Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами 10 листопада 2000 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис №230 та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 10 листопада 2000 року позивач уклала шлюб з [PERSON] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис №230. Від шлюбу з відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з чоловіком не склалося, проживають окремо. Їхнє подружнє життя вже існує лише формально, сторони перестали підтримувати відносини як чоловік та жінка. Між ними наразі відсутнє будь-яке взаєморозуміння. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки та різні підходи до вирішення спільних сімейних проблем. Відповідач перестав розуміти позивачку, тому вони не підтримують моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги. Таким чином сторони не можуть зберегти шлюб. З огляду на це позивачка не вбачає за можливе в подальшому продовжувати перебувати в шлюбі з чоловіком, оскільки це суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча була завчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, не запеерчувала проти заочного розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Прот причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.11.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року, повторно виданого Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №230. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються повторно виданими копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року та серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, також зазначає, що сторони не підтримують сімейно - шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved