Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб. В шлюбі в них народилася дочка, [PERSON], [INFO] На даний час їхня з відповідачем сімя фактично розпалася, через що вона звернулася до Іванківського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Після припинення між сторонами фактичних шлюбних стосунків дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач надає нерегулярну і недостатню допомогу на її утриманні. Позивач на даний час працює, але враховуючи незначний розмір доходу, який вона отримує, вона не може самостійно забезпечувати достатні умови для виховання та проживання своєї дитини. Позивач посилається на те, що відповідач на даний час має мінливий і нерегулярний дохід, який дає йому змогу надавати допомогу на утримання дитини. Крім того, у відповідача є його дитина від першого шлюбу, яка уже досягла повноліття. Позивачу невідомо чи приймає відповідач участь у її утриманні. З урахуванням всіх існуючих цін на продукти харчування, дитячий одяг, медпрепарати та інші предмети першої необхідності, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], у сталій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного. В підготовче судове засідання сторони не зявилися. Позивач звернулася до суду із заявою в якій просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот гривень) щомісяця, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот гривень)визнає. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] являються батьками дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №017114, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції в Київській області (а.с.3). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач довідки про свої доходи суду не надав. Згідно довідки Іванківської селищної ради №40 від 04.01.2019 року, [PERSON], [INFO] перебуває на повному утриманні [PERSON] (а.с.5). Статтею 7 СК України\~встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. При цьому не встановлено, хто в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину без врахування даних обставин. Дані обставини враховуються, згідно\~статті 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Відповідно до статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст.184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Крім того, частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Суд також роз'яснює сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 11 січня 2019 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 11 січня 2019 року. Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення\~ст.13 Цивільного процесуального кодексу України\~щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 768,40 гривень на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved