Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання незаконною нотаріальної дії приватного нотаріуса Гринько А.П. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №706, бланк НМО 580555 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бланк НМО 580555, зареєстрованого в реєстрі за №706, виданого 28 серпня 2017 року о 09.01 хвилині приватним нотаріусом Гринько А.П.. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] 06.03.2017 року приватним нотаріусом Гринько А.П. була заведена спадкова справа № 60337354 на підставі заяви малолітньої доньки [PERSON] [PERSON] , поданої її матір`ю - [PERSON] 07.04.2017 року позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя з зазначенням нерухомого майна. З спадкового реєстру позивачу стало відомо, що 09.10.2015 року приватним нотаріусом Кундою І.О. посвідчено заповіт [PERSON] , яким останній заповів усе своє майно дочці - [PERSON] . Приватним нотаріусом Гринько А.П. 28.08.2017 року видано малолітній [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за заповітом. Вважає дії приватного нотаріуса щодо видачі такого свідоцтва незаконними, оскільки на момент його видачі вона являлась непрацездатною дружиною (вдовою) і мала право на обов`язкову частку у спадщині, просить позовні вимоги задовольнити. При цьому заперечила факт існування рішення Ватутінського районного народного суду м.Києва про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , вважає таке рішення підробленим, оскільки подружжя з позовом до суду не зверталось, справа не розглядалась і реєстрація розірвання шлюбу у відповідних органах не проводилась. Представник відповідача [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, в якій щодо задоволення позову заперечив через його безпідставність. Зазначив, що обставини на які посилається позивач спростовані чинними рішення суду, а оспорюване свідоцтво жодним чином не порушує прав [PERSON] . Ухвалою судді Обухівського районного суду від 01.12.2020 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 15 березня 2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, пояснила, що позивач заявила безпідставний позов, так як видача оспорюваного свідоцтва жодним чином не зачіпає права чи інтереси позивача, оскільки [PERSON] на момент смерті [PERSON] у шлюбі з останнім не перебувала, що встановлено чинними рішеннями судів. Позивач навмисно свідомо спотворює обставини, використовуючи в якості доказів неналежні документи та штучно створєю видимість належності до спадкоємців першої черги. Відповідач приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. в судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання, в якому просила проводити розгляд справи без її участі. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.02.1977 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.02.1977 року. Рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 20.08.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Державна реєстрація розірвання шлюбу проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 24.09.2014 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 23.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 09.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кундою І.О. посвідчено заповіт [PERSON] , зареєстрований реєстрі № 87, на бланку серії НАМ №943442 згідно якого [PERSON] заповів усе своє майно донці - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 06.03.2017 року приватним нотаріусом Гринько А.П. заведена спадкова справа № 60337354 на підставі заяви малолітньої доньки [PERSON] - [PERSON] , поданої її матір`ю - [PERSON] 28.08.2017 року приватним нотаріусом Гринько А.П. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі № 706, спадкова справа № 7/2017. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами; письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на наявність у неї права на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини вона являлась непрацездатною дружиною спадкодавця. Позивач заперечувала факт існування рішення Ватутінського районного народного суду м.Києва №2-2351 від 20.08.1992 року про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , вважаючи його підробним, так як ні вона, ні [PERSON] заяв про розірвання шлюбу до суду не подавали, державна реєстрація припинення шлюбу за її заявою не проводилась. Однак з вказаними твердженнями позивача суд погодитись не може, оскільки доводи [PERSON] , що рішення Ватутінського районного народного суду м.Києва від 20 серпня 1992 року є підробним не підтверджено належними та допустимими доказами. Наявність кримінального провадження таким доказом не являється. Інших доказів на підтвердження своїх доводів позивачем не подано. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, таким, що не доведені належними і допустимими доказами, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed