Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що вони із відповідачем є батьками дитини [PERSON], [INFO], який проживає з нею, [PERSON], та перебуває на її утриманні. Відповідач, будучи фінансово спроможним, незважаючи на її неодноразові звернення, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, однак в заяві, яку адресувала суду позовні вимоги підтримала, просила суд її задовольнити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи за адресою зареєстрованого проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи у його відсутність до суду не направив. Ураховуючи те, що позивач використала надане їй ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні, в загальному порядку, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи та усі зібрані у справі докази в їх сукупності, яким дав належну оцінку, встановив, що згідно свідоцтва про народження, батьками дитини [PERSON], [INFO], є сторони у справі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.2), позивач змінила прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу на «[PERSON]». Статтею 180 СК України, визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Дитина [PERSON], [INFO], проживає біля матері [PERSON], на що вказує довідка видана виконкомом Турбівської селищної радою Липовецького району від 13.10.2017 за №5432 (а.с. 4). Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даним позовом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, що визначені ст.182 СК України, а тому вважає, що із відповідача слід присудити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, за вибором позивача, оскільки на пропозицію суду викладену в ухвалі від 09.11.2017 року відповідачем не надано жодних заперечень щодо його неспроможності надавати допомогу неповнолітній дитині у такий спосіб та розмірі. При визначені розміру аліментів суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно правил ст.180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст. 88 ч. 3 ЦПК України. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved