Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з11.06.2011. Від сумісного проживання в них народились доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітніх дітей, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, до досягнення ними 18 річного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказала, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей в повному обсязі та має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, вказав, що працює приватним підприємцем та може сплачувати аліменти у мінімальному розмірі. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні в позивача та відповідача від сумісного проживання народились доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження, довідкою про реєстрацію місця проживання. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги повному обсязі на утримання неповнолітніх дітей, а вони цього потребують, тому суд враховуючи позицію відповідача, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved