Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.10.1986 відділом РАЦС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області, актовий запис № 68. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.10.1986. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з кінця серпня 2012 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведеться, сторони разом не проживають. Позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Спору щодо розподілу спільного майна не має. Строк на примирення позивач просить не надавати. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.11.2020 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 03.12.2020. 03.12.2020 судове засідання відкладено до 29.12.2020 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення та розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 22 жовтня 1986 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.10.1986 відділом ЗАГС Новопсковського райвиконкому Ворошиловградської області, актовий запис № 68. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved