Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем у них [INFO] народився син [PERSON] . З квітня 2018 року син залишився на утриманні позивача та проживає разом із нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі у його вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки виданої Волице-Полівською сільрадою №146 позивач проживає разом із сином [PERSON] , 2012 року народження за адресою [ADDRESS] , син знаходиться на утриманні матері. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину від 6 років становить 2027 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] необхідно стягнути аліменти в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 21.05.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 21.05.2019 року. Згідно з ч.2 ст.184 СК України, Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial