Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, просить стягувати в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну з дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей. З 2010 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено та з цього часу діти проживають разом з позивачем, перебувають на повному її утриманні. Оскільки обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, позивач не має відомостей про офіційний заробіток відповідача, тому просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач не з'явилася, представник останньої подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні докази, суд встановив наступне. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви, діти проживають з позивачем. Відомості про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу відсутні. Враховуючи вищенаведене, те, що малолітні діти проживають з позивачем, обов'язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків в рівних частинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 08.12.2015 року та до досягнення дітьми повноліття, підлягають до задоволення. Разом з тим, оскільки згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, а позивач просить стягувати аліменти саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що позовні вимоги останньої в частині стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial