Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою до фермерського господарства «Анив-07» в особі голови господарства Коваленко Миколи Олександровича про стягнення заборгованості по орендній платі за 2013 рік у розмірі 5322 гривні 12 копійок, та 2200 гривень пені за період прострочення проведення розрахунку, та понесених судових витрат - 243 гривні 60 копійок судового збору, 900 гривень витрат на правову допомогу, та розірвання договору оренди належної їй земельної ділянки площею 16.29 гектари на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району, укладеному з відповідачем 02 лютого 2007 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до п. 11 Договору орендна плата відповідачем вноситься у строки: до 15 грудня щорічно. У 2013 році відповідач не дотримувався встановлених договором строків проведення розрахунку, виплати пені за несвоєчасність проведення розрахунку по орендній платі. На час звернення до суду з позовом відповідач не провів розрахунок по орендній платі та пені, це стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, прохала задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, при цьому збільшивши розмір позовних вимог в частині розміру пені за час затримки розрахунку по орендній платі з 2200 гривень за 40 днів прострочення, зазначених у позовній заяві, до 3297 гривень 05 копійок, за 59 днів затримки розрахунку, які минули з 15 грудня 2013 року, коли відповідач повинен був за умовами договору провести розрахунок по орендній платі, але своїх обов'язків не виконав, до розгляду справи у судовому засіданні, та розірвати договір оренди, оскільки має намір сама розпорядитися належною їй земельною ділянкою. Відповідач [PERSON], вислухавши позивача [PERSON] та її представника адвоката [PERSON], позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відповідно до умов договору оренди своєчасно проводив розрахунки по орендній платі з орендодавцем [PERSON] щорічно, нараховуючи орендну плату у розмірі 2416 гривень відповідно до умов договору, але виплачував більші суми, наперед, виплативши за 2010 рік 4100 гривень, за 2011 рік - 6470 гривень, 2012 рік - 5970 гривень. Відповідач стверджує, що орендну плату виплачував позивачу шляхом здійснення перерахунку на її банківську карту, у такий спосіб замість 7248 гривень орендної плати за три роки з розрахунку по 2416 гривень кожного року фактично виплатив позивачу 16540 гривень, що на 9292 гривні більше від договірної суми за три роки, тому у зв'язку з неврожаєм вирішив у 2013 році орендну плату [PERSON] не виплачувати, причини пояснив орендодавцю. Відповідач послався на пункт 9 договору оренди від 02 лютого 2007 ороку, де зафіксовано розмір орендної плати у 2416 гривень, що становить 1,5% від нормативної грошової оцінки належної [PERSON] земельної ділянки станом на 2007 рік, більше перерахунків не робив. Те, що нормативна грошова оцінка належної [PERSON] земельної ділянки станом на 2014 рік складає 354808 гривень, йому не було відомо. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до слідуючого. Предметом спору є укладений 02 лютого 2007 року між фермерським господарством «АНИВ-07» в особі голови господарства Коваленка Миколи Олександровича, та орендодавцем [PERSON] правочин - договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 16,29 гектари ріллі (а.с. 6-8), розташованої в адміністративних кордонах Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. Договір зареєстровано у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії ДП Центру ДЗК 25 вересня 2008 року за № 040872501506 (а.с. 6-8). Спірні відносини є цивільними, земельними правовідносинами і регулюються нормами діючого цивільного та земельного законодавства: ст. 526, 530, 638, 651 ЦК України, ст. 6, 13-18, 21-24,25, 32 ЗУ «Про оренду землі»; ст. 21,22, 23, 124, 152, 158, 160, 162, 211 ЗК України; Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» №725/08 від 19.08.2008 року; п. 9 Постанови КМУ №2073 від 25.12.1998 року «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди». Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 498268 [PERSON] на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2006 року у справі № 2-1118/2006 є власником земельної ділянки площею 16,29 гектари на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с. 11). У судовому засіданні встановлено факт укладення 02 лютого 2007 року між фермерським господарством «АНИВ-07» в особі голови господарства Коваленка Миколи Олександровича, та орендодавцем [PERSON] договору оренди належної [PERSON] земельної ділянки, укладений договір оренди зареєстровано у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії ДП Центру ДЗК 25 вересня 2008 року за № 040872501506 (а.с. 6-8). Даний договір вважаються укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається із матеріалів справи з часу укладення договору оренди 02 лютого 2007 року (а.