Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частки від заробітку на дітей [PERSON] та [PERSON], починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки доказів поважності причин неявки в судове засідання відповідачем не надано, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини. Позивач - [PERSON], є матір'ю малолітніх двійняток, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 4,5). Позивач з відповідачем, батьком дітей, у зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак сторони мешкали спільно з 2010 року. За час спільного проживання у сторін народилася двійня. За спільною заявою сторін, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 ч.2 ст.125 СК України, відповідач - [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] та [PERSON], про що свідчить запис у копіях свідоцтв про народження дітей. На підставі п.1 ст. 145 Сімейного кодексу України, за спільною згодою прізвище дітям визначили як «Полтавцева». В вересні 2012 року відповідач - [PERSON], покинув сім'ю та почав жити окремо. З цього часу про фізичний та духовний розвиток дітей відповідач не піклується. Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача про добровільну сплату на утримання спільних дітей, відповідач відмовлявся, мотивуючи це тим, що він у добровільному порядку буде сплачувати матеріальну допомогу на утримання дітей, але свої обіцянки відповідач не виконував, що підтверджується копіями неодноразових звернень звернень позивача до відповідача (а.с.19,20,21,22,23,24,25,26,27). Відповідач не спілкується зі своїми дітьми з вересня 2012 року. Останнім часом не допомагає матеріально, не забезпечує необхідним харчуванням, не сприяє в медичному догляді, лікуванні дітей, що негативно впливає на їх розвиток. Діти перебувають на диспансерному обліку в лікувальному закладі, що підтверджується копіями виписок з медичних карт (а.с.15,16,17). На сьогоднішній день, організація де працювала позивач - ліквідована, що підтверджується копією наказу №9-к від 26.05.2014 року (а.с.18). Діти знаходяться на утримання позивача, та завдяки допомозі її батьків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову та досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% мінімальної заробітної плати для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Також суд зазначає про вимогу позивача, яка у позовній заяві відповідно до вимоги п.1 ст. 367 ЦПК України просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved