Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що з 04.09.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 31.05.2018 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач з листопада 2017 року участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі - 12000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до закону, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 24.10.2018 року, однак відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009 року, який заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2018 року було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №698, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Актом про фактичне проживання особи №01 від 08.09.2018 р., складеним ОСББ «Кошова-Острів» підтверджується, що з 04.11.2017 [PERSON], [INFO], фактично проживає зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно виписки по рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON], за період з 01.05.2015 року по 01.05.2016 року, з 01.05.2016 року по 01.05.2017 року відповідачу періодично надходили грошові кошти від компанії «ATWOODS SHIP MANAGEMENT AND OPERATI». У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Так, у ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров'я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду не надано. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача, що відповідач працює моряком та має можливість сплачувати аліменти саме в розмірі 12000,00 грн. на дитину, оскільки позивачем суду не надано довідку про офіційний дохід відповідача. Строк дії контрактів, наданих позивачем для підтвердження факту працевлаштування відповідача закінчився. Суду не надано підтверджуючих документів про продовження контракту, укладеного 02.09.2016 (а.с. 26-29). Виходячи з того, що Угоди про найм моряка, укладені 31.03.2015, 29.03.2014, 09.03.2015, 02.09.2016 між компанією «Кіш Шиппінг Лайн МеннінгКомпані» та [PERSON] (а.с. 26-41), суд не бере до уваги довідку від 14.06.2012, видану фірмою «South Star Ltd» (а.с. 42), якою підтверджується факт працевлаштування [PERSON] в іноземній судноплавній компанії BNAVI SPA на посаді 2 помічника капітана. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 3000,00 грн. Згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. В абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» вказано, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Частиною першої статті другої вказаного вище закону визначено, що розмір аліментів в твердій грошові сумі є об'єктом індексації. На підставі п.1ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 10.09.2018 р. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] в суді здійснював адвокат [PERSON], повноваження якого були підтверджені ордером серії ХС №77557. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 07.09.2018 року, позивачем сплачено адвокату [PERSON], - 850 грн., та прибуткового касового ордера №2 від 11.10.2018 року - 1550,00 грн., а всього позивачем сплачено адвокату - 2400,00 грн. Відтак, з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат між сторонами, суд вважає, що розміром витрат, що позивач поніс на правничу допомогу у зв'язку з судовим розглядом даної справи у суді на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг під час судового розгляду, ціною позову. Окрім того, Довідкою від 14.11.2017р., виданою Приватним нотаріусом Семенихіною В.І. підтверджується факт понесення позивачем витрат, пов'язаних із залученням перекладачів й нотаріальним посвідченням переказу у сумі 2500 грн. Враховуючи викладене, із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати, пов'язані з наданням правничої допомоги при розгляді справи та витрат, пов'язаних із залученням перекладачів й нотаріальним посвідченням переказу у загальному розмірі 4900 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial