Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що 01.03.2002 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає та знаходиться на її утриманні. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Між ними постійно виникали сварки, що негативно впливали їх неповнолітнього сина. Сімейне життя між ними постійно погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження сімї неможливо і суперечить їх інтересам та їх дитини, просить суд даний шлюб розірвати. Ухвалою суду від 01.03.2019 року відкрито провадження та прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, розпочавши підготовче провадження. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 березня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Носальська) Відділом реєстрації актів громадського стану Будьонівського районного управління юстиції м. Донецька, про що зроблено актовий запис №44 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, син проживає з [PERSON] спір про визначення його місця проживання відсутній. Шлюбно-сімейні\~стосунки між\~сторонами припинено\~у звязку\~з відсутністю\~ взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязків щодо ведення спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З огляду на викладене та обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Згідно з ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії І-НО №157672 від 01.03.2002 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Носальська» на «Бондар», яке суд вважає за доцільне залишити без змін згідно з поданої позивачем заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384,20 грн., а інші 50% (384,20 грн. відповідно) повернути позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved