Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач 15.11.2012 року розірвали шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Апеляційного суду Житомирської області присуджено відповідачу щомісячно сплачувати на утримання доньки 486 гривень. Позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхньої дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Дочка навчається в Новоборівському ліцеї імені Василя Лунька, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання доньки. В зв`язку з цим, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, і стягувати з відповідача 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2012 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013, на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі з 486 гривень щомісячно, на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. В судове засідання позивач не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, зазначив що позов визнає повністю та дає згоду на стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексу інфляції. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років: з 01 січня 2021 року - 2395 грн., з 01 липня 2021 року - 2510 грн., з 01 грудня 2021 року - 2618 грн. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13. Як вбачається із рішення Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 15 листопада 2012 року сторони розірвали шлюб 15.11.2012 року. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа від 13.12.2012 року з [PERSON] присуджено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 486 гривень, щомісячно, починаючи з 01.11.2012 року і до повноліття дочки [PERSON] . Відповідно до довідки Новоборівського ліцею імені В.Лунька №08 від 10.02.2021 року [PERSON] навчається у 5-Б класі Новоборівського ліцею імені В.Лунька. Оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, з моменту постановлення попереднього рішення у позивача погіршилось матеріальне становище, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін на продукти та одяг, оплату комунальних послуг і ці обставини є загальновідомими та додаткового доведення не потребують, аліментів, які стягуються з відповідача недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить у скрутне матеріальне становище позивача, дитина навчається в Новоборівському ліцеї імені Василя Лунька і потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Позивач на даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби доньки одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків, стягувані аліменти мають забезпечувати належний рівень життя, який не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум, а тому попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає і з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, відповідач є працездатним, фізично здоровим, з огляду на зміну матеріального стану відповідача, враховуючи мінімальний розмір аліментів на одну дитину, встановлений законом, з метою найкращого забезпечення інтересів дитини, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] з 486 гривень на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, з врахуванням індексу інфляції, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Такий розмір аліментів на думку суду є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини і не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині збільшення розміру аліментів. Оскільки згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а в даному випадку предметом позову є зміна розміру аліментів, а тому виходячи з вимог ст.430 ЦПК України негайне виконання рішення в частині зміни розміру аліментів у межах суми платежу за один місяць не допускається. Таким чином позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial