Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.06.1988 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від їх шлюбу народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим з 2004 року вони з чоловіком проживають окремо. Крім того, відповідач п`ять років відбував покарання в Криворізькій виправній колонії №80, в період з 09.11.2012 року по 09.09.2019 року. Після закінчення відбування покарання відповідач вирішив влаштувати своє життя окремо від неї та дітей. Зазначене привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Через їх з відповідачем непорозуміння щодо порядку побудови сімейного життя між ними постійно виникають непорозуміння, що тяжким чином вливає на їх психічний стан. З відповідачем по різному розуміють сутність сімейних проблем, які виникають у них, мають кардинально різні погляди на їх рішення, що призводить до їх нездатності підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Тому, просить суд розірвати шлюб. Позивач до початку судового засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чино про, що свідчать матеріали справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав. Правом на відзив не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 04.06.1988 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом РАГС м. Кривий Ріг, про що зроблено відповідний актовий запис №399 (а.с. 8). Сторони від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10,11). З урахуванням вимог ст.\~112\~СК України судом з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги ті обставини, що відповідач з позивачем тривалий час живуть окремим життям, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі [PERSON] . Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved