Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення з нього за договором позики боргу у сумі 212260 грн. 41 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від прострочення в сумі 5418 грн. 08 коп., що разом складає 217678 грн. 49 коп., та понесені судові витрати в сумі 2176 грн. 78 коп. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що 04.02.2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 160000 грн. 00 коп. На підтвердження укладення договору позики відповідач склав розписку. Згідно умов, викладений в розписці строк виконання зобов'язання щодо повернення грошових коштів визначено, щомісячно частинами по 3000 грн. 00 коп.. Відповідач ухиляється сплачувати борг, не відповідає на телефонні дзвінки позивача, уникає особистого спілкування з позивачем. Позивачем була направлена на адресу відповідача вимога про повернення боргу в строк до 22.04.2016 року. В установлений у вимозі строк щодо сплати боргу в сумі 160000 грн. 00 коп. та станом на дату подання позовної заяви відповідачем не виконано, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 160000 грн. 00 коп. На підтвердження укладення між сторонами договору позики відповідачем було представлено розписку про отримання ним від позивача грошових коштів у сумі 160000 грн. 00 коп. 13.04.2016 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] вимогу про сплату боргу, в якій вимагала повернути їй у строк до 22.04.2016 року борг у сумі 212260 грн. 41 коп. (із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення), а також три відсотки річних від прострочення суми 5418 грн. 08 коп., що разом складає 217678 грн. 49 коп. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. (ч.1 ст.1047 Цивільного кодексу України) Виходячи з положень ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Нормою ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці про отримання грошових коштів від 04.02.2015 року строк виконання зобов'язання щодо повернення грошових коштів сторони визначили повернення його частинами по 3000 грн. 00 коп. щомісячно, але як вбачається зі змісту позовної заяви станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідачем не сплачено жодної частини з загальної суми боргу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача борг за договором позики від 04.02.2015 року у сумі 160000 грн. 00 коп., 52260 грн. 41 коп. інфляційні витрати, 5418 грн. 08 коп. три відсотки річних, а всього 217678 грн. 49 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2176 грн. 78 коп. Враховуючи викладене та

Outcome: approved