Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням поданих 26.01.2016 р. уточнень просила суд, визнати за нею право власності на житловий будинок № 26 по вул. Чапаєва у с. Новопокровка, Чугуївського р-ну Харківської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 25.04.2014 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 25.04.2014 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 26 розташованого по вул. Чапаєва у с. Новопокровка, Чугуївського р-ну Харківської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно позичці. Після смерті матері позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа не зберігся, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та рекомендовано звернутись до суду. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідачі позов визнали. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез'явившихся осіб за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 квітня 2014 року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 441463. (а.с.7). Відповідно до інформації із Спадкового реєстру № 42719945 від 21.01.2016 р. 08.12.2011 р. [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області, відповідно до якого [PERSON] заповідала усе своє майно своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожній. Згодом 18.04.2013 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Новопокровської селищної ради, відповідно до якого заповіла все своє майно донці [PERSON] (а.с. 18, 31,32). Відповідно до відповіді з Чугуївської державної контори Харківської області від 21.01.2016 р. №46/01-16 після померлої 25.04.2014 р. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області від 18.04.2013 р. звернулась дочка спадкодавці [PERSON] [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом. (а.с.16). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між донькою та матірю підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 299699 (а.с.23). Згідно ст. 1254 ЦК України Заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту. Після смерті матері позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа не зберігся, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та рекомендовано звернутись до суду. Окрім цього, 1/3 частина будинку № 26 розташованого по вул. Чапаєва у с. Новопокровка, Чугуївського р-ну Харківської області належала [PERSON] з яким [PERSON] мешкала однією сімєю, як чоловік з дружиною. 16.10.1971 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 286482 (а.с. 4, 7-а). Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, але не переоформила спадщину на себе. Згідно ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. [PERSON] на момент смерті [PERSON] та за рік до його смерті знаходилась на утриманні [PERSON], а тому є його спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Відповідно до відповіді з Чугуївської державної контори Харківської області від 21.01.2016 р. №47/01-16 звернення спадкоємців про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого 16.10.1971 р. [PERSON] відсутні. (а.с.19). Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved