Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває зареєстрованому шлюбі з 14.11.2011 до 25.02.2015. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні . Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дитину в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2011 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) до 25.02.2015 (рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2015), мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №2443 від 10.08.2018. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. . Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved