overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезгаданим позовом, посилається на те, що 01.08.2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Спочатку вони проживали добре, однак коли позивач поїхала до Італії до своєї матері, оскільки відповідач хотів придбати автомобіль, на адресу матері позивача прийшло повідомлення із суду, де було зазначено що відповідач подав на розлучення. Після цього, позивач повернулася з Італії і відносини сторін налагодилися. В серпні 2012 року вона завагітніла, після чого відповідач змінив ставлення до своєї неї в гіршу сторону, а вже в січні 2013 року пішов з дому. Відповідача не цікавить дружина та дочка, вже майже 2 роки проживають окремо. В травні цього року у відповідача народився син від іншої жінки, з якою він проживає на даний момент. До відповідача в неї не залишилось жодних почуттів, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, оскільки відповідача не цікавить ані вона, ані їхня спільна дочка. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд його задоволити, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про день, час і місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, протягом двох років проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеними вимогами, посилаючись на те, що з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1996 року. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку і до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Вислухав позивачку, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 30 листопада 1996 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5). [INFO] народилась донька [PERSON], батьками якої є сторони (а.с.6) Дитина мешкає разом із позивачкою (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька знаходиться на утриманні позивачки. Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із обов'язків батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем обов'язків утримувати свою дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 22.01.1994 року, шлюб зареєстрований у відділі ЗАГСу Калуського міськвиконкому, актовий запис №30. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO], які на даний час повнолітні. Спільне життя з відповідачем не склалося. В сім'ї виникали часті сварки і непорозуміння через різні погляди на сім'ю та подружнє життя. Протягом останніх трьох років подружні стосунки не підтримують. Фактично шлюб існує тільки формально. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 22.01.1994 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГСу Калуського міськвиконкому, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім'ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 23.04.1998 року, шлюб зареєстрований у виконкомі Зборянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, останнім часом не підтримують подружніх стосунків. Причиною розпаду сім'ї стали часті конфлікти. Крім того позивач вказує, що відповідач дозволяв собі застосовувати по відношенню до неї фізичне насильство, що призвело до відчуження в подружніх стосунках та зміни почуттів. Фактично шлюб існує формально, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, проте про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Суд, за згодою позивача та, враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 23.04.1998 року зареєстрували шлюб у виконкомі Зборянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім'ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 28.11.2011 року, шлюб зареєстрований у виконкомі Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, останнім часом не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, розгляд справи просить проводити у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28.11.2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу у них народилася син [PERSON] - [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім'ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18.06.2018 року за позивачем було визнано право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON], а саме на 3/4 частки домоволодіння по [ADDRESS] та на 3/4 частки земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,086 га, яка розташована в с. Добровляни Калуського району, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Інша 1/4 частки на вищевказане домоволодіння та земельну ділянку перебуває у фактичній власності відповідачки, оскільки таке майно прийнято нею у спадщину після смерті [PERSON], незважаючи на те, що нею не здійснено відповідне оформлення права власності. Проте, незважаючи на ту обставину, що позивач та відповідач мають у спільній власності вказане домоволодіння та земельну ділянку, спільне користування цим майном неможливе. Так, частка відповідачки є незначною і становить 1/4, а тому її виділення із цілого практично неможливе. Відповідачка з 1987 року постійно проживає у своєму житловому будинку по [ADDRESS], що є її постійним місцем проживання. Спільним будинком відповідач ніколи не користувалася і не користується ні для особистого проживання, ні для проживання членів її сім'ї. Позивач зазначає, що дане майно не цікавить відповідачку, що підтверджується також небажанням відповідачки юридично оформити права на це майно. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить: припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку домоволодіння по [ADDRESS] та визнати право власності на цю частку за позивачем; припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 0,086 га, яка розташована в с. Добровляни Калуського району та визнати право власності на цю частку за позивачем; стягнути із позивача на користь відповідача грошову компенсацію вартості часток в сумі 16155,00 грн. Позивач подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі її представника, позов просить задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 82). Враховуючи дану обставину і наявність згоди позивача на розгляд справи в заочному порядку суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування вона являється власником домогосподарства, що по [ADDRESS] . В даному домі також зареєстрований відповідач, який являється її батьком, однак з 2001 в спірному житлі без поважних причин не проживає, особистих речей в домі не має, а його місцезнаходження позивачу невідоме. У зв`язку з цим [PERSON] змушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] , 1939 р.н., зареєстрованого по [ADDRESS] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що згідно договору дарування відповідач [PERSON] подарував позивачу [PERSON] 49/100 частин незакінченого будівництвом жилого будинку, що по [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно акту Томашівської сільської ради від 21.10.2020 відповідач по справі [PERSON] , 1939 р.н. у господарстві, що по [ADDRESS] зареєстрований, однак з 2001 по даний час в ньому не проживає (а.с. 11). Факт реєстрації [PERSON] , 1939 р.н., що являється батьком позивача, також підтверджується відповідною довідкою (а.с. 12). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідачем по місцю своєї реєстрації і приходить до висновку, що [PERSON] , 1939 р.н. без поважних причин не проживає в спірному житлі понад шість місяців, а тому втратив право на користування цим житлом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити. На підставі викладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку по [ADDRESS] . Відповідач в даному домі не проживає протягом 9 років, а проживає по [ADDRESS] . Реєстрація відповідача в будинку створює позивачу певні незручності, зокрема і зі сплати комунальних платежів, а тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Окрім цього, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення (а.с. 17). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.07.2005 (а.с. 7) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2005 (а.с. 8). При цьому, як вбачається з акту про підтвердження проживання від 14.06.2021, в даному житлі зареєстрований відповідач [PERSON] , але фактично він за місцем реєстрації не проживає останні 9 років (а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються довідкою № 497097 від 10.06.2021 (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідача по місцю своєї реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житлі понад один рік, а тому втратив право на користування цим житлом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази,суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 72 ЖК України, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В даному домі також зареєстрований, але більше 2 років не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] . З метою захисту своїх прав, зокрема отримання субсидії, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком по [ADDRESS] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.02.2021 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 4). В даному домі також зареєстрований, але більше двох років не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідача по місцю своєї реєстрації і приходить до висновку, що [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житлі понад шість місяців, а тому втратив право на користування цим житлом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В даному домі також зареєстрований, але з 1999 року не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] . З метою захисту своїх прав, як власника, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком по [ADDRESS] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.10.2021 було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 13-15). В даному домі також зареєстрований, але з 1999 року не проживає, відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідача по місцю своєї реєстрації і приходить до висновку, що [PERSON] без поважних причин не проживає в спірному житлі понад шість місяців, а тому втратив право на користування цим житлом. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 908, 00 грн. сплаченого судового збору (а.с.5). На підставі викладеного, ст.ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved