Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.02.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Козівського району Тернопільської області, актовий запис №07. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 16.02.1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки між сторонами, зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутністю роботи в останнього. Відтак, оскільки подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим, тому просить даний позов задовольнити Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року. Представник позивача у судове засідання не зявилася, однак подала клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі і без фіксування технічними засобами та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.12,13). Відповідач у судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.11). Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Козівського району Тернопільської області, актовий запис №07, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії 1-ИД №015912 від 02.06.1999 року, виданого повторно (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії I-ИД №003985 від 13.10.1999 року та серії 1-ИД №095469 від 27.09.2001 року (а.с.6,7). Спільне життя між сторонами не склалося через постійні сварки між подружжям через зловживання відповідачем алкоголем. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та збереження сімї є неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору на користь позивача.

Outcome: approved