Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір піднайму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] укладений 10.01.2005 року, визнати її членом сім'ї [PERSON] та визнати за нею право користування зазначеною квартирою. Свої вимоги вмотивувала тим, що відповідач є її матір'ю, яка з 1987 року по 2000 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з її батьком. Після розлучення батьків вона знаходилась на утриманні та під опікою батька, який згодом виїхав на роботу до Москви. У 2004 році її батько передав грошові кошти в розмірі 6700 доларів США для забезпечення її житлом. 13.11.2004 року відповідач придбала для неї квартиру [ADDRESS] однак договір купівлі-продажу оформила на своє ім'я, а 10.01.2005 року уклала з нею договір піднайму вказаної квартири. Однак, на час укладення договору піднайму вона була ще неповнолітньою особою, у зв'язку з чим не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, що під час укладення зазначеного договору було залишено поза увагою. Окрім того, вона вселилась у вказану квартиру як член сім'ї власника квартири, а відтак набула рівні з нею права щодо користування зазначеною квартирою. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб - КП «Житлово-експлуатаційна організація №35» м. Кривого Рогу та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 13.06.2012 року встановлено, що відповідач та [PERSON] з 1987 року по 2000 рік перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є одна дитина - позивач [PERSON], [INFO]. Після розлучення батьків позивач знаходилась на утриманні та під опікою батька, який згодом виїхав на роботу до Москви. У 2004 році батько передав їй грошові кошти в розмірі 6700 доларів США для забезпечення її житлом. 13 листопада 2004 року відповідач придбала для неї квартиру [ADDRESS] однак договір купівлі-продажу оформила на своє ім'я (а.с.8, 10, 17-26). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 10 січня 2005 року відповідач та позивач уклали між собою договір піднайму житлового приміщення №?8, а саме квартири [ADDRESS] який зареєстрували в КЖП №44, та відповідно до якого позивач зобов'язалась утримувати квартиру в чистоті, робити за власний рахунок поточний ремонт та щомісяця сплачувати квартплату в розмірі 60 грн. (а.с.14). Отже, розглядаючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору піднайму житлового приміщення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Згідно ч. 4 ст. 32 ЦК України згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. Однак, на час укладення договору піднайму позивачу виповнилось 17 років, відтак вона не набула повної цивільної дієздатності. При цьому, згоди органу опіки та піклування на укладення даного правочину з неповнолітньою особою відповідачем отримано не було. Окрім того, відповідач, будучи матір'ю позивача, уклала даний договір всупереч інтересам позивача, позаяк остання відповідно до вимог ст. 64 ЖК України є членом її сім'ї, а не піднаймачем, як зазначено в договорі піднайму. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при укладенні зазначеного договору піднайму були порушені вимоги, встановлені ч. ч. 2, 6 ст. 203 ЦК України. Стосовно позовних вимог в частині визнання позивача членом сім'ї відповідача та визнання за нею права користування зазначеною квартирою, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Отже, позивач є дочкою відповідача, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.10), у зв'язку з чим у суду є підстави для визнання її членом сім'ї відповідача та визнання за нею права користування квартирою [ADDRESS]. Таким чином, за наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved