Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: [PERSON], про визнання припиненими зобов'язань за іпотечним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2011 року [PERSON] в порядку спадкування набуто право власності на квартиру [ADDRESS]. У лютому 2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк», який в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку банку передано вказану квартиру в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору №2621/0208/88-018 від 08.02.2008. 03.12.2009 ПАТ «Омега Банк» направило на адресу позивача та третьої особи повідомлення про зміну умов кредитного договору, в якому зазначено, що у зв'язку із порушенням позичальником строків сплати платежів утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.12.2009 становить 17284,46 доларів США та 8641,40 грн., та повідомлено про те, що строк виконання зобов'язань настає на 10 календарний день з дня направлення цього повідомлення. 16.12.2009 відповідач звернувся до позивача та третьої особи з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. 23.06.2010 за зверненням ПАТ «Омега Банк» приватним нотаріусом КМНО [PERSON] вчинено виконавчий напис на іпотечному договорі про звернення стягнення на належну позивачу квартиру, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.09.2012, визнано таким, що не підлягає виконанню. У березні 2012 року відповідач ПАТ «Омега Банк» звертався в судовому порядку до позичальника та поручителя з вимогами про стягнення кредитної заборгованості. Позовні заяви були залишені без розгляду у зв'язку із повторними неявками позивача у судове засідання. 10.11.2015 з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що у вересні 2015 року на підставі дублікату іпотечного договору відповідач ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набув право власності на спірну квартиру. Позивач вказує, що зобов'язання третьої особи за кредитним договором є припиненими з 15.12.2012 у зв'язку із спливом строку позовної давності. Посилаючись на те, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання, просить визнати припиненими зобов'язання за іпотечним договором №2621/0208/88-018-Z-1 від 08.02.2008, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4547, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належну їй на праві приватної власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,10 кв.м., з 15.12.2012 року. Від представника позивача та третьої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач ПАТ «Омега Банк» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Відповідач ТОВ «ФК «Вектор Плюс» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав на адресу суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.01.2001 позивач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 25) 08.02.2008 між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №2621/0208/88-018, відповідно до якого банк надав третій особі кредит у розмірі 105000 доларів США на строк до 06.02.2014. Того ж дня між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 2621/0208/88-018-Z-1, за умовами якого в порядку забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором позивачем передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. (а.с. 8-9) 03.12.2009 ПАТ «Омега Банк» направило на адресу позивача та третьої особи повідомлення про зміну умов кредитного договору, в якому зазначено, що у зв'язку із порушенням позичальником взятих на себе зобов'язань щодо строків сплати платежів утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.12.2009 становить 17284,46 доларів США та 8641,40 грн., та повідомлено про те, що станом на 14.12.2009 позивач та третя особа зобов'язані будуть сплатити заборгованість по кредитному договору достроково у повному обсязі. 16.12.2009 ПАТ «Омега Банк» звернувся до позивача та третьої особи з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91794,41 доларів США. 28.11.2012 між АБ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу та договір відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до яких АБ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права вимоги, зокрема за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами. 30.09.2015 право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до відповідача ТОВ «ФК «Вектор Плюс», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Підстави припинення зобов'язань визначені главою 50 «Припинення зобов'язання» розділу І книги 5 «Зобов'язальне право» ЦК України. За змістом ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За правилами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч. 3,5 Закону України «Про іпотеку»). Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Таким чином, наведеними нормами чинного законодавства не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов'язанням. Виконання боржником зобов'язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про визнання припиненими зобов'язань за іпотечним договором. З викладеного,

Outcome: dismissed