Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач отримала від позивача грошові кошти в якості позики, на загальну суму 10151 євро та 19658 доларів США, що підтверджується розписками від 03.05.2016 року, 06.07.2016 року, 19.08.2016 року, 19.04.2016 року, 19.08.2016 року, 25.11.2016 року, 27.09.2016 року, 29.10.2017 року, 14.08.2017 року, 10.12.2017 року, зі сплатою відсотків за користування позикою та у строки встановлені кожною з розписок. Однак, всупереч умовам розписок, відповідач свої зобов'язання не виконала, суму позики з відсотками за користуванням нею у встановлені строки не повернула. 12.01.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості, однак вона залишена без уваги. Загальна заборгованість відповідача становить 6061 євро та 11515 доларів США основного боргу, 4090 євро та 8143 доларів США відсотків, а з урахуванням курсу валют згідно з довідкою НБУ станом на 26.02.2018 року заборгованість відповідача становить 867488,74 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно розписки від 03.05.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 1000 євро, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 1000 євро до 20.12.2016 року, у період з 03.01.2017 року по 03.06.2017 року 5% від суми позики, що становить 250 євро, у період з 03.06.2017 року по 03.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 630 євро, а всього за розпискою від 03.05.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1880 євро. Згідно розписки від 06.07.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 2000 доларів США до 20.02.2017 року, у період з 06.01.2017 року по 06.03.2017 року 5% від суми позики, що становить 200 доларів США, у період з 06.03.2017 року по 06.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 1680 доларів США, а всього за розпискою від 06.07.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 3880 доларів США. Згідно розписки від 19.08.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 1000 доларів США до 01.03.2017 року, у період з 19.01.2017 року по 19.03.2017 року 5% від суми позики, що становить 100 доларів США, у період з 19.03.2017 року по 19.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 840 доларів США, а всього за розпискою від 19.08.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1940доларів США. Згідно розписки від 19.04.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 1000 євро, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 1000 євро до 20.12.2016 року, у період з 19.01.2017 року по 19.06.2017 року 5% від суми позики, що становить 250 євро, у період з 19.06.2017 року по 19.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 630 євро, а всього за розпискою від 19.04.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1880 євро. Згідно розписки від 19.08.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 1000 євро, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 1000 євро до 01.05.2017 року, у період з 19.01.2017 року по 19.05.2017 року 5% від суми позики, що становить 200 євро, у період з 19.05.2017 року по 19.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 700 євро, а всього за розпискою від 19.08.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1900 євро. Згідно розписки від 25.11.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 500 євро та 1500 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 500 євро та 1500 доларів США до 25.12.2017 року, у період з 25.01.2017 року по 25.03.2017 року 5% від суми позики, що становить 490 євро, у період з 25.01.2017 року по 25.03.2018 року 7% від суми позики, що становить 1470 доларів США, а всього за розпискою від 25.11.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 990 євро та 2970 доларів США. Згідно розписки від 27.09.2016 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 2000 доларів США до 27.09.2017 року, у період з 27.01.2017 року по 27.03.2017 року 7% від суми позики, що становить 1960 доларів США, а всього за розпискою від 19.08.2016 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 3960 доларів США. Згідно розписки від 29.10.2017 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 968 євро та 1835 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 968 євро та 1835 доларів США до 31.12.2017 року, у період з 30.10.2017 року по 30.03.2018 року 10% від суми позики, що становить 485 євро, у період з 30.10.2017 року по 30.03.2018 року 10% від суми позики, що становить 920 доларів США, а всього за розпискою від 29.10.2017 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1453 євро та 2755 доларів США. Згідно розписки від 14.08.2017 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 652 євро та 1358 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 652 євро та 1385 доларів США до 14.12.2017 року, у період з 30.08.2017 року по 30.03.2018 року 10% від суми позики, що становить 455 євро, у період з 30.08.2017 року по 30.03.2018 року 10% від суми позики, що становить 973 доларів США, а всього за розпискою від 14.08.2017 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 1107 євро та 2358 доларів США. Згідно розписки від 10.12.2017 року позивачем були передані відповідачу грошові кошти в сумі 941 євро та 1795 доларів США, при цьому відповідач зобов'язалась повернути основну суму боргу в розмірі 941 євро та 1795 доларів США до 01.01.2018 року, а всього за розпискою від 10.12.2017 року відповідач зобов'язалась повернути позивачу 941 євро та 1795 доларів США. Проте, [PERSON] відмовляється в добровільному порядку повертати позивачу позику, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики, що підтверджується розписками, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даних договорів. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача станом на 26.02.2018 року становить 6061 євро та 11515 доларів США основного боргу, 4090 євро та 8143 доларів США відсотків, та згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.02.2018 року заборгованість відповідача становить 867488,74 грн. (10151 євро*33,193350 = 336945,696 грн. +19658 доларів США*26,988658 = 530543,039 грн.). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 867488,74 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась, як на підставу своїх позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 8674,89 грн. (за подання позовної заяви до суду) та 352,40 грн. (за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved