Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 3125 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.03.2018; аліменти на її утримання в розмірі 1562,50 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім того, просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти повязані з витратами по проведенню пологів в сумі 10000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з липня 2015 року вона перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем. 08.07.2016 народилася донька - [PERSON]. Зазначає, що шлюбні стосунки фактично припинені 25.09.2016 року. Відповідач працює в ФОП «[PERSON] та в компанії «DREVOLINE», та отримує дохід в розмірі не меншому 12500 грн. щомісячно. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини не надає, вона звернулася з цим позовом до суду. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 19.04.2018, провадження по справі відкрито й справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час відповідачем надано відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надійшло. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на пологи в розмірі 10000,00 грн. заперечує, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує в розмірі 800,00 гривень, проти стягнення аліментів на утримання матері дитини заперечує в повному обсязі, оскільки не має матеріальної можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Також зазначив, що має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували в цивільному шлюбі в період з липня 2015 по 25.09.2016. 08.07.2016 народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 452662 від 19.07.2016. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобовязань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Разом з тим, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, що нею понесені витрати, повязані з пологами в розмірі 10000,00 гривень, тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє. Крім того, відповідачем надані докази на підтвердження своїх заперечень, а саме: копія свідоцтва про народження [PERSON], копія довідки з ПП «Деліпрод», в якій зазначено, що [PERSON] надає послуги з перевезення вантажів за цивільно правовими договорами й ним отримано винагороду за період з липня 2017 по травень 2018 в розмірі 3500,00 грн. Разом з цим, доказів щодо перебування на його утриманні ще однієї дитини - [PERSON], відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи стягування з 21.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. В частині вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, суд стягує з відповідача на її користь аліменти в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 21.03.2018. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то на підставі ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 680,00 гривень з відповідача.

Outcome: partial