overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачем перебувають з 21.09.2004 року. Спільне життя у сторін не склалося, у них кардинально різні погляди на життя. З квітня 2017 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільних дітей у сторін немає, у позасудовому порядку розірвати шлюб не вдалося, оскільки відповідач згоди на розірвання шлюбу не дає. Примирення між ними неможливе. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали на адресу суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити та розгляд справи просить проводити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити та розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.09.2004 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 21.09.2004 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. У відповідності із положеннями ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги письмові пояснення позивача та відповідача, відсутність їх згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачем перебувають з 24.02.2001 року. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сторони подружніх відносин не підтримують, між ними постійно виникають непорозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає та розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.02.2001 року, який був зареєстрований в Дмитрівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 087833 виданим 24.02.2001 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це\~сімейний\~союз,\~при\~цьому\~слово «сімейний»\~засвідчує, що\~шлюб\~створює\~\~сім'ю, а слово «союз»\~підкреслює\~договірну\~природу\~шлюбу, яка\~зумовлює його\~добровільний\~ характер.\~\~ Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги письмові пояснення сторін, відсутність їх згоди на примирення, суд вважає що\~\~причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і\~\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі сторони перебувають з 28.04.2015 року, від спільного подружнього життя дітей не мають. Стверджує, що спільне сумісне життя між ними не склалося, спільне господарство між ними не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому його збереження є недоцільним та суперечить їх інтересам. У позасудовому порядку розірвати шлюб відповідач відмовляється. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2015 року, який був зареєстрований у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 174, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 28.04.2015 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність згоди на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом і просила визначити для неї додатковий строк тривалістю один місяці для подання до Тростянецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька, [PERSON], що помер [INFO]. На обгрунтування позову повідомила, що [INFO] помер її батько, [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, однак вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті батька захворіла та тривалий час лікувалася. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак у попередньому судовому засіданні подав заяву, в якій просив справу розглянули у його відсутність, не заперечував щодо задоволення позову. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у с. Буди Тростянецького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Подати заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини [PERSON] вчасно не змогла, оскільки хворіла та тривалий час лікувалася, що підтверджується довідкою виданою Ободівською лікарською амбулаторією загальної практики сільської медицини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, а тому їй необхідно встановити додатковий строк, тривалістю один місяць, для подання заяви до Тростянецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі ст.ст. 10, 60, 197, 174, 212, 213, 215 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить визнати таким що втратив право на користування житловою площею відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить будинок №21-а по вул.Дружби (колишня вулиця Советська) в с.Чермалик, Волноваського (колишнього Тельманівського) району на праві власності згідно свідоцтва про право власності, де вона прописала свого колишнього співмашканця відповідача, який з квітня 2014р. кинув її і пішов жити до іншої жінки, заьравши свої речі, у вкащаному будинку з того часу не живе, виписуватися не бажає, вона не може користуватися своєю власністю. Позивач в судовому засіданні на позові наполягає, показала, що прописала відповідача в будинку сама у 1989р., але з квітня 2014року він тут не живе. Відповідач за викликом суду в судове засідання не з*явився, причин суду не повідомив, про день і час слухання справи судом повідомлений належним чином, про що до суди повернулося поштове повідомлення, тому справа відновідно до вимог ст.169,225 ЦПК України за згоди представника позивача слухалася за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що згідно зі свідоцтва про право власності будинок належить позивачу (а.с.4, 23), відповідач прописаний в ній як член родини (а.с.17), але з квітня 2014р. відповідач в будинку не живе, виїхавши звідти самостійно після розлучення (а.с.9-10, 16), що також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] Тобто відповідач з квітня 2014р. в будинку не живе. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що оскільки будинок належить позивачу і прописка там відповідача перешкоджає їй праву вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідача слід визнати втратившим права користування житлом. Відповідач до суду навмисно не з*явився, заперечень по позові не подав. Оскільки справа слухалася за відсутності відповідача, останній має право протягом 10-ти днів звернутися до суду про перегляд рішення, постановленного за його відсутності, якщо він не з*явився за викликом суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові. Стягнути судові витрати позивач не просив. На підставі викладеного, ст.ст.386, 391,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить визнати таким що втратив право на користування житловою площею відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить будинок №30 по вул.Ушакова в м.Волноваха на праві власності, в якій був прописаний відповідач колишній чоловік її дочки, але він з 2003р. в будинку не живе, воні з її дочкою розійшлися, але відповідач залишився прописаним, не виписується з будинку, вона не може користуватися та розпорядитися своєю власністю, та отримати субсідію (а.с.16). Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, про що подав заяву та просив розглянути справу за його відсутністю. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що згідно зі свідоцтва про право власності будинок належить позивачу (а.с.4), відповідач прописан в ньому, але не живе з 2003р., що він сам визнав в письмовій заяві на адресу суду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не живе в будинку позивачів з 2003р., тобто 12-ть років. Відповідно до вимог Закону власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, а прописка там відповідача перешкоджає його праву вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідача слід визнати втратившим права користування житлом. Стягнути судові витрати позивач не просив. На підставі ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить визнати таким що втратив право на користування житловою площею відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить квартира [ADDRESS], Волноваського (колишнього Тельманівського) району на праві власності, в якій вона прописала відповідача свого колишнього чоловіка, але у 2007р. шлюб вони розірвали і відповідач з початку 2007року виїхав з квартири, забравши усі свої речі і з вказаного часу в квартирі не живе, але вона не може його виписати, оскільки відповідач не бажає виписуватися, вона не може користуватися своєю власністю. Позивач в судовому засіданні на позові наполягає, показала, що вказана квартира належить їй (після розлучення і розділу спільного майна квартира лишилась їй, а вона сплатила відповідачу його частку, лишилася винна йому ще 2238грв.), а відповідач з 2007року там не живе, поїхав, живе з іншою жінкою, але виписуватися не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, показав суду, що він дійсно після розлучення з 2007року не живе в квартирі, але виписуватися не згоден, оскільки позивачка не сплатила йому усю суму його частки за вказану квартиру за рішенням Тельманівського райсуду про розподіл майна, вона йому ще винна 2238грв. Випишиться після того як вона поверне йому усі гроші. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, что вказана квартира належить позивачу на праві власності (а.с.6, 30-31), відповідач прописан в ній, але не живе із січня 2007р., тобто більше дев'яти років (а.с.10, 29), що також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON]; і не заперечував відповідач; шлюб між сторонами розірваний у 2007р. (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не живе в будинку позивачки з січня 2007р., відповідно до вимог ст.71 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми громадянами не більше 6-ти місяців, відповідач не живе у квартирі з січня 2007року, тобто він втратив право користуватися ним. Крім того оскільки квартира належить позивачу, і прописка там відповідача перешкоджає її право вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідача слід визнати втратившим права користування житлом. Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки не виплата грошової частки за частину квартири не є підставою для користування житлом. Згідно з вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути судові витрати в розмірі 487грв.20коп. судового збору (а.с.1) з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.386, 391 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить визнати такою що втратила право на користування житловою площею відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить квартира [ADDRESS] на праві власності, в якій був прописаний відповідача - її син, але він з січня 2008р. в квартирі не живе, речей його немає, вона хоче продати квартиру, але відповідач залишився прописаним, не виписується з квартири, вона не може користуватися та розпорядитися своєю власністю. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягає. Відповідач за викликом суду в судове засідання не з*явився, причин суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про що до суду повернулось поштове повідомлення, тому справа відновідно до вимог ст.169,225 ЦПК України за згоди позивача слухалася за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що згідно зі свідоцтва про право власності квартира належить позивачу (а.с.5-8), відповідач прописана в квартирі, як член родини власника житла (а.с.9,11), але не живе із січня 2008р., що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] (сусіди позивачки), а також встановлено актом комісії селищної ради (а.с.10). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не живе в квартирі позивача з січня 2008року, тобто більше семи років, а відповідно до вимог Закону власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, а прописка там відповідача перешкоджає їй праву вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю у повному обсязі, у зв'язку із чим відповідача слід визнати втратившим права користування житлом. Тим більше, що відповідно до вимог ст.405 ч.2 ЦК України член сімьї власника житлавтрачає право на користування цим житлом у разі відсутності цього члена сімьї без поважних причин понад один рік. Відповідач не живе в квартирі позивача з січня 2008року. Стягнути судові витрати позивач не просив. Оскільки справа слухалася за відсутності відповідача, останній має право протягом 10-ти днів звернутися до суду про перегляд рішення, постановленного за його відсутності, якщо він не з*явився за викликом суду з поважних причин та якщо він обгрунтовує свої заперечення по позові. На підставі ст.ст.386, 391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить визначити порядок користування квартирами №№ 7 та 8, по вул. Гладкова, 23 в місті Дніпрі, виділивши позивачу [PERSON] в користування житлову площу квартири № 7 що складається з 1 - коридору-5,5м2, 2 - кладової-0,5м2, 3 - ванної-2,6м2, 4 - туалет -1,2м2, 5 - кухня -7,4м2, 6 - житлова 15,3м2, 7 житлова 12,7м2, 8 - кладова -0,5м2, 9 коридор -1,6м2, - загальною площею -47,3м2, а відповідачам [PERSON] та [PERSON] в користування житлову площу квартири №8 що складається з 1 - коридору-11,0м2, 2 житлової-11,9м2, 3 туалет-1,2м2, 4 - ванна-2,6м2, 5 - житлова -7,6м2, 6 - житлова 16,9м2, 7 кухня-8,1м2, 8 - кладова-1,3м2, 9 кладова-0,4м2, - загальною площею -61,0м2. Крім цього позивач просить розділити особовий рахунок зі сплати комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS], на два окремих особових рахунка, виділивши позивачу [PERSON] окремий особовий рахунок, щодо житлових приміщень квартири [ADDRESS], а відповідачам [PERSON] та [PERSON] виділивши окремий особовий рахунок, щодо житлових приміщень квартири [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] міську раду укласти з позивачем [PERSON] відповідний договір найму житлових приміщень квартири [ADDRESS], а з відповідачами [PERSON] та [PERSON] окремий договір найму житлових приміщень квартири [ADDRESS]. Мотивуючи свої вимоги ти, що позивач та відповідачі [PERSON] та [PERSON], проживають окремо, користуємося окремими кімнатами та комунікаціями, але рахунки приходять одні на дві квартири і вони вимушені сплачувати спільно за рахунками, що робить незручності в розрахунках, а також відмовою наймодавця [PERSON] міської ради поділити особовий рахунок на користування квартирою 7-8 по вул. Гладкова 23, шляхом укладання окремих договорів. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням дати судового засідання. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, представник позивача письмово просив розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі про час та дату судового розгляду були повідомлені належним чином, до суду не зявилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з цим позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини на утримання двох дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона жила з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2007р., рішенням Волноваського суду від 26 серпня 2015 року шлюб розірвано, мають доньку [PERSON] -05.03.2008р.н., і сина [PERSON] 15.02.2012р., батьком яких є відповідач, на утримання яких відповідач не надає їй матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач подав заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги визнав повністю. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки сторони жили разом у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком дітей (а.с.4-5), які проживають з позивачкою і зобов'язаний їх утримувати. Цю допомогу він може надавати, згоден платити саме 1/2 частину своїх доходів на утримання двох дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved