overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 листопада 2015 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що її онук [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Відповідачка не надає їй матеріальної допомоги на утримання свого сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату слухання була повідомлена своєчасно та у встановленому законом способу і порядку, про причини неявки в суд не повідомила (а.с. 12-13, 17-19). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] та рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON], дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 7-8 - копія рішення суду). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач належним чином повідомлена про дату слухання справи в судове засідання не з'явилася, заперечення проти позову не надала, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частини від доходу відповідачки відповідно до положень ст. 182 СК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 листопада 2015 року з позовом, вказавши, що вона з 2009 року перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі. Від спільного проживання вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання доньки, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно до повноліття доньки. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та у встановлений законом спосіб і порядок, про причини неявки в суд не повідомив (а.с.9,19-21). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявних інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів. З врахуванням відсутності даних про нерегулярний чи мінливий дохід відповідача, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у частці від його заробітку. Розмір аліментів судом визначається в 1/4 частки заробітку відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 серпня 2015 року з позовом, який 21 грудня 2015 року уточнила, вказавши, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, та є власником квартири [ADDRESS]. З вересня 2014 року відповідач зібрав свої речі та виїхав з даного помешкання, зніматися з реєстраційного обліку самостійно відмовився, місце його фактичного знаходження їм невідоме, в квартирі своїх особистих речей він не залишив. Факт його реєстрації у житловому помешканні тягне за собою нарахування на нього комунальних послуг, які він не сплачує. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час слухання повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до чинного законодавства через оголошення в газету. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 16.07.1988 р. перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано (а.с. 10 копія паспорта ). На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.1998 р. та рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2013 р. є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8 копія витягу). В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з вересня 2014 року не проживає в [INFO], що підтверджується актом про непроживання затвердженого майстром КП «Послуга» (а.с.11 копія акту). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] як член сімї власника, не проживає в квартирі понад рік без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 січня 2016 року з позовними вимогами про стягнення аліментів, вказавши, що з 2011 року вона проживала з відповідачем в цивільному шлюбі. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина (а.с. 1-2). 23 лютого 2016 року позивач заявлені вимоги уточнила, вказавши, що оскільки відповідач ніде не працює, вона вважає необхідним стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 16-17). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Медведева Д.М. уточнені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково з підстав, викладених в запереченнях, суду пояснив, що відповідач не працює, а навчається, тому не має стабільної роботи та доходу. Крім того, прожитковий мінімум на дітей до 6 років з 01.01.2016 р. складає 1167,00 грн., а з 01.12.2016 р. буде складати 1313,00 грн. Тому просить встановити розмір аліментів на утримання сина у розмірі 1315,00 грн. щомісячно. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження), який проживає з матір'ю (а.с. 19 - акт). Згідно витягу з наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.03.2016 р. № 100, рядового поліції [PERSON] зараховано з 18.02.2016 р. слухачем курсів первинної професійної підготовки працівників підрозділів патрульної служби ГУ НП України в Дніпропетровській області поліцейського батальйону патрульної поліції ГУ НП (а.с. 29). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомогу на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, позивач наполягала на задоволенні позову, представник відповідача позов визнав частково, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, розмір яких слід визначити в сумі 1315,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, що відповідає інтересам обох батьків та дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

позивач звернулася до суду 11 червня 2015 року з позовними вимогами про розірвання шлюбу, вказавши, що 05 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною цього стали відсутність між ними взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сімї. У відносинах один з одним вони находять повне непорозуміння. Все це призвело до того, що вони припинили подружнє життя та не мешкають разом як чоловік та жінка. Оскільки їх відносини остаточно зруйновані, позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалася, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2009 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 274 (а.с.7 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6копія свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду 12.03.2015 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя, позивач втратила до відповідача почуття кохання, взаєморозуміння та поваги. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивачпросить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітної дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169,224 ЦПК України. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.04.2008 року. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони шлюбних відносин не підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного господарства. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. Позивач на примирення не погоджується, вважає, що шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про доцільність визначення розміру аліментів, що мають сплачуватися відповідачем на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на дитину до повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду 12.10.2016 року з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебувала у цивільному шлюбі. [INFO] у неї народилась донька- [PERSON]., яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв»язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно починаючи з дня подачі в суд позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає(а.с.21). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, прохає справу слухати у його відсутність(а.с.22). У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON]. [INFO] у неї народилась донька [PERSON], батьком якої являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини,виданого виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району,Харківської області (а.с. 8). Як зазначив позивач в своєму позові, донька постійно мешкає з нею та знаходиться її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей немає; позивач не працює, тому її доходу не достатньо для належного забезпечення матеріального становища дитини, отже, відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу)відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку,щомісячно і до досягнення дитиною віку повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду 12.11.2014 року з даним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180,182,183 СК України. Судом встановлено, що в період шлюбу позивача з відповідачем [INFO] року народився син - [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від її виховання. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд вважає, що позов є обґрунтованим, підлягає до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved