Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом про стягнення із відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги змінила та пояснила, що у шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є неповнолітнім та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, однак добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий час - з грудня 2016 року, позивач не підтримує, оскільки не може надати докази, для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 17 січня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 127081 та рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.01.2016 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановленого, що неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивача, відповідач є її батьком, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача понесенні останньою судові витрати по справі, які становлять 1\~000 грн. втрати на професійно правничу допомогу та в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved