Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що між нею та відповідачем 3 листопада 2007 року було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль «Fiat Bravo», 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який за твердженням позивача являється спільною сумісною власністю, а тому просила стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини даного автомобіля. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що на позові наполягає, просить його задовольнити з підстав наведених у позові, а справу просить розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газету «Черкаський Край» № 14 (20051) від 19 лютого 2016 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі в період часу з 3 листопада 2007 року по 8 грудня 2015 року (а.с.10). За час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль «Fiat Bravo», 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру в Черкаській області № 68/15 від 22 грудня 2015 року (а.с.8). Проаналізувавши наведені докази судом достовірно встановлено, що спірний автомобіль придбаний за час перебування сторін у шлюбі та за спільні кошти. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З огляду на викладене, судом встановлено, що спірне майно в силу Закону є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 71 Сімейного Кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом; при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, інші обставини, що мають істотне значення. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Домовленості про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто, що об'єктивно підтверджується відсутністю будь-яких угод з цього приводу. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з висновку про вартість об'єкта оцінки (а.с. 21) вартість 1/2 частини автомобіля «Fiat Bravo», 1996 року випуску складає 35000 грн. Виходячи з обставин справи, на думку суду позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам Закону, а тому підлягають задоволенню, при цьому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 35000 грн. вартості 1/2 частини автомобіля «Fiat Bravo», 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER], оскільки саме відповідач користується ним та він є неподільним. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved