Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та остаточно уточнивши позовні вимоги мотивує тим, що з 26.09.2014 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину доньку Христину, [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки Христини, [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, аліменти сплачувати матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в письмовій заяві просить справу слухати в його відсутність, позов визнає, проти винесення заочного рішення не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбу з 26.09.2014 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (4). Сторони від спільного проживання мають дитину доньку Христину, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України зазначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З наданих суду документів вбачається, що відповідач є працездатним, відомостей про незадовільний стан свого здоровя та наявність інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, не надано. Як передбачено ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що з необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини доньки Христини, [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) , щомісяця, починаючи стягнення з 24.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є батьком дитини і повинен матеріально утримувати її. Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved