Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася\~до суду\~з вищеназваним\~позовом,\~мотивуючи його\~тим,\~що 30.08.2014\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем\~у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Ставищенського\~районного управління\~юстиції у\~Київській області,\~актовий запис\~№ 97.\~Причиною розірвання\~шлюбу є\~різні характери\~та протилежні\~погляди на\~сімейне життя,\~внаслідок чого\~сторони проживають\~окремо з\~листопада 2019\~року.\~Від даного\~шлюбу сторони\~мають малолітніх\~дітей \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які на\~даний момент\~проживають разом\~з матір`ю. Після розірвання шлюбу просить залишити малолітніх доньок проживати з нею та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Понесені судові витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки не повідомила, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 30.08.2014 року було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 97 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народженнясерії [NUMBER] , актовий запис № 40, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 114. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати шлюб між подружжям. Після розірвання шлюбу просить визначити місце проживання малолітніх дітей разом з нею, прізвище залишити « [PERSON] », судові витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача на її користь. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved