Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду № 442/7700/16-ц від 20 грудня 2016 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду № 442/7700/16-ц від 20 грудня 2016 року вирішено стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання: дочки [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 600,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дітей, вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, а саме згідний платити аліменти в розмірі по 800 грн. в місяць на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] до [PERSON] є батьками: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачем. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду № 442/7700/16-ц від 20 грудня 2016 року вирішено стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання: дочки [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 600,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов`язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми (сином та дочкою), перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно \~до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.8,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходяться неповнолітні діти, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2016 роком (коли було ухвалено рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати неповнолітніх дітей. Позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved