overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 лютого 2020 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Лідихівської сільради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися. Від цього шлюбу дітей не мають. Просить шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ Примушування\~\~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 29.02.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Лідихівської сільради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача і свідчили про необхідність збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 травня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №22. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, примирення з відповідачем не можливе, оскільки шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, оскільки примирення із позивачкою неможливе, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 29 травня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 травня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають конфлікти з вини відповідача на ґрунті неповаги до неї, сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують, донька залишилась на її утримані. Після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище «[PERSON]». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 29 травня 2016 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки виданої виконкомом Поляхівської сільради №741 від 02.10.2017 року, [PERSON] поживає разом із матір'ю за адресою [ADDRESS]. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 30 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №68. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають побутові непорозуміння та конфлікти на ґрунті ревнощів, примирення з відповідачем неможливе, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявивсь, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просив строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Панчук». Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №128557. Від шлюбу сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №240211.Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 4 жовтня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Волице-Полівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №3. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виникають сварки. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Поліщук». Позивачка, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, оскільки примирення між ним та позивачкою неможливе, розгляд справи проводити у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу їх у відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач згідний на розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачем тривалий час спільно не проживають та не підтримують шлюбних стосунків і розірвання шлюбу відповідає інтересам відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 4 жовтня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Волице-Полівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №133408. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №012310 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №148409. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 6 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Гальчинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаєморозуміння між ними, часто виникають сварки на ґрунті ревнощів, шлюбних відносин не підтримують, спільно не проживають, від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, просить шлюб розірвати. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON]», розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог, строк на примирення просить не надавати, оскільки більше 6 місяців разом не проживають, просить розглядати справу у його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу по суті у підготовчому розгляді у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 6 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Гальчинецької сільської ради теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.03.2005 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Смоднянської сільської ради Косівського району, за актовим записом № 01. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що в них не має взаєморозуміння у сімейних відносинах. Часто між ними виникають сварки та різні непорозуміння, вони втратили любов та повагу одне до одного. На даний час їх шлюб носить формальний характер і надій на його поновлення немає. Просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А згідно ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що 10.03.2005 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Смоднянської сільської ради Косівського району, за актовим записом №01, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.03.2005 року (а.с.4). В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей записано відповідача по справі [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8-9). Як встановлено в судовому засіданні, сім'я розпалася повністю та надії на її збереження немає, оскільки сторони разом не проживають, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],слід залишити на проживання із матір'ю, [PERSON] З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме [PERSON], продовжувати подальше спільне подружнє життя позивач з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити. Також, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст. 51, 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 лютого 2013 року. В шлюбі дітей немає. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на шлюб, сім'ю. Сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відзив на позов також не надав. Таким чином, у зв'язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК) та судовий розгляд даної справи здійснюється в заочному порядку (ст.280 ЦПК України). У зв'язку з розглядом справи за відсутності в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2017 року вбачається, що 22 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу позивачу залишено прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, протилежність поглядів на шлюб, проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved