Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 2009 року проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На утримання старшої доньки відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду, а про матеріальне утримання молодшої доньки вона на цей час піклується сама, оскільки після того, як вони припинили підтримувати сімейні стосунки навесні 2017 року, відповідач припинив надавати будь-яку допомогу молодшої дочці. За умови, що витрати на потреби сім`ї збільшуються, оскільки зростають ціни на продукти харчування, комунальні платежі, їй самій важко матеріально забезпечувати молодшу дитину, тому дитина потребує допомоги від батька. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, має регулярні доходи. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач після отримання позовної заяви в установлений судом строк надав відзив на позов. Позовні вимоги заперечує в частині розмірі аліментів, обґрунтовуючи це тим, що на підставі рішення суду від 05.09.2013 із його заробітної плати стягуються аліменти на корись позивача на утримання доньки [PERSON] , 2010 року народження, у розмірі 1/4 частки доходу, тому у разі стягнення судом з нього аліментів у цій справі також у розмірі 1/4 частки, із його доходів буде утримуватись 50 %. Просив врахувати, що у нього є ще одна донька [PERSON] , 2001 року народження, яка на цей час вже досягла повноліття, але оскільки продовжує навчатися, він їй допомагає у добровільному порядку, згідно досягнутої ними домовленості. Зазначив, що має намір звертатися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, з тим, щоб утримання із його заробітної плати не перевищували 50 %, і щоб кожна дитина знаходилася в рівних умовах стосовно розміру допомоги, яку він надає дітям. Погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання молодшої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частки. Після ознайомлення з відзивом на позов, позивач надала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, розгляд справи просив проводити без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що сторони мають двох спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.6,7/, які проживають з позивачем. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2013 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист, відкрите виконавче провадження, стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку /а.с. 20-23, 30, 31/. При цьому молодша донька на цей час знаходиться на утриманні матері - позивача у справі. Встановлено, що коштів на утримання молодшої дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини, та згідно з чинним законодавством України зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частин 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом приймається до уваги те, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2011 зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття /а.с.33-34/. На цей час [PERSON] досягла повноліття, навчається у Санк-Петербурзькому державному аграрному університеті /а.с.354/, згідно її письмових пояснень отримує від батька [PERSON] щомісяця матеріальну допомогу /а.с.36/. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідач має постійні доходи, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому суд враховує, що відповідач визнав уточненні позовні вимоги та погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки доходу, тому вважає, що саме у такому розмірі слід стягнути аліменти з відповідача. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких обставин, враховуючі досліджені письмові докази, суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки задоволено вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved