Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення суми боргу посилаючись на те, що 22.03.2012 року між нею та відповідачем укладено договір позики, згідно якого останній отримав кошти в сумі 6 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01.04.2013 року. Проте, повернув лише 1 300,00 доларів США, а саме: 17.10.2014 року - 300 доларів США, 10.12.2014 року - 100 доларів США, 18.01.2016 року - 500 доларів США, та 17.11.2016 року - 400 доларів США. Станом на 14.11.2019 року сума боргу становить 4 700,00 доларів США, які просила стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник обставини викладені в позовній заяві та вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник додатково зазначив, що мирова угода між сторонами не укладена, відповідач наполягав на відкликанні позовної заяви Відповідач до суду не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі зміною адвоката та підготовкою до укладення мирової угоди, оскільки позивач не відхилила позов. Дане клопотання судом було відхилено як необґрунтоване, оскільки договори про надання юридичної допомоги відповідачу розірвані з 08.12.2020 року, та відповідач мав достатньо часу для пошуку нового представника. Крім того, дана справа в провадженні суду з середини листопада 2019 року. Окрім того, укладення мирової угоди не є перешкодою для розгляду справи по суті спору, та її укладення можливе на стадії виконання. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана справа зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 19.11.2019 року. 19.11.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 29.11.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 10.12.2019 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 15.10.2020 року відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. В суді встановлено, що 22.03.2012 року відповідач зобов`язався повернути позивачу в період з 01.04.2012 року до 01.04.2013 року грошові кошти в розмірі 6000,00 доларів США. Факт зобов`язання підтверджено розпискою від 22.03.2013 року. Однак, до 01.04.2013 року грошові кошти відповідачем не повернуто. 17.10.2014 року позивач написала розписку про те, що отримала від [PERSON] кошти в розмірі 300 Доларів США в гривнях по курсу. Згідно розписок відповідача 10.12.2014 року [PERSON] повернув [PERSON] 1 610 грн. еквівалент 100 доларів США; в період з 01.09.2015 року по 01.01.2016 року [PERSON] повернув [PERSON] кошти в гривнях, що еквівалентно 500 доларів США; 17.11.2016 року [PERSON] повернув [PERSON] 400 доларів США. Загальна сума повернутих коштів становить 1 300 доларів США. Даний факт відповідач не спростував. Таким чином, сума боргу відповідача становить 4 700,00 доларів США. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред`явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред`явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Аналізуючи норми законодавства, які визначають права та обов`язки правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що відповідач зобов`язався повернути позивачу кошти в розмірі 6 000,00 доларів США до 01.04.2013 року. Однак, до вказаної у розписці дати кошти ним не були повернуті. Позивач посилається на те, 17.10.2014 року, 10.12.2014 року, 18.01.2016 року та 17.11.2016 року відповідач частково погашав борг на суму 1 300,00 доларів США. Решту суми - 4 700,00 доларів США так і не повернув. Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, сплативши позивачу частину коштів, відповідач перервав строк позовної давності. Остання сплата коштів відбулась 17.11.2016 року, позовна заява подана до суду (направлена по пошті) 14.11.2019 року, що спростовує твердження відповідача. Крім того, відповідач не надав доказів щодо існування між ним та позивачем інших грошових зобов`язань, за якими він повертав кошти. Окрім того, 09.01.2021 року [PERSON] написав розписку, якою зобов`язався повернути 4 700 доларів США на протязі 24 місяців, починаючи з 09.01.2021 року шляхом сплати трьома платіжками в рівних частках. Дане свідчить про наявність у відповідача перед позивачем боргового зобов`язання та визнання зазначеної в позові суми боргу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По даній справі позивач сплатив 1 142,83 грн. судового збору, і дані кошти слід тягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved