overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду 03.02.2017 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення детиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,184 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін: 22.03.2016 року, народилася донька [PERSON] батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та повязані з особливостями розвитку дитини, її стану здоровя, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду 03.04.2017 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з [PERSON] вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Панютинської селищної ради Харківської області, актовий запис № 51. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає з нею та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу. Подружні відносини між ними перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, суперечки роблять їхнє сумісне життя неможливим. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу не можливо. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. В зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, в позові прохала справу розглядати за її відсутності(а.с.3). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу слухати за його відсутності, не заперечує проти розірвання їх з позивачем шлюбу(а.с.36). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Панютинської селищної ради Харківської області, актовий запис №51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2003 року (а.с. 7). Подружні відносини між сторонами перервались з тої причини, що вони мають різні погляди на життя, постійні сварки, суперечки роблять їхнє сумісне життя неможливим. На даний час спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах подальше збереження шлюбу неможливо. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON],[INFO], який проживає з позивачем та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Викладене підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду 03.04.2019 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімум для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій заявлені вимоги уточнила та в остаточному варіанті просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчать рекомендовані\~поштові повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду 03.07.2017 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08.11.2011 року. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони фактично шлюбних відносин не підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного господарства. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. Позивач на примирення не погоджується, вважає, що шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня постановлення рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

позивач звернулася до суду 03 березня 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 15 вересня 2001 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], рішенням Довгингцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.9). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2001 року (а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження), рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року шлюб між ними розірвано (а.с. 5 - копія рішення). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4а - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідача відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду 03 вересня 2014 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що вони з відповідачем в 2013 році розірвали шлюб, від якого мають сина, [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини, яка знаходяться на її утримання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 по 2013 рік. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.182,183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

позивач звернулася до суду 03 жовтня 2016 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу вказавши, що 12 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились наприкінці 2015 року. Причиною розірвання шлюбних стосунків є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, тому позивач просить розірвати шлюб (а.с. 2-3). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 569 (а.с.4 копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження), яка проживає з матірю (а.с. 9 довідка). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згідно поданої до суду заяви проти розірвання шлюбу не заперечує, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду 04.05.2016 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1455 грн., щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення детиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, аргументуючи тим, що донька [PERSON], знаходиться на його утриманні та вихованні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,184 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін: 02.05.2007 року, народилася донька [PERSON] батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження дитини. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та повязані з особливостями розвитку дитини, її стану здоровя, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів (згідно ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України) у твердій грошовій сумі і стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня постановлення рішення суду і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду 04.05.2016 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходяться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги вимоги підтримав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 80 ч.1,161,180, 182, 183СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу сторін народилиса детина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, про що зазначено у свідоцтві про народження. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: матеріальне становище платника аліментів та відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається, судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому, суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved