Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №36. Заявлену позовну вимогу обґрунтовує тим, що 28.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого періоду часу вони не проживають разом, в сім`ї постійно виникали різні непорозуміння, сварки. В них різні погляди на життя, різні характери, шлюб між ними існує лише формально, примирення і подальше спільне проживання неможливе, а тому просить задовольнити поданий позов. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.07.2019 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Частиною 1 ст.198 ЦПК України встановлено, що підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. В підготовчому засіданні представник позивача підтримав заявлену позовну вимогу та вказав, що усі необхідні докази ним подані. Відповідач визнав позивну вимогу та просив суд позов задовольнити, про що подав відповідну заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2011 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області від 28.08.2011 року серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу у сторін є двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, шлюбні відносини між ними фактично припинені, примирення неможливе і кожен з них живе своїм особистим життям, що згідно ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню, оскільки визнається сторонами. За таких обставин, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. При цьому, на підставі ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved