Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~із вищевказаним\~позовом до\~відповідача,\~підставність якого\~обґрунтувала тим,\~що вони\~із відповідачем\~мають спільну\~дитину \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~біля неї\~та перебуває\~на її\~утриманні.\~Відповідач добровільно\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дитини та\~на її\~утримання як\~дружини з\~якою проживає\~дитина до\~досягнення трьох\~років не\~надає,\~хоча є\~фінансово спроможним,\~що стало\~підставою для\~звернення до\~суду із\~даним позовом,\~в якому\~позивач просить\~суд стягнути\~на її\~користь на\~утримання дитини\~аліменти в\~розмірі 1/4\~частки від\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи стягнення\~від дня\~пред`явлення\~до суду\~позову і\~до досягнення\~дитиною повноліття\~та на\~її утримання\~в розмірі\~1/6\~частки від\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~від дня\~пред`явлення\~позову і\~до досягнення\~сином \~ [PERSON] трирічного віку, тобто [INFO] . У визначений судом строк відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого просив суд позов задовольнити частково, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 15.01.2019 він уклав шлюб з іншою жінко [PERSON] , з якою мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Мати дитини перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому він єдиним джерелом доходів є його заробітна плата, тому він спроможний надавати утримання їх спільній дитині із позивачем у розмірі 1/5 від частки його заробітку, в іншій частині вимог про стягнення аліментів на утримання позивача просив суд відмовити, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, отож правові підстави, передбачені ст.84 СК України для утримання позивача відсутні. Крім цього, зазначив, що в силу отримання ним доходу, за його дорученням його матір`ю через поштові відділення сплачуються грошові кошти у добровільному порядку на утримання їх спільної із позивачем дитини, останній платіж було здійснено 29.08.2019, тобто після пред`явлення даного позову позивачем до суду. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 27.09.2019 розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.11.2019 за клопотанням відповідача розгляд справи по суті вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін, а також вирішено клопотання відповідача про виклик свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 13.11.2019 за клопотанням позивача судом витребовувались із відповідних установ докази щодо матеріального становища відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просив суд позов задовольнити частково, обґрунтовуючи свою позицію доводами наведеними у відзиві. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти із відповідача на її користь у частці на утримання дитини до досягнення повноліття, а також на її утримання у частці як дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Статтею 180 ч.1 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Як убачаться\~із довідки\~виданої Липовецькою\~міською радою\~від 26.07.2019\~за №2474\~(а.с.5),\~дитина [PERSON] ,\~ [INFO] , проживає біля матері в [ADDRESS] Липовецького [ADDRESS] . Встановлені судом обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаними вимогами. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1\~статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, за період першого та другого кварталу 2019 отримував офіційно заробітну плату, на що вказує інформація отримана судом за ухвалою суду з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Вінницькій області від 13.11.2019. За відомостями РСЦ МВС у Вінницькій області Територіальний сервісний центр №0542 від 26.11.2019, за гр.. [PERSON] зареєстровано транспортний засіб SCODA OCTAVIA, 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 24.01.2019. Згідно із інформацією Відділу у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області від 02.12.2019 за № 1417/424-19-0.182, наданою на підставі відомостей Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом 01.01.2013 за ім`я [PERSON] записи відсутні. Крім цього, судом встановлено, що 15.01.2019 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Подружжя є батьками [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням встановлених судом обставин, а також обставин передбачених ч. 1 ст. 182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільної дитини, а також того, що розмір відрахувань у боржника не повинен перевищувати 50% його заробітку (доходу), суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його із позивачем дитини, а також його малолітньої дитини від іншого шлюбу та не поставить у менш невигідне становище одного з дітей, а відрахування не перевищать максимально можливий розмір визначений законодавцем. За таких обставин суд задовольняє позов у цій частині повністю. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку суд виходить з такого. Відповідно до ст.84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз указаної норми матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років виникають за наявності юридичних складових, зокрема перебування в зареєстрованому шлюбі сторін спору. Судом встановлено, що сторони спору не перебували у зареєстрованому шлюбі, отож правові підстави для стягнення аліментів на утримання позивача в даному випадку відсутні, отож в цій частині вимог суд відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Із показів свідка [PERSON] , яка була допитана безпосередньо судом встановлено, що вона переказувала грошові кошти на користь позивача в рахунок добровільної сплати аліментів її сином. На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до суду квитанції, з яких встановлено, що [PERSON] поповнювала картку [PERSON] відповідними сумами. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Суд дійшов висновку, що надані відповідачем квитанції на поповнення рахунку [PERSON] не є належними та допустимими доказами на підтвердження виконання у добровільному порядку аліментного обов`язку батька щодо утримання його дитини. При цьому, за правилами Сімейного кодексу України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання. Згідно правил ст.180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину до досягнення дитиною повноліття. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved