Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 25.12.2014 року в сумі 403975 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що 25.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики. На підтвердження укладеного договору відповідачем була власноручно написана розписка, відповідно до якої [PERSON] були надані в борг [PERSON] грошові кошти у сумі 14300 доларів США, з кінцевим терміном повернення 25.12.2015 року. Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернула, у звязку з чим позивач вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та не заперечувалось у судовому засіданні представником відповідача, що 25.12.2014 року [PERSON] власноруч написала розписку, згідно якої остання взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 14300 доларів США з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 25.12.2015 року. Однак, на теперішній час [PERSON] свої зобовязання за розпискою не виконала, грошові кошти не повернула. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, як вбачається з розписки сума боргу визначена у доларах США. Відповідно до\~ст.192\~ЦК України\~Законним платіжним\~засобом,\~обов'язковим\~до приймання\~за номінальною\~вартістю на\~всій території\~України,\~є грошова\~одиниця України\~-\~гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. У п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судові рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно роздруківки з офіційного сайту Національного банку України про встановлений офіційний курс гривні до іноземних валют визначено 100 доларів США = 2824,6117 грн. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved