Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, який в подальшому уточнила. В позові посилається на те, що їй та відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №[ADDRESS], кожному по 1/ 2 частці. У вказаній квартирі зареєстрована та проживає донька відповідача [PERSON] - відповідач [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]. Позивач не має змоги користуватися своєю власністю, оскільки відповідачі змінили замок на вхідних дверях, дубліката ключа від замка - позивачу не надали, позбавивши її у вільному доступі до квартири. На її вимоги надати доступ до квартири з метою користування нею - відповідачі відповідають відмовою. У зв»язку з чим вона зверталась до правоохоронних органів, якими були підтверджені факти викладені в її заяві щодо створення перешкод в користуванні квартирою. Вважає дії відповідачів незаконними та такими, що порушують її права та інтереси як власника частки спірної квартири. Просить зобов»язати [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкоди у доступі та користуванні квартирою [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, пояснила, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №[ADDRESS]. Частка вказаної квартири була подарована їй її чоловіком - Видриган П.П., який доводиться братом відповідача [PERSON]. У спірній квартирі проживає донька [PERSON] - [PERSON] з малолітньою донькою. Відповідач [PERSON] мешкає за іншою адресою. З липня 2014 року їй чиняться перешкоди з боку відповідачів у володінні та користуванні вказаною квартирою. Вона спочатку телефонувала [PERSON] з цього приводу, потім [PERSON] не впустила її в квартиру, пояснивши причину відмови тим, що вони оплачують комунальні платежі, а тому позивач, яка не сплачує комунальні послуги, втратила право користування квартирою. Замки у вхідних дверях на квартиру було змінено відповідачами, дублікат ключів вони їй не надали. Відповідачі не звертались до неї з питанням заміни вхідних замків на спірну квартиру, а також з приводу охорони спільної квартири. Вона зверталась і в поліцію, і в обслуговуючу організацію ТОВ «Сітісервіс-КР», але в квартиру їй потрапити не вдалось. Вона також пропонувала встановити замки в свою кімнату, але домовитися з відповідачами не вдалося. Кошти на утримання квартири вона відповідачам не давала. Поділити спірну квартиру в натурі не можливо. Вважає, що їй чиняться перешкоди з боку відповідачів, просить зобов»язати [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкоди у доступі та користуванні квартирою [ADDRESS], надавши ключі до квартири. Представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та пояснення позивача. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що встановлення порядку користування спірною квартирою не залежить від усунення перешкод в користуванні власністю. Просить зобов»язати відповідачів усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом надання відповідачами ключів від спірної квартири. Відповідач [PERSON] надала заперечення на позов з якого слідує, що після смерті матері, вона та її брат Видриган П.П. оформили спадщину та отримали по 1/ 2 частки квартири [ADDRESS]. Після оформлення спадщини її брат подарував свою частку квартири позивачу [PERSON]. З 2011 року позивачка в квартирі не проживала, належне їй житло не утримувала, комунальні послуги не сплачувала. Особисте майно позивача в квартирі відсутнє. Порядок користування спірною квартирою між ними не встановлено. Зазначає, що позивач має інше житло, в якому вона постійно проживає. Остання має намір вселити в квартиру наймачів, вона проти такого заперечує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] суду пояснила, що позивач комунальні послуги за квартиру не сплачує. Межі користування спірною квартирою між сторонами не визначено. Вважає, що в разі задоволення позову буде порушено права відповідача [PERSON] та права малолітньої дитини, яка проживає в спірній квартирі. Також вважає, що вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні квартирою є передчасними, оскільки не вирішено між сторонами питання щодо порядку користування своєю часткою квартири. Позивач у позові не зазначає якими саме діями порушуються її права як співвласника спірної квартири та яким чином відповідачі повинні усунути наслідки такого порушення (повернути майно, звільнити помешкання, знятися з реєстраційного обліку, передати ключі, тощо). Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що власниками квартири №[ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]П, яким належить по 1/2 частки вказаної квартири. У 2011 році відповідачі пропонували колишньому співвласнику квартири- [PERSON]. продати свою частку квартири - однак останній відмовився та подарував вказану частку квартири своїй дружині [PERSON]. Позивач [PERSON] комунальні платежі за квартиру не сплачує. У спірній квартирі проживає вона [PERSON] з малолітньою донькою, займають кімнату розміром 14.6 кв.м., яка позначена в плані квартири під №5. [PERSON] з 2007 року здійснює оплату комунальних послуг за квартиру. В 2014 році позивач приходила до спірної квартири з приводу вирішення питання щодо користування квартирою. Позовні вимоги не визнає. Вона не заперечує щодо надання доступу [PERSON] у користуванні квартирою, лише в разі визначення кімнати, яка буде перебувати в користуванні останньої. Дублікати ключів від спірної квартири вона не передає позивачці, у зв»язку з тим, що остання погрожувала їй. На даний час в спірній квартирі зареєстрована вона та її донька, при реєстрації в квартирі, згоду від [PERSON] Л,О. вона не отримувала. Викупити частку квартири у позивача вона не має змоги за відсутності коштів. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] як законний представник неповнолітньої [PERSON], [INFO], підтримала надані нею в якості відповідача - пояснення, просить відмовити задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи- Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», в судове засідання не явився, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Про причини неявки - суд не повідомили. На попередні судові засідання направляли до суду листи з проханням слухати справу за відсутності їх представника. Представник третьої особи - виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи 24.03.2017 року та в подальшому без участі представника виконкому. Під час ухвалення рішення покладаються на розсуд суду. Також зазначив, що згідно ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім»ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (т.2 а.с.111). Допитаний в якості свідка представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був представником [PERSON] та разом з нею ходив до спірної квартири, щоб переконатися у здійсненому відповідачами ремонту у спірній квартирі. Позивач завчасно повідомила відповідача [PERSON], що прийдуть до квартири, однак двері їм не відчинили. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] її подруга. В 2015 чи в 2016 році, вона точно не пам»ятає, але коли справа вже перебувала в провадженні суду, її запросила [PERSON] прийти до спірної квартири. В квартирі були [PERSON] та чоловік останньої, які виглядали у вікно. [PERSON] бачила її. Вони стукали в двері, але ніхто їм не відчинив. Вони почекали деякий час та розійшлись. Свідок Видриган П.П. в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] - його сестра, відповідач [PERSON] - племінниця. Після смерті своєї матері, він оформив спадщину на 1/2 частку спірної квартири та в подальшому в 2011 році за власної волі за договором дарування подарував дружині 1/ 2 частку квартири №[ADDRESS]. Спочатку в нього були ключі від спірної квартири, він збирав речі померлої матері у присутності [PERSON]. [PERSON] не пропонувала йому варіанти вирішення квартирного питання та продажу ним своєї частки квартири. [PERSON] повідомила, що в квартирі буде проживати її донька. З питанням щодо допомоги в ремонті квартири, заміні дверей, встановлення решіток на вікнах - відповідачі до нього не звертались. Після заміни дверей у квартирі, ключі йому ніхто не надав. Відповідачці [PERSON] стало відомо, що співвласником спірної квартири стала [PERSON], коли остання приходила з дільничним інспектором до квартири в 2014 році. Він до квартири не приходив, стосовно наявності боргів за комунальні послуги та необхідності оплати комунальних платежів - йому відповідачі не повідомляли. Ухвалою суду від 08.06.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучена [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.147). За клопотанням залученого співвідповідача справа з 02.02.2016 року слухається спочатку (т.1 а.с.223). Ухвалою суду від 26.09.2016 року в якості співвідповідача у справі залучено неповнолітню [PERSON], від імені та в інтересах якої виступає її матір, як законний представник - [PERSON]. В якості третьої особи залучено виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування (т.2 а.с.53). Вислухавши сторони, представника позивача та представника відповідача [PERSON]- [PERSON], допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Згідно договору дарування від 14.10.2011 року Видриган Павло Петрович подарував [PERSON] 1/2 частку трикімнатної квартири №[ADDRESS]. Договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в реєстрі за №2128 (а.с.4 т.1). До вказаного договору внесено зміни щодо характеристики будинку, в якому розташована спірна квартира та зазначено, що «Дарувальник» передав, а «Обдаровувана» прийняла безоплатно у власність 1/ 2 частку трикімнатної квартири загальною площею 66,6 кв.м., в тому числі житловою площею 48,4 кв.м., яка розташована на 1 поверсі двоповерхового будинку і знаходиться у [ADDRESS] (а.с.5 т.1). Право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку квартири №[ADDRESS] зареєстровано за позивачем [PERSON] в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 17.11.2011 року, отже державна реєстрація права власності позивача здійснена -17.11.20121 року (а.с.6 т.1). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16918050 від 05.12.2007 року, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» слідує, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/ 2 частка квартири №[ADDRESS] (т.1 а.с.38). Свідоцтво про право на спадщину на 1/ 2 частку майна спадкодавиці [PERSON], померлої [INFO] року, видано відповідачу [PERSON]- 10.11.2007 року (т.1 а.с.39, т.2 а.с.152). 10.11.2007 року Видриган Павлу Петровичу державним нотаріусом П»ятої криворізької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 2 частку майна [PERSON], яка померла [INFO] року (т.2 а.с.151). Право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку квартири №[ADDRESS] зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» за Видриган П.П. 19.01.2008 року (т.2 а.с.150). Із технічного паспорту встановлено, що вказана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 48,4 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м. та знаходиться на 1 поверсі двохповерхового будинку (т.2 а.с.153,154). Відповідно до акту від 03.11.2014 року, складеного начальником дільниці №3 ТОВ «Сітісервіс-КР» за участю мешканців будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] не пускає у вказану квартиру співвласника квартири - [PERSON] (а.с.14 т.1). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.32). Відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі (т.1 а.с.31). Висновком перевірки ЄО №3150 від 01.07.2014 року підтверджується, що за зверненням [PERSON] стосовно того, що [PERSON] перешкоджає їй потрапити до квартири №[ADDRESS] - 1/ 2 частка якої належить їй, при відвідуванні вказаної адреси двері ніхто не відчинив (а.с.171 т.1). Із висновку перевірки ЄО №3356 від 10.07.2014 року, слідує, що 16.07.2014 року при проведенні перевірки фактів викладених [PERSON] встановлено, що [PERSON] вселила до квартири №[ADDRESS] свою доньку [PERSON] Була проведена індивідуальна профілактична бесіда з громадянами [PERSON] та [PERSON] про поводження та поведінку в громадських місцях, поверхових будинках та порядок звернення до суду в разі виникнення спору цивільно-правового характеру (а.с.172 т.1). Згідно листа Т.в.о начальника Інгулецького РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.07.2014 року - при проведенні перевірки з виходом на місце, підтвердились факти викладені [PERSON] в заяві, запропоновано звернутися до суду для вирішення питання (а.с.7 т.1). Згідно копій квитанцій, які знаходяться на аркушах справи 124-126 том №1, слідує, що за березень 2015 року, січень 2015 року та жовтень 2011 року здійснено оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] платником вказана колишній власник квартири [PERSON], яка померла [INFO] року. Оплату комунальних послуг здійснювала [PERSON] Згідно довідки Криворізької об»єднаної міської довідково-інформаційної служби від 22.06.2016 року - станом на 01.04.2016 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: відповідач [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с.43 т.2). Батьками [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.46 т.2). Із копії акту від 28.07.2015 року, складеного представниками ТОВ «Сітісервіс-КР» слідує, що [PERSON], яка мешкає в квартирі №[ADDRESS] не допускає у вказану квартиру [PERSON], яка є власником 1/ 2 частки квартири (т.2 а.с.48). Мешканцями будинку [ADDRESS] 23.09.2016 року складено акт про здійснені ремонтні роботи в квартирі[NUMBER] вказаного будинку в період з 2011 року по 2014 року. Підписи мешканців будинку підтверджено майстром та начальником дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР» (т.2 а.с.50). Згідно інформаційної довідки, сформованої 23.04.2018 року, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №[ADDRESS]. Кожному з них належить по 1/ 2 частці вказаної квартири на праві приватної спільної часткової власності. Відомості по вказаному об'єкту нерухомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек - відсутні (т.3 а.с.15-16). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі здійснення права власності та правовідносини, що регулюються ст.ст.317, 319, 321,358, 383, 391 ЦК України та ст.150 ЖК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна, яка є в спільній частковій власності. У судовому засіданні встановлено, що домовленість між сторонами з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою відсутня. Позивач неодноразово намагалась потрапити до квартири, 1/ 2 частка якої належить їй на праві приватної власності, однак не змогла у зв'язку із тим, що відповідачі: [PERSON] та [PERSON] поміняли замки на вхідних дверях спірного житлового приміщення, ключі від вхідних дверей належної їй частини квартири - не надають, що знайшло своє підтвердження в поясненнях відповідачів, свідків, письмових матеріалах справи, з яких вбачається, що відповідачі не впускають [PERSON] до спірної квартири, оскільки вважають, що порядок користування спірною квартирою не встановлено. Будь-яких інших вимог позивач не заявляла. У зв»язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відповідачі перешкоджають позивачу у вільному володінні та користуванні спірним житловим приміщенням, оскільки власник житла має право на вільний доступ до нього, а реалізація такого права не може ставитись у залежність від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. З огляду на викладене, суд, вважає встановленим факт здійснення позивачу перешкод у користуванні спірною квартирою, тому її права як власника підлягають захисту. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Оскільки позивач не зазначає спосіб захисту порушеного права -повернути майно, звільнити помешкання, передати ключі від дверей квартири, тощо, суд не може перебирати на себе функцію визначення одного із способів захисту на власний розсуд. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасникам справи надавались рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та рівні можливості доведення перед судом обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Однак, в рамках даної цивільної справи вказані вимоги, як зустрічні - відповідачами не заявлялись. А тому, суд не може прийняти до уваги твердження відповідачів та представника відповідача [PERSON], що позивач не сплачує комунальні платежі та не приймає участі в ремонті квартири, що на їх думку є підставою для відмови в позові, оскільки, як вже зазначалось, такі питання не є предметом розгляду даної справи. Такі обставини не дають підстави відповідачам чинити перешкоди в користуванні позивачем власністю та суперечать загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідач [PERSON] користуючись вказаним право власника 1/ 2 частки спірної квартири, надала спірне житло для проживання своїй доньці [PERSON] та малолітній - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю не пов»язані з позбавленням останніх права користування спірним житловим приміщенням, а тому права малолітньої [PERSON] жодним чином не порушуються. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв»язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.9, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 358, 360, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved