Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернулась із позовною заявою до суду, в якій просила витребувати у відповідача належні їй на праві власності речі- телевізор SHARP вартістю 5354 грн., холодильник WHIRLPOOL WBE вартістю 4074 грн., пральну машину WHIRLPOOL AWE вартістю 3305 грн., СВЧ піч GORENJE МО 17DS вартістю 648 грн., комп»ютер «АСУС» вартістю 3000 грн., столовий посуд (сервіз 12 персон) вартістю 1000 грн., килиму прикраватного зеленого кольору вартістю 200 грн., а в разі відсутності цього майна стягнути на її користь вартість даного майна на суму 17581 грн, судові витрати покласти на відповідачку. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задоволити, пояснила, що відповідач у справі перебувала у шлюбі з її сином [PERSON] Вони подарували сину квартиру, яка була до весілля забезпечена всім необхідним для проживання сім»ї. Проте в 2012 році відповідач покинула квартиру, яка належить її сину, і з собою забрала оспорювані речі. Вважає, що відповідач поступила неправомірно, так як ці речі належали їй. Зокрема телевізор вона придбала в магазині «Ельдорадо» за кредитні кошти банка і подарувала сину до шлюбу, проте після припинення шлюбних стосунків вирішила телевізор повернути собі. Холодильник, пральну машину, СВЧ піч вона придбала в інтернет магазині «Технореал» за свої кошти і дала в постійне користування сім»ї сина. Замовляла ці речі сама, оплачувала готівкою 28.10.2011 року при доставці. Комп»ютер купляв собі її син за гроші, які дала вона, тому вважає, що телевізор є її власністю. Телевізор був придбачний приблизно в 2007 році, проте документів про придбання покупки вона не має. Сервіз їй подарувала кума, він складається із вилок, ножів, ложок на 12 персон. Його вона оцінює в 1000 грн. Килим їй подарувала її мати, він також знаходився в квартирі сина. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила що з квартири чоловіка вона виїхала 1 жовтня 2012 року і дійсно забрала окремі речі, які придбані були її матір»ю і передані їй в користування. Зокрема холодильник, пральна машина, СВЧ-піч були придбані до весілля в інтернет магазині. Оплату проводила її мати. Тому вона забрала холодильник і пральну машину, а піч залишалась в ремонті. Телевізор вона також забрала. Проте телевізор дав їй сам чоловік. Телевізор був подарований чоловіку матір»ю позивачем у справі. Чоловік дозволив забрати його як компенсацію за кошти, вкладені в ремонт квартири, вартість якого склала близько 20000 грн. Інших речей, вказаних в позові, вона не брала. Представник відповідача вважає вимоги безпідставними, підтвердила, що саме вона за кошти, позичені її сестрою [PERSON], придбавала холодильник, пральну машину та СВЧ-піч, також доповнила, що позивач з приводу крадіжки її речей зверталась в Соснівський РВ УМВС, проте не вказувала про крадіжку відповідачем оспорюваних в позові речей. Натомість її син [PERSON], звертаючись в Соснівський РВ УМВС, вказував, що це майно належать йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Вказала, що всі супровідні документи (зокрема паспорти) на вказані товари знаходяться з моменту придбання в неї, що підтверджує факт їх придбання саме нею, а не позивачем. Не заперечила, що відповідач при переїзді забрала також телевізор. З пояснень третьої особи, телевізор був дійсно подарований йому матір»ю до шлюбу і належить йому, проте тепер він погодився повернути його матері. Інші речі були придбані його матір»ю і передані йому в користування. Телевізор він дружині не віддавав. Вона без його відома забрала все, що захотіла, тому він змушений був звернутись в органи внутрішніх справ. Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши надані суду докази, вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2011 року по 26 лютого 2014 року. В 2012 році фактично сімейні стосунки були припинені і відповідач у справі з малолітньою дитиною 1 жовтня 2012 року переїхала на постійне місце проживання в смт.Драбів. При цьому вона перевезла до своїх батьків в смт.Драбів телевізор SHARP вартістю 5354 грн, холодильник WHIRLPOOL WBE вартістю 4074 грн., пральну машину WHIRLPOOL AWE вартістю 3305 грн., СВЧ піч GORENJE МО 17DS вартістю 648 грн. Даний факт підтверджується поясненнями сторін, третьої особи та показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На думку суду, позивачем не доведено, що саме на її кошти були придбані холодильник, пральна машина, СВЧ-піч, оскільки в неї відсутні платіжні документи (квитанції, корінці касових ордерів), які б підтверджували факт оплати саме нею вказаного майна. У копії видаткової накладної від 28 жовтня 2011 року № 101973, яка надана позивачем, одержувачем оспорюваного майна зазначено приватного покупця без анкетних даних. Натомість позивач представила суду копію видаткової накладної від 28 жовтня 2011 року № 101973, де одержувачем товарів з інтернет магазину є [PERSON] (дошлюбне прівище [PERSON]) [PERSON] суд критично оцінює довідку, представлену позивачем, яка надана позивачу власником інтернет магазину про придбання нею вказаних вище речей, оскільки довідка не є первинним платіжним документом, який підтверджує факт оплати, а відтак і придбання конкретного товару. Допитана як свідок [PERSON] підтвердила, що вона дійсно позичала [PERSON] гроші для придбання холодильника, пральної машини, печі дочці на весілля. Суд вважає, що позивачем доведено факт придбання нею телевізора SHARP, що підтверджується письмовими доказами у справі- анкетою до заяви про отримання кредиту в банку ПАТ «[PERSON] Стандарт», випискою з особового рахунку № 26203001123859. Беручи до уваги, що письмового договору дарування телевізора позивачем своєму сину не укладалось і в судовому засіданні позивач та третя особа заявили про повернення телевізора позивачу, суд вважає, що позивач об»єктивно довела факт належності їй телевізора на момент прийняття рішення у справі. Щодо інших предметів, вказаних в позові (комп»ютер, посуд, килим), позивачем не надано належних доказів права власності на вказане майне та доказів того, що відповідач вказане майно вивезла. Тому ці доводи позивачки не знайшли свого об'єктивного підтвердження у судовому засіданні. При цьому суд критично оцінює показання свідка [PERSON] про належність оспорюваних предметів позивачу та вивезення їх відповідачем, оскільки ці дані їй відомі зі слів позивачки. У зв»язку із звільненням позивача від сплати судового збору, з відповідача в доход держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог, що становить 73 грн. 08 коп. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed