Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 16 березня 2017 року, прав і обовязків забудовника, в тому числі права здачі та введення обєкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності, права на державну реєстрацію права власності житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Світловодській, 32. Свої вимоги мотивує тим, що 16 березня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на житловий будинок, що розташований в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Світловодській, 32, 1983 року забудови. Будучи спадкоємцем першої черги, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 60972397 від 21.07.2017 року, що дало їй змогу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна у виді земельної ділянки, яка розташована по вул. Світловодській, 32 м. Олександрії. На теперішній час у неї виникла необхідність в оформленні решти спадщини, в чому державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 їй було відмовлено в звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2018 року за № 62/02-31. Згідно з архівною довідкою КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.12.2017 року № 1403 право власності на житловий будинок № 32 по вул. Світловодській в місті Олександрії не зареєстровано за [PERSON], однак за ним зареєстровано право забудовника на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила, представник позивача направила заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 квітня 1973 року [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до матеріалів справи. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Рішенням № 192 виконавчого комітету Олександрійської міської ради депутатів трудящихся про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки від 13 квітня 1977 року [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № 32 по вул. Світловодській, площею 540 кв.м. Строк будівництва три роки. Згідно з дозволом на виконання будівельних робіт від 22 квітня 1977 року Кіровоградський обласний відділ у справах будівництва і архітектури дозволив [PERSON] виконання будівельних робіт по зведенню індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями на присадибній ділянці № 32 по вул. Світловодській в м.Олександрії на підставі генплану та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящихся від 13 квітня 1977 року № 192. Строк закінчення робіт 13 квітня 1980 року. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої приватної власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 10 травня 1977 року виконком міської Ради депутатів трудящихся згідно рішення виконкому № 192 від 13 квітня 1977 року виділив [PERSON] в безстрокове користування земельну ділянку площею 540 кв.м по вул. Світловодській № 32. [PERSON], як забудовник, зобовязувався побудувати на виділеній земельній ділянці одноповерховий камяний будинок, сарай, гараж та інші господарські будівлі. Будівництво згідно договору повинно бути закінчене до 13 квітня 1980 року. 12 липня 1977 року вказаний договір був нотаріально посвідчений. 16 березня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 238705, актовий запис № 305. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на право забудовника на житловий будинок №32, розташований по вул. Світловодській в м. Олександрії Кіровоградської області. [PERSON] звернулася в Олександрійську міську державну нотаріальну контору №1 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] спільна дочка позивача та [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини. 17 січня 2018 року позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0576 га, по вул. Світловодська, 32 м. Олександрії. Відповідно до архівної довідки КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 1403 від 21 грудня 2017 року за архівними даними КП «ОМБТІ» право забудовника по вул. Світловодська, 32 м. Олександрії належало [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під забудову, посвідченого нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори 12 липня 1977 року за р№ 3804. Акт готовності будинку відсутній (а.с. 14). 21 грудня 2017 року було видано технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок № 32 по вул. Світловодська м. Олександрії, виданий він був на імя [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 від 17 січня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 32, що знаходиться в місті Олександрія Кіровоградської області по вулиці Світловодська. Відмова обґрунтована тим, що право власності на вказаний житловий будинок не було зареєстроване за померлим [PERSON] (а.с. 119). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі № 24-753/04-13 від 16 травня 2013 року«Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України є неможливим. А тому, у такому випадку необхідно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. В ч. 1 ст.\~1223\~ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом безспірно встановлено, що у даному випадку в наявності є усі передбачені законом підстави для визнання за позивачем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині про визнання позивачем в порядку спадкування прав і обовязків забудовника, з правом здачі та введення в експлуатацію, та отримання документів, що посвідчують право власності, суд зазначає, що майнові права забудовника включають в себе, зокрема, право на здачу та введення обєкта нерухомого майна в експлуатацію, право на отримання свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Outcome: approved