Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд 24.07.2013 року з даним позовом, де вказала, що її малолітня дочка [PERSON] [INFO] у дворічному віці після вакцинації щеплення отримала затримку психічного та мовленнєвого розвитку і стала соціально неадаптованою, набувши статус дитини-інваліда. Лікування дитини проводилося в багатьох медичних закладах. Кожний рік з нею проводились повні курси дельфінотерапії і дитина поступово почала виходити із набутого стану, у неї стали спостерігатися ознаки видужування, на що звернули увагу лікарі. 27.07.2010 року о 18 годині 35 хв. в м.Житомирі, на вул..Черняховського, біля будівлі №4 (колишне ательє «Житомирянка»), на позивача, її старшу дочку [PERSON] та малолітню дочку [PERSON] впала секція дерев'яного паркану тимчасової огорожі «безпеки» довжиною 5 метрів та висотою 2 м.. В результаті падіння паркану малолітня дочка [PERSON] перелякалася, в результаті чого стан її здоров'я знову погіршився. Посилаючись на те, що Житомирська міська рада всупереч вимог закону «Про благоустрій населених пунктів» та правил благоустрою не вжила заходів до приведення вказаної огорожі у належний стан, або знесення, що призвело до зазначених наслідків, позивач просила стягнути з Житомирської міської ради на свою користь 17000 гривень на відшкодування матеріальних збитків, що полягали у витратах на лікування дитини та 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях (дитина з цього переляку довго не могла заспокоїтися, півроку боялася наближатися до високих споруд, парканів, ліфту, по даний час не розмовляє). В ході розгляду справи, заявою від 04.11.2013 року позивач збільшила позовні вимога та просила стягнути з відповідача 25000 гривень на відшкодування моральної шкоди та 200000 гривень на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в зв'язку з безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27.07.2010 року о 18 годині 35 хв. в м.Житомирі, на вул..Черняховського, біля будівлі №4, на позивача та її малолітню дочку [PERSON], [INFO] впала секція дерев'яного паркану тимчасової огорожі «безпеки», що огороджувала вказану будівлю. Малолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом, що підтвердилося копією посвідчення (а.с.6). Відповідно до виписки з медичної карти №16554 стаціонарного пацієнта [PERSON] - з 2-х років у дитини затримка розвитку, регрес речових навиків, інтелектуальний недорозвиток. Встановлювались діагнози: ЗПР, аутизм, розумова відсталість (а.с.60). Станом на 27.07.2010 року власником вказаної будівлі дуло ТОВ «Інтелтрейд», що підтвердилось інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.39-40). Дозвіл на виконання ремонтних робіт по вимощенню, огородженню по периметру та поточному ремонту фасаду будівлі по вул..Черняховського, 4 в м.Житомирі з вимогою забезпечення вільного проходу пішоходів по прилеглому до будівлі тротуару, був наданий 31.01.2008 року КП «Інспекцією з благоустрою м.Житомира» Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтелтрейд», що підтвердилось копією подання про усунення порушень законодавства у сфері благоустрою (а.с.15). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. На доведення обставини заподіяння шкоди здоров'ю дитини позивач, та її представник в судовому засіданні посилалися на висновки про проходження курсу дельфінотерапії від 24.04.2010 року, 23.04.2011 року, 22.05.2013 року про те, як проходила процедура (а.с.9-11), лист управління охорони здоров'я Житомирської обласної державної адміністрації від 26.04.2010 року, в якому зокрема зазначено, що дитина медикаментозного лікування не потребує (а.с.18), висновок спеціаліста Державного Океанаріуму України від 09.08.2007 року, де крім іншого зазначено, що після занять [PERSON] була спокійна, у неї змінювалось самопочуття, з'являлись нові емоції (а.с.99), копію медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], в якій міститься запис від 12.09.2010 року наступного змісту «Д-з: Умер. умств. отст. с недор. речи І уровня, расто (нерозбірливо). На прийоме с родителями Девочка постоянно кричит, закрывает лицо руками, не спит, боится выходить на улицу, приходится носить на руках. Ухудшение состояния произошло после сильного испуга (на девочку упала изгородь, возле ремонтируемого дома. Изгородь была не укреплена, находилась рядом с пешеходным маршрутом. На приеме контакту не доступна сидит на руках у отца отворачивается, поочередно закрывая руками лицо, уши, временами кричит, машет руками на выход. … Д-з: нарушение сна на фоне перенесенного стресса у ребенка з умер. умст. отстал с недор. речи І уровня.» (.а.с.105-106). Як видно з вищенаведених документів, до 27.07.2010 року так і після цього малолітній [PERSON] встановлювали один і той же діагноз - помірна розумова відсталість з недорозвитком мови І ступеню. Позивачем та його представником в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів того, що стан здоров'я дитини після 27.07.2010 року погіршився і подія, що мала місце 27.07.2010 року перебуває в безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку з цим. На думку суду, вищенаведений запис в амбулаторній книжці малолітньої [PERSON] не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ погіршення стану здоровя дитини та причинно-наслідкового звязку між цим погіршенням і падінням секції забору, оскільки, як випливає з самого запису - він робився з слів батьків дитини. Представником позивача в судовому засіданні не заявлялося клопотань про витребування таких доказів, призначення експертиз, тощо, навіть після роз'яснення судом такого права. Крім цього, на обгрунтування вимог щодо відшкодування майнової шкоди позивач додав квітнації до прибуткового кассового ордеру про оплату за курси дельфінотерапії (а.с.12-14). Відповідно до вказаних квітанцій кошти за курси вносила не позивач а інша особа - [PERSON]. Крім цього, на підтвердження своїх заперечень, представником відповідача надані суду: лист керівнику ТОВ «Інтел Трейд» з вимогою привести прилеглу територію та паркан будинку 4 по вул.Черняховського в м.Житомирі в належний стан; Припис №45 від 20.07.2010 року, яким КП «Інспекція з благоустрою» звертає увагу на те, що тимчасова огорожа по вул.Черняховського, 4 знаходиться в аварійному стані та зобов»язує ТОВ «Інтел Трейд» «забезпечити безпечний рух пішоходам, привести в належний санітарний стан (ремонт та фарбування тимчасової огорожі)» до 24.07.2010 року (а.с.70). З наведених документів видно, що міська рада, в особі КП «Інспекція з благоустрою» приймала передбачениі чиним законодавством міри, в межах своєї компетенції, для забезпечення безпеки громадян міста. На підставі викладеного суд дійшов до висновку про безпідставність вимог позивача, тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed