Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, якому просить суд стягнути з [PERSON], 20.11.1979р.н., уродженця [INFO] на її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 16 червня 2015 року розірвано. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали в суд заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітніх дітей, - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], не заперечує на стягнення з нього аліментів на їхнє утримання. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved