Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача стягнення аліментів на малолітню дитину обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 28.10.2006 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. З цих підстав просила стягнути з відповідача на її користь на сина [PERSON], аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи судом повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 28 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.4) [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідач у справі (а.с. 5) Малолітній син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved