Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що позивачу на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 18.12.1998 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В. належить житловий будинок (житловою площею 15,6 кв.м) з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в БТІ м. Донецьк від 14.07.2000 року за № 4116. Позивач 05.10.2020 року з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулась до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права їй було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформаціїї щодо реєстрації права власності. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.12.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просять суд прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору дарування житлового будинку від 18.12.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці Авдіївської міської ради. На вказаній земельній ділянці розташовано: одноповерховий, саманий ошлакований житловий будинок жилою площею 15,6 кв. м., означений в плані літерою А-1 та господарські будівлі та споруди: а-тамбур, а1- веранда, Б - літня кухня, В - сарай, пд - погріб, Г - убиральня, Д - душ, Е - сарай, №1-2 - огородження, 1 - замощення, к - колодязь. Зареєстровано в реєстрі за № 4134. В БТІ зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] в реєстровій книзі № 23, за реєстровим № 4116 від 14.07.2000 року. Згідно домової книги в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] зняті з реєстрації. [PERSON] з 20.09.2000 року зареєстрована за зазначено адресою. 19.11.2020 року державним реєстратором Військово - цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області відмовлено [PERSON] у здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 244079262 від 11.02.2021 року, відсутні відомості щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 1 січня 2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення ст.328 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 128 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Статтею 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і, враховуючи факт неможливості отримання інформації БТІ з тимчасово окупованої території, це є єдиним можливим способом захисту їх прав та законних інтересів.

Outcome: approved