Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Супрунівської сільської ради Полтавського району, третя особа Четверта державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] ( [INFO] ). В Четвертій Полтавській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за № 7/2019. Згідно заповіту від 28.03.2003року позивачу належить все майно яке на час смерті належало її чоловіку- [PERSON] . 07 серпня 2019 року позивач звернулась до Четвертої нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,10га., розташовану на території села Мильці Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка належала її покійному чоловікові. У зв`язку з тим, що позивачем було не надано Витяг з Державного земельного кадастру, було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, Позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Від представника відповідача Супрунівської сільської ради Полтавського району, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від представника третьої особи Четвертої державної\~нотаріальної конторидо суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки- [PERSON] ( [INFO] ). В Четвертій Полтавській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за № 7/2019. Згідно заповіту від 28.03.2003року позивачу належить все майно яке на час смерті належало її чоловіку- [PERSON] . 07 серпня 2019 року позивач звернулась до Четвертої нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,10га., розташовану на території села Мильці Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка належала її покійному чоловікові. У зв`язку з тим, що позивачем було не надано Витяг з Державного земельного кадастру, було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, Позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved