Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 30.11.2011року, від якого мають малолітню дочку [PERSON] [PERSON] народження. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Батько дитини, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в poзміpi 1/4 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову i до досягнення дитини повноліття. Ухвалою суду від 22.02.2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 10.05.2016року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] 12.02.2011р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження І-ОК № 205931.(а.с.11) Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом зі своєю дитиною [PERSON] взяті на облік Деснянським управлінням соціального захисту населення у м. Києві, як особи переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Фактичне місце проживання позивача в квартирі свого колишнього чоловіка [ADDRESS]. Даний факт підтверджено матеріалами справи. (а.с.13) Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку \\доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, оскільки відповідач не надає позивачу грошової допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1 \\4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 31.01.2018 року до її повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved