокутська сільська рада, позов визнала про що повідомила письмово. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно -будинковолодіння, розташоване в с.Веселий Кут, по вул..Центральна,69, Шполянського району, Черкаської області, яке складається з житлового будинку «А-1», веранди- «а», колодязя №1, огорожі №2- загальною вартістю 23032 грн., земельна ділянка площею 2,71 га, вартістю 97750грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адміністративних межах Веселокутської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю, виданого згідно розпорядження Шполянської РДА від 15.08.2003р. . Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного ст.ст.1267,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні його представник по дорученню [PERSON] і просив визначити додатковий строк [PERSON] для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с.Вільховець, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №132 від 04.06.2013р. по відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, мотивуючи тим, що заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до нотаріальної контори він не подавав, так як не знав норм законодавства. Представник відповідача позов визнав, про що повідомив письмово. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що позивач пропустив строк з поважної причини, оскільки не знав норм законодавства і суд вважає можливим визначити йому додатковий строк до 21 березня 2014 року для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved