Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2989, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] Дніпровського міського нотаріального округу, від 05.04.2017 року, щодо звернення стягнення на доходи позивача, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає наступне. 01.06.2011 року позивач отримала пропозицію від відповідача на отримання кредитної карти «Універсальна». З цією метою вона заповнила анкету заяву» та отримала платіжну кредитну картку «Універсальна» з лімітом у 300,00 грн. Суттєві умови користування кредитною картою, як-то пеня, комісія, штраф та їх розміри банком не було розяснено, строк та умови дії картки не було обумовлено. Кошти, які були на вказаній карті позивачем було використано у червні 2011 року. У жовтні 2017 року їй стало відомо, що 25.09.2017 року постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] звернено стягнення на доходи позивача щодо виконання виконавчого напису № 2989 від 05.04.2017 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу у розмірі: 1). 150,00 грн. витрати на проведення виконавчих дій, 2). 20125,22 грн. погашення боргу, 3). 2012,52 грн. виконавчий збір. Позивач вважає. що виконавчий напис № 2989 від 05.04.2017 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на доходи [PERSON], у звязку з чим позивач звернулась до суду із позовом. Відповідно до п.9\~Перехідних положень ЦПК України\~(в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явились, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання листа рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу [PERSON], до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні обставини справи та\~\~визначив відповідні їм правовідносини. Так, 01.06.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй у письмовому вигляді (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 31.01.2017 року становить 17625,22 грн. з яких: 245,94 грн. залишок заборгованості за кредитом, 12463,79 грн. залишок заборгованості за відсотками, 3600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 815,49 грн. штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 11). Згідно виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 2989, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу [PERSON], стягнуто грошові кошти у сумі 20\~125, 22 грн. з [PERSON], які є її боргом за кредитним договором № б/н від 01.06.2011 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», з яких: 245,94 грн. залишок заборгованості за кредитом, 12463, 79 грн. залишок заборгованості за відсотками, 3600,00 грн. пеня та комісія, 815,49 грн. - штраф, 3000,00 грн. витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису (а.с. 6). Державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON], в порядку виконання виконавчого напису № 2989 від 05.04.2017р., вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані представником позивача докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до ст.. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Каьінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис. Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису встановлено, що строк за який проводиться стягнення пять років сім місяців тридцять днів, а саме з 01.06.2011 року по 31.01.2017 року. При цьому розрахунок заборгованості [PERSON] наданий ПАТ КБ «Приватбанк» за період з липня 2013 року по 29.02.2016 року. Отже суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами строку, передбаченому ст.. 88 Закону України «Про нотаріат», та не враховано, що розмір заборгованості по кредитному договору не є безспірним. За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у звязку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved