overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки вважає, що строк встановлений законом був пропущений нею з поважних причин. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав та просив задовольнити. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача та третьої особи суду невідомі, хоча вони були завчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про такий розгляд, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.8). За життя, а саме 16 травня 2006 року, останній придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року, що набрало законної сили 25 серпня 2015 року (а.с.6), встановлено факт постійного проживання позивача однією сім'єю разом з [PERSON], з 16 квітня 2002 року і до дня його смерті. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 18 вересня 2015 року (а.с.9), позивач на день смерті проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 12 квітня 2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачем у даній справі (а.с.11), яка, в свою чергу, подала заяву при прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.44). Листом нотаріуса від 20 листопада 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON], у зв'язку з пропуском нею встановлено законом строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] був нею пропущений з поважних причин, а саме у зв'язку з необхідністю доведення та встановлення судом юридичного факту - факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем не менш як п'ять років. Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України задекларовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищевикладене, та той факт, що позивач пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, на переконання суду, з поважних причин, і дана обставина перешкоджає їй прийняти у спадщину спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі його 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання спільної малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому вона вимушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Сторони в судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 15 листопада 2014 року сторони уклали шлюб (а.с.4), від якого 5 квітня 2015 року народилась дитина [PERSON] (зворот а.с.4). Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дочки, заява підлягає до задоволення. Крім цього, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 640,00 гривень. Водночас, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, понесені останньою у зв'язку із розміщенням оголошень в друкованих засобах масової інформації про виклик відповідача у судове засідання у сумі 1 620,00 гривень. Також, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере педагогічної, матеріальної, трудової, або будь-якої іншої участі у виховані сина. Крім того, вказала, що [PERSON] не цікавиться успіхами спільної дитини, його станом здоровя, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, а тому є всі підстави позбавити його батьківських прав. В судове засідання 30.09.2015 р. позивач не зявилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи органу опіки і піклування Житомирської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 13.01.2016 року, 25.02.2016 року та 25.03.2016 року не зявився, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін, що відповідає положенням ст. ст. 158, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради № 167 від 153.03.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], 31.08.2003, року народження, оскільки він ухиляється від виконання обовязків із виховання та утримання сина, не цікавиться станом його фізичного та духовного розвитку, виховання, навчання. Зі змісту характеристики ЗОШ №28 у м. Житомирі вбачається, що мама приділяє належну увагу вихованню та навчанню дитини, відвідує батьківські збори. Відповідно заяви [PERSON] до долученої до матеріалів справи, яка являється сусідкою позивача, вбачається, що [PERSON] не проживає разом із [PERSON] та не відвідує сина вже більше року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до\~п. 2 ч.1 ст. 164 СК України\~для позбавлення батьківських прав. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Зважаючи на вищевикладене, виходячи винятково з інтересів дитини, та враховуючи наявність факту ухилення відповідачем від свого обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 21.11.2012 року Виконавчим комітетом Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак в поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 21.11.2012 року знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, актовий запис № 1 (а.с. 70), до цього спільно проживали та вели спільне господарство. Питання щодо розподілу спільно нажитого майна сторони будуть вирішувати у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сторони не підтримують подружні відносини,зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8)., яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання 2-х дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що діти проживають із нею та знаходяться на її утриманні. З відповідачем не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дітей. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з 03.06.2006 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем (а.с.11-15). Діти знаходяться на утриманні матері, яка хоча і працює та отримує заробітну плату, але потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дітей. Відповідач не працює, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з положень ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та задовольняє позов. Відповідно до ст.ст. 79-80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача. В позовній заяві зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 30.04.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем фактично розійшлися, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони з позивачем перестали розуміти один одного, внаслідок чого булі втрачені любов та повага між ними. Спір про майно у сторін відсутній. Просила суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі сторони перебувають з 30 квітня 2011 року. Фактично розійшлися, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, спір про майно у сторін відсутній, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила розірвати шлюб. Також, просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.10.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого нею судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сімя носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти примирення з відповідачем заперечувала та просила розірвати шлюб. Також, просила справу розглядати без її участі, змінити прізвище на дошлюбне Нагорна. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Надав заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати за його відсутності. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.09.2009 року, від шлюбу мають неповнолітю доньку. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просила судові витрати не стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сімя носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву у якій позовні вимоги підтримала, проти примирення з відповідачем заперечувала та просила розірвати шлюб. Також, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Надав заяву у якій не заперечував проти розірвання шлюбу, не просив надавати строк на примирення. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10.11.2007 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Також, встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просила судові витрати не стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved