Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом і просить суд розірвати договір на виготовлення та доставку ПВХ конструкцій від 09.12.2012 року № б/н між нею та відповідачем. В день укладання договору нею було сплачено - 5203,00 грн. по Договору. Залишок в сумі 200 грн повинен бути сплачений позивачем після повідомлення відповідачем про технічні умови і креслення виробу. Згідно п. 1.4 Договору, термін виготовлення та доставки виробів з ПВХ до 19.01.2013 р. В установлені договором строки даний пункт відповідачем не було виконано. Станом на момент звернення до суду умови Договору не виконані, відповідачем не виготовлені та не доставлені вироби з ПВХ згідно Договору. Оскільки Договір не виконано просить стягнути раніше сплачені кошти, а саме 5203,00 грн. вартості товару. Згідно ч.5 ст.10 Закону України про захист прав споживачів якщо виконавець не може виконати роботи згідно з Договором, то споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% від загальної вартості робіт за кожен день прострочення. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання відповідачем п.3.2, з власної вини відповідач зобов,язаний сплатити неустойку в сумі 0,1 від вартості договору за кожен день прострочки. Проте вважає, що розмір неустойки 0,1% в день від ціни договору несправедливий у відповідності до ч.5 ст. 18 ЗУ про захист прав споживачів. Просив визнати п.4.2 Договору недійсним. Просив стягнути неустойку в розмірі 86161,68 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Зазначила, що уклала 09.12.2012р. договір, за яким їй повинні були поставити вікна. Вона сплатила 5203грн. Вікна не поставили. Просила задовольнити позов. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, було зроблені окремі доручення про їх допит у Одеській та Харківській областях, але повернулись без виконання. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вислухавши свідка, суд вважає встановленими такі обставини. 09.12.2012р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір на виготовлення та доставку ПВХ конструкцій, за умовами якого, відповідач зобов,язався виготовити та доставити конструкції вартістю 5403 грн протягом 28 днів. Договір діє з моменту підписання і до виконання сторонами зобов,язань за договором (а.с.5). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.05.2014р. видом економічної діяльності відповідача є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с.8). Відповідно до п.3.1 Договору №б/н від 09.12.2012р. замовник зобов,язується сплатити повну вартість замовлення, що складає 5403грн., після чого виконавець зобов,язується виготовити та доставити ПВХ конструкції. Позивачем було укладено кредитний договір №1253/3834ES5D11 (а.с.6), за яким гроші перераховуються продавцю товару. Згідно повідомлення ПАТ [PERSON], 5203 грн. було перераховано 10.12.2012р., але не ФОП [PERSON], - а ФОП [PERSON], згідно рахунку-фактури від 09.12.2012р. та умовами Кредитного договору (а.с.60-64). Позивач зазначила, що не знала, що гроші банк перерахував не тій особі, та в розмірі менше ніж необхідно за договором. Зазначила, що [PERSON] також був разом з [PERSON] Таким чином встановлено, що позивач не виконала умови п.3.1 договору №б/н від 09.12.2012р., гроші в сумі 5403грн. не були перераховані на рахунок [PERSON] Відповідно до п.3.2 Договору після виконання п.3.1 Договору Виконавець зобов,язується виготовити та доставити вироби у строк 28 робочих днів. Позивач зверталась до відповідача за адресою м.Кривий Ріг, вул.22 партз,їзду, 37 (вказано у договорі), але відповідача там не було, за вказаною адресою діяльність не здійснює, на номери телефонів вказані у договорі не відповідає (а.с.1-3). Пунктом 3.8 договору передбачено, що договір діє від дня його підписання до повного виконання зобовязань. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Цивільного кодексу України, що опосередковують правовідносини за договором підряду, згідно з яким одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України). Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом не встановлено порушення відповідачем п.3.2 договору, оскільки кошти йому не було перераховано, та не виникло зобов,язання виготовляти та доставляти вироби ПВХ. Позов не підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним повідомити Інгулецький РВ, щодо необхідності перевірки в діях ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] В,ячеслава Юрійовича, ознак злочину за ст. 190 КК України, оскільки як видно з матеріалів справи [PERSON] уклав договір на виготовлення та доставку, встановлення виробів ПВХ з [PERSON], [PERSON] також був присутній. Рахунок-фактуру за цим договором [PERSON] видали на ім,я [PERSON], на який вона взявши кредит перерахувала гроші. Вироби ПВХ по теперішній час не встановлені. Про те що їй було видано рахунок-фактуру не на ту особу не знала, вважала, що платить ФОП [PERSON] за вироби ПВХ. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed