Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі окрім неї також зареєстрована відповідач, яка не є співвласницею квартири. Зазначила, що вона зареєструвала [PERSON] у належній їй квартирі, оскільки тій потрібно було оформити закордонний паспорт. Відповідач обіцяла після оформлення документів, одразу знятись з реєстрації, проте цього не зробила. Відповідач у квартирі жодного дня не мешкала, її місцезнаходження та телефон позивачу не відоме. Факт реєстрації відповідача в належній позивачеві квартирі створює останній певні незручності, серед яких також нарахування комунальних платежів на відповідача, які позивач сплачує самостійно. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду із позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, суду пояснила, що зареєструвала відповідача у квартирі за її проханням, проте відповідач ніколи не проживала у квартирі. Представник позивача позовні вимоги також підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Представник третьої особи до судового засідання також не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач, то її рідна бабуся. Відповідача вона ніколи не знала. Бабуся прописала у своїй квартирі відповідача на прохання останньої. Вона кожен день відвідує бабусю, речей відповідача у квартирі ніколи не бачила та якби та проживала у бабусиній квартирі вона б знала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.7, 8). У вказаній квартирі зареєстрована відповідач (а.с.11,19), яка згідно акту від 09.07.2019 року, складеного мешканцями буд [ADDRESS] [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] з моменту реєстрації не проживає (а.с.9). Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже судом установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , відповідач у вказаній квартирі зареєстрована, але ніколи не проживала, тому суд уважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved