Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить визнати, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що [PERSON] дійсно є батьком її доньки [PERSON], матеріальної допомоги в необхідній мірі на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не зявились, але надіслали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі - позивач вимоги підтримує, а відповідач позов визнає повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що в Книзі реєстрації народжень виконавчим комітетом В»язівської сільської ради Народицького району Житомирської області 18 вересня 2007 року зроблено актовий запис № 6 про народження 03 вересня 2007 року [PERSON], позивач є матірю [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №052618 від 18.09.2007 року, довідкою Народицької селищної ради №4469 від 22.05.2017 року, копією паспорта серії ВН №680216, копіями свідоцтва про шлюб серії 1-ТП №124824 та свідоцтва про народження 11-ТП №495704. Запис про батька до Книги реєстрації народжень внесений за правилами ч.1 ст.135 СК України. Частиною 1 ст.128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд відповідно до роз'яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України ( ч.2 ст.128 СК України). У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, в яких підтверджується те, що [PERSON] є дочкою відповідача, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON]слід задовольнити Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене та приймаючи до уваги те що відповідач позовні вимоги щодо сплати аліментів визнав, не надав суду доказів про те, що обмежений у можливості надавати дитині матеріальну допомогу, має будь-які обмеження по працевлаштуванню, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, сплатила судовий збір щодо вимог про визнання батьківства в сумі 640 грн., а тому за правилами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. та на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved