Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування житлового будинку від 06.04.2010 року, вона являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку з 18.10.2018 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , але фактично за вказаною адресою не проживає з жовтня 2018 року, не сплачує комунальні платежі, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Позивач, як власник житлового приміщення, ніяких договорів з відповідачем не укладала, не чинила та не чинить відповідачу перешкод у користуванні жилим приміщенням, за захистом свого порушеного права на проживання відповідач ні до суду ні до інших державних органів не звертався, особистих речей і майна у будинку немає. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Соколова Р.І. в судове засідання не з`явились, представник заявника в наданій суду телефонограмі просила розгляд справи проводити без її участі та участі її довірителя, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила їх задовольнити, згодна на проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, причину неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 06.04.2010 року /а.с/ 7-9/. Як вбачається з домової книги та довідки № 307/11-17 від 03.03.2020 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 18.10.2018 року /а.с. 10, 11-12/. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно актів, складених за місцем реєстрації відповідача, від 10.07.2019 року, 01.03.2020 року, відповідач зареєстрований у спірному будинку, але фактично з жовтня 2018 року за вказаною адресою не проживає, особистих речей в будинку не має /а.с.13, 14/. З зазначеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідач [PERSON] був зареєстрований як член сім`ї власника житла, він відсутній та не проживає у спірному будинку з жовтня 2018 року без поважних причин, будь-які домовленості між відповідачем [PERSON] і власником житла відсутні, сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] не проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, а тому, убачає правові підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved