Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання договору оренди недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно. Зокрема на день смерті вона була власником земельної ділянки площею 1,59 га, яка розташована в адмімежах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю. На підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 09.11.2016 спадщину у вигляді належної померлій [PERSON] земельної ділянки площею 1,59 га визнано відумерлою та передано територіальній громаді с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради. В подальшому, 03.05.2019 за результатами проведення земельних торгів (аукціону) дана земельна ділянка передана в оренду на підставі договору оренди б/н від 03.05.2019, укладеного між Трушівською сільською радою та ТОВ «РАЙЗ-СХІД», право оренди за яким зареєстровано 27.11.2019. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2019, в подальшому, рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.07.2019 та додатковим рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 05.11.2019 припинено право власності територіальної громади та визнано за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку, належну померлій [PERSON] 03.02.2020 за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,2993 га, та на земельну ділянку площею 0,2935 га, що розташовані в адміністративних межах Трушівської сільської ради. Під час державної реєстрації права власності позивачеві стало відомо, що земельна ділянка площею 1,2993 га, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851, розташована в адміністративних межах Трушівської сільської ради, передана сільською радою в оренду ТОВ «РАЙЗ-СХІД». Позивач вважає, що укладений відповідачами договір оренди перешкоджає їй, як власнику земельної ділянки, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, що стало підставою звернення до суду. Просить суд визнати недійсним договір оренди землі б/н від 03.05.2019, укладений між ТОВ «РАЙЗ-СХІД» та Трушівською сільською радою щодо земельної ділянки загальною площею 1,2993 га з кадастровим номером 7125487500:01:001:0851, розташованої на території Трушівської сільської ради, право оренди за яким зареєстровано в ДРПНМ за № 34475277 від 27.11.2019, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речемо право № 34475277 від 27.11.2019 щодо оренди земельної ділянки площею 1,2993 га, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851, розташованої на території Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Ухвалою суду від 31.07.2020 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.09.2020 підготовче провадження по даній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дрогоман О.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що відразу після отримання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2019 про встановлення факту родинних відносин, яким було встановлення факт, що померла [PERSON] є мачухою [PERSON] , а також встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] на час її смерті проживали постійно разом не менше 5 років, позивач звернулась із заявою до Трушівської сільської ради з проханням передати їй належну померлій земельну ділянку. Натомість їй була надана відмова від 03.05.2019, також в цей же день був проведений земельний аукціон щодо вказаної земельної ділянки. Тобто сільська рада, була учасником під час розгляду справи про встановлення факту, була повідомлена про наявність рішення суду, яке набрало законної сили, натомість не зупинила проведення земельного аукціону. Крім того, наразі вона не заперечує проти задоволення позову, що підтверджує правомірність вимог позивача. Після реєстрації за [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, вона направляла листи обом співвідповідачам із проханням вирішити спір позасудовим шляхом, зокрема укласти угоду про дострокове розірвання договору оренди. У свою чергу ТОВ «РАЙЗ-СХІД» такі вимоги проігнорувало, продовжує користуватися належною позивачці земельною ділянкою, грошові кошти в рахунок орендних платежів [PERSON] не сплачує. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач Трушівська сільська рада на адресу суду направила заяву, в якій повідомила про відсутність заперечень про визнання договору оренди не дійсним та просила суд проводити розгляд справи у відсутність представника Трушівської сільської ради. Відповідач ТОВ «РАЙЗ-СХІД» участь представника у судовому засіданні не забезпечив, на адресу суду направив відзив, відповідно до якого проти задоволення позову заперечив у повному обсязі. В обґрунтування поданого відзиву зазначили, що позивачем не доведено належність їй на праві власності земельної ділянки загальною площею 1,2993 га, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851. Зазначили, що позовна заява не містить жодного доказу недодержання відповідачами як сторонами оспорюваного правочину виключного переліку вимог, визначених статтею 203 ЦК України, у зв`язку з чим посилались на правомірність такого правочину, оскільки договір оренди був укладений на підставі земельних торгів, проведених 03.05.2019. На момент проведення таких земельних торгів Трушівська сільська рада була законним розпорядником переданих в оренду Товариству земель, в тому числі і спірної. Також зазначили, що надані позивачем докази не містять жодної правової підстави недійсності оспорюваного правочину. Вважали, що звернення позивача до суду із даним позовом має ознаки протидії законній господарській діяльності Товариства, зокрема зазначили, що у випадку набуття права власності на земельну ділянку до такої особи переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Законодавство зобов`язує особу, яка набула право власності на земельну ділянку протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї повідомити про це її користувачів. Тому просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. На підставі ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Судом встановлено, що на підставі рішення Чигиринського районного суду від 09.11.2016 належна [PERSON] земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,59 га, розташована в межах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, визнана відумерлою спадщиною та передана територіальній громаді с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради. Вказана обставина встановлена з рішення Чигиринського районного суду м. Черкаси від 01.07.2019, крім того, визнана всіма учасниками справи, тому звільнена від доказування в силу ст. 82 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до протоколу земельних торгів № 1 від 03.05.2019 за наслідками проведення аукціону на право оренди земельної ділянки площею 1,2993 га, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва переможцем стало ТОВ «РАЙЗ-СХІД». В подальшому між відповідачами укладено договір оренди землі від 03.05.2019 строк на 7 років строком до 03.05.2026. Право користування зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.11.2020. На підставі ч. 2 ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.07.2019, яке вступило в законну силу 01.08.2019, за наслідками розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Трушівської сільської ради про повернення відумерлого майна було позов задоволено, припинено право власності територіальної громади с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,59 га, кадастровий номер 712548500:01:005:0851, розташовану в межах Трушівської сільської ради, що перейшла у власність територіальної громади як відумерла спадщина після смерті [INFO] [PERSON] , та визнано право власності на вказану земельну ділянку за позивачем [PERSON] . Під час прийняття вказаного рішення судом було встановлено, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2019 позивачка є спадкоємцем померлої [PERSON] , проживала з нею на час відкриття спадщини, відповідно в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після її смерті. Також, ухвалюючи вказане рішення судом було встановлено, що спірна земельна ділянка вибула з власності позивачки поза її волею, відповідно вказана земельна ділянка може бути витребувана у відповідача і повернута позивачці як законному власнику. На підставі додаткового рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 05.11.2019 припинено право власності територіальної громади с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області в особі Трушівської сільської ради на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2993 га, кадастровий номер 712548500:01:001:0851, та земельної ділянки площею 0,2935 га, кадастровий номер 712548500:01:005:0851, розташовану в адмінмежах Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що перейшла у власність територіальної громади як відумерла спадщина після смерті [INFO] [PERSON] , а також визнано право власності за [PERSON] право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Вказане рішення вступило в законну силу 06.12.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Зі змісту ч. 2 ст. 1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1299 Цивільного кодексу України, яка була чинна до моменту її виключення на підставі Закону № 402-VII (402-18) від 04.07.2013, мала зобов`язальний характер до спадкоємців та визначала, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Враховуючи, що з 04.08.2013 вимога про обов`язковість реєстрації за спадкоємцем права власності на успадковане нерухоме майно скасована, застосуванню підлягають загальні норми цивільного законодавства, які ототожнюють момент набуття права власності на спадщину з днем смерті спадкодавця. Факт спільного проживання на час відкриття спадщини встановлено рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2019. У свою чергу факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] встановлено рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.07.2019. За таких обставин суд оцінює вказані обставини як встановлені та доведені, оскільки в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України вони звільнені від доказування. З урахуванням наведеного вище вбачаються підстави стверджувати, що укладений договір оренди землі від 03.05.2019 між Трушівською сільською радою та ТОВ «РАЙЗ-СХІД» щодо земельної ділянки загальною площею 1,2993 га, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851, стосується земельної ділянки, яка належить позивачеві [PERSON] з дня смерті [PERSON] , та вибула з володіння позивача поза її волею, що було встановлено рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.07.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зі змісту статті 203 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавцем до підстав визнання правочинів недійсними віднесено наступні вимоги: -Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1); -Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2); -Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3); -Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5); -Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6). З аналізу оскаржуваного правочину - договору оренди землі від 03.05.2019, судом встановлено, що під час його укладення орендодавець - Трушівська сільська рада, хоча і зазначена орендодавцем вказаної земельної ділянки, проте, з урахуванням факту належності земельної ділянки позивачеві [PERSON] з моменту відкриття спадщини, враховуючи факт вибуття земельної ділянки з її володіння поза її волею, сільська рада не була власником, тому суд приходить до висновку, що такий договір не відповідає вимогам закону. На підставі статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Згідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Державна реєстрація права оренди за ТОВ «РАЙЗ-СХІД» проведено 27.11.2019. Тобто в той момент, коли набрало законної сили рішення суду про припинення права власності територіальної громади на спірну земельну ділянку та визнано право власності [PERSON] на належні померлій [PERSON] земельні ділянки. Відповідно оскаржуваний договір є недійсним, оскільки укладаючи його Трушівська сільська рада уклала договір, який стосується цивільних прав та інтересів позивача не маючи для цього необхідних повноважень. У свою чергу обраний позивачем в цій частині спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, відповідно до якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним. Щодо позовної вимоги в частині скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер 7125487500:01:001:0851, площею 1,2993 га, розташованої на території Трушівської сільської ради судом встановлено наступне. Зі змісту п. 74. Постанови ВП ВС від 29.05.2019 № 367/2022/15-ц (14-376цс18), Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). Проте у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що для ефективного захисту порушених прав позивача, з урахуванням предмета спору та характеру спірних правовідносин, належним способом захисту прав та інтересів позивача є, в тому числі, скасування запису про речове право, яке зареєстровано на підставі договору оренди землі від 03.05.2019. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору солідарно. На підставі викладеного,

Outcome: approved