с. 6-8) між орендарем та орендодавцем спірних питань що до умов укладеного сторонами договору оренди не виникало, сторони не мали претензій одна до одної до 20 січня 2014 року, орендар фермерське господарство «АНИВ-07» стверджує, що впродовж всього часу дії договору оренди своєчасно здійснювало розрахунки по орендній платі, виплачувало орендну плату у більшому розмірі наперед, та виконувало інші відповідно до Договору обов'язки. Відповідно до п. 8 договору оренди його укладено терміном на 15 років, в договорі зазначено конкретний кінцевий строк дії укладеного договору - до 02.02.2022 року. В пункті 8 договору оренди присутнє застереження, відповідно до якого після закінчення строку (дії) договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 18). Пунктом 9 договору оренди встановлено розмір орендної плати у грошовій формі - 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2416 гривень на рік або ж у натуральній формі за домовленістю (а.с. 6), в розмір орендної плати входить прибутковий податок. Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Орендар [PERSON] у судовому засіданні не зміг довести той факт, що ФГ «АНИВ-07» починаючи з 2010 року виплачувало орендну плату орендодавцю [PERSON] у завищених розмірах шляхом перерахування коштів на банківську карту позивача, [PERSON] у судовому засіданні це не підтвердила, заперечила. [PERSON] погодилася з тим, що відповідач всі роки проводив розрахунки по орендній платі, а в 2013 році до 15 грудня не виплатив орендну плату, пояснення відповідача про виплату орендної плати їй в попередні роки у збільшених розмірах, наперед спростувала. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 21 зазначеного закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Систематична несплата орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за згодою сторін чи за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 37 договору укладеного між сторонами 02 лютого 2007 року договору оренди землі умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: - несплата орендної плати; - не додержання науково встановленої сівозміни (а.с.7). Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за згодою сторін чи за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 35 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї з сторін.., та інших підстав. Пунктом 37 зазначеного договору оренди землі також передбачено підставою для зміни умов або розірвання договору - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (а.с. 19). Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ФГ «АНИВ-07» в частині стягнення з фермерського господарства «Анив-07» на користь на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за 2013 рік за договором оренди землі від 02 лютого 2007 року у розмірі 5322 гривні 12 копійок підлягає задоволенню, оскільки 1,5% від нормативної грошової оцінки належної позивачу земельної ділянки в 354808 гривень і складають вказану суму. Відповідно до умов п. 14 договору оренди вимога [PERSON] про стягнення 3297 гривень 05 копійок пені за 59 днів проведення розрахунку по орендній платі за 2013 рік підлягає частковому задоволенню у розмірі 112 гривень 10 копійок з врахуванням розміру облікової ставки НБУ в 6,5% річних, подвійна ставка складає 13% річних. При викладених обставинах суд не встановив підстав для задоволення вимог позивача [PERSON] про розірвання договору оренди належної їй земельної ділянки від 02 лютого 2007 року, оскільки єдиний випадок короткотермінової затримки розрахунку по орендній платі між орендарем та орендодавцем, на який посилається позивач та її представник, як на підставу для розірвання договору оренди, не є свідченням умисних дій відповідача по ухиленню від сплати орендодавцю належної орендної плати, тому умови п. 37 договору оренди у даному випадку не можуть бути застосовані для прийняття рішення про задоволення позовної вимоги в частині розірвання договору оренди. Випадок затримки розрахунку також не несе в собі ознак систематичності несплати орендної плати, що є необхідною складовою для застосування норми п. «д» ст. 141 ЗК України, та не може бути визнана істотним порушенням умов договору оренди відповідно до ст. 651 ЦК України. Випадки затримки проведення розрахунку передбачені п. 14 Договору оренди шляхом відшкодування - нарахуванням пені. Посилання позивача на невиплату відповідачем пені за час затримки розрахунку також не може бути підставою для розірвання договору оренди, оскільки не в інтересах орендаря, оскільки нарахування пені в першу чергу задовольняє інтереси орендодавця. З цих вказаних підстав суд вважає, що позов [PERSON] в частині розірвання договору оренди задоволенню не підлягає, як не обгрунтоване. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, тому вимога [PERSON] про стягнення з ФГ «АНИВ-07» 900 гривень понесених витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок з відповідача на користь позивачки. На підставі зазначеного,

Outcome: partial