Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне відносини подружжя постійно погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбу. Вважає, що примирення між сторонами неможливе і суперечить їх інтересам. Просить шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку [PERSON] Ухвалою від 11 жовтня 2018 року у справі було відкрите загальне позовне провадження. Ухвалою від 06 листопада 2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що раніше відповідач вдавався до насильства в сім'ї, протягом року сторони спільно не проживають не мають спільного бюджету. [PERSON] зазначає, що вона самостійно утримує двох дітей. Відповідач під час розгляду справи проти позову не заперечував. Пояснив, що він є інвалідом ІІ групи, не працює. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладений 23 лютого 2008 року та зареєстрований Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 35. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вирішуючи вимогу позивача щодо розірвання шлюбу, суд встановив, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя . У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу України. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреб дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному об'ємі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. [PERSON] при подачі позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. в частині вимог про розірвання шлюбу, при цьому нею не було заявлено вимоги про розподіл судових витрат.

Outcome: approved