Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про визначення частки майна, належної померлим батькам на праві спільної сумісної власності. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач [PERSON] зазначила, що її батькам, [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13 вересня 1993 року на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді частини зазначеної квартири, спадкоємцем якої є позивач, як донька. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою на предмет прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] не визначені частки кожного зі співвласників. З метою відновлення свого порушеного права, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задовольнити та визначити, що за Свідоцтвом про право власності на житло від 13 вересня 1993 року, реєстровий №3-2202, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, в квартирі [ADDRESS], частка [PERSON] складала - ? частина, частка [PERSON] складала - 1/2 частина. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав заяву про розгляд справи у відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача, виконавчого комітету Одеської міської Ради у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання не представив. Суд у зв*язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 вересня 1993 року [PERSON] та її чоловік [PERSON] отримали Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане УЖКГ виконкому Одеської міської Ради. Свідоцтво зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 22 лютого 1995 року за №215 стор. 143 кн. 114пр. За означеним Свідоцтвом квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно Свідоцтва про одруження від 22.04.1967 року, актовий запис №314, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] помер [INFO], відповідно Свідоцтва про смерть від 19.11.2009 року, актовий запис №6127. [PERSON] померла [INFO], відповідно Свідоцтва про смерть від 24.01.2013 року, актовий запис №920. У встановлений законом строк, 04 травня 2013 року, позивач [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 04 травня 2013 року вбачається про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] не зазначені частки, які належать кожному із співвласників. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. Згідно ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України, тобто договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У зв'язку зі смертю співвласників та припиненням їх цивільної правоздатності в даний час неможливо здійснити поділ майна, що є у спільній сумісній власності. У зв'язку зі смертю спадкодавців повинні бути визначені розміри часток власників у спільному майні. Суд, не вбачаючи підстави відступити від принципу рівності часток співвласників, визнає, що на момент смерті [PERSON] та [PERSON] у праві власності співвласників їх частки в спільному майні були рівними. Таким чином за Свідоцтвом про право власності на житло від 13 вересня 1993 року, реєстровий №3-2202, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, в квартирі [ADDRESS], частка [PERSON] складала - ? частина, частка [PERSON] складала - 1/2 частина. З огляду на ці обставини суд у такий спосіб має визначити розмір їх часток у спільному майні. На сьогоднішній момент позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через невизначеність розміру часток співвласників у праві власності на зазначену квартиру. Таким чином, суд має вимоги позивача про визначення часток в спільній сумісній власності задовольнити, визначивши, що за Свідоцтвом про право власності на житло від 13 вересня 1993 року, реєстровий №3-2202, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, в квартирі [ADDRESS], частка [PERSON] складала - ? частина, частка [PERSON] складала - 1/2 частина. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Outcome: approved