Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до [PERSON] , по якій просить змінити спосіб стягнення аліментів на неповнолітню дитину, які стягуються з відповідача за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2011 року та стягнути з нього на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 28.04.2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Виконавчий лист №2-1283 від 28.04. 2011 року про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача перебуває на примусовому виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 1 грудня 2019 року складає 43 341,69 грн. Відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконує, аліменти з квітня 2013 року не сплачує взагалі. Будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Заробітна плата позивача складає 4 340,00 грн. у місяць та не дозволяє забезпечити всі необхідні та достатні потреби дитини, в тому числі її належний розвиток та стан здоров`я. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2020 року матеріали позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кіровського районного суду м. Кіровограда /а.с. 33/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2020 року прийнято з іншого суду до розгляду матеріали, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження /а.с. 38-39/. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі з 24.04.2010 року по 27.09.2012 року, який був розірваний за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2012 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.2010 року. 28.04.2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. 07.11.2012 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Ковальовою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35000659 щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року і до [INFO]. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №35000659 від 29 листопада 2019 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 1 грудня 2019 року складає 43 341,69 грн. Розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2011 року в твердій грошовій формі у сумі 500,00 грн. на день звернення позивача до суду є меншим ніж встановлений законом і не є достатнім для утримання дитини та забезпечення їй належного рівня життя, освіти, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3, п. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року складає 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Тобто мінімальний розмір аліментів на теперішній час не може бути нижчий ніж 1109,00 гривень. Також судом враховано інтереси дитини, вік та здоров`я дитини та платник аліментів інших утриманців не має, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому законодавством порядку і розмірі. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи роз`яснення викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду чинності. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, а позивач звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved