Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,0 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.1992 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Личаківським районним відділом ЗАГС м.Львова, актовий запис № 496. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. 28.01.2018 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку із чим вимушена звернутися із позовною заявою про стягнення аліментів у судовому порядку. Зазначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому [PERSON] зобов`язаний утримувати сина та забезпечувати у межах своїх фінансових можливостей належні умови для його розвитку. Вважає, що розмір аліментів у сумі 3000,0 гривень щомісячно на дитину є необхідними та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та співмірним з витратами, які здійснюються в інтересах дитини. Справа поступила до суду 13.12.2019 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. 28 січня 2020 року до суду поступила зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини та реєстрації його батьком дитини, він вважав, що є біологічним батьком дитини. Однак, через декілька років після народження сина позивач [PERSON] повідомила, що він не є біологічним батьком [PERSON] . Так, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, позивач за первісним позовом [PERSON] повідомила сину, що [PERSON] не є його біологічним батьком. Таким чином, сторонам у справі, а також дитині [PERSON] відомо про те, що [PERSON] не є його батьком. Враховуючи наведене, вважає, що первісний позов є безпідставним, оскільки він не несе жодного обов`язку щодо утримання та виховання неповнолітнього [PERSON] . Водночас, беручи до уваги наведене, ним заявлено зустрічний позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. На момент реєстрації його як батька дитини, йому не було відомо про вказаний факт та він не надавав згоди на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ст.123 СК України. Як на підставу свої вимог посилається на визнання позивачем факту, що він не є біологічним батьком дитини та висновок експертного дослідження № 14/2Д від 12.02.2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження та згідно з яким відповідач [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] . Враховуючи наведене, просить зустрічний позов задовольнити та виключити запис про [PERSON] як батька дитини із актового запису № 4010 від 28.07.2006 року, складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Ухвалою суду від 05.03.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 06.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду. Крім цього, 29.04.2020 року на адресу суду поступила заява представника позивача за первісним позовом [PERSON] про визнання зустрічного позову, оскільки у позивача не виникає сумнівів щодо достовірності висновку експертного дослідження № 14/2Д від 12.02.2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження та згідно з яким відповідач [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач [PERSON] стверджує, що відповідач не є батьком дитини, яка народилась за час перебування сторін у шлюбі, у зв`язку із наведеним повністю визнає вимоги відповідача [PERSON] за зустрічним позовом та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення зустрічного позову. Крім цього, представником позивача за первісним позовом [PERSON] 29.04.2020 року подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача за первісним позовом у зв`язку із встановленням на всій території України карантину до 11.05.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду. Крім цього, 30.04.2020 року представником відповідача за первісним позовом [PERSON] подано заяву про розгляд справи без участі сторін у зв`язку із запровадженням карантинних заходів. Зустрічний позов [PERSON] просить задовольнити, у задоволенні первісного позову [PERSON] просить відмовити. Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України установлено карантин з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року, який продовжено до 11.05.2020 року. Крім цього, наказами голови Личаківського районного суду м.Львова встановлено особливий режим роботи Личаківського районного суду на час дії карантину в Україні. Зокрема, не проводиться розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів, повідомлено учасників процесу, що розгляд справ буде проводитись за наявності заяв, які подаються до суду про розгляд справ за їх відсутності, в іншому випадку розгляд таких справ буде відкладено. Враховуючи викладене, розгляд справи проведено за відсутності учасників процесу, які подали заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 04.05.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належність, допустимість, правдивість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] визнала повністю зустрічний позов [PERSON] та не заперечує щодо виключення запису про батька [PERSON] з актового запису про народження дитини [PERSON] , оскільки такий не являється його біологічним батьком та повідомила відповідачу про даний факт через декілька років після народження дитини. Так, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст.13 ЦПК України). Відповідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.07.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.8), [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 4010. У графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року (а.с.9-10), шлюб між сторонами розірвано. Крім цього, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 06.09.2018 року (а.с.11), [PERSON] 28.01.2017 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , актовий запис № 138. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Водночас, вимогами ст.136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (абзац третій пункту 11 постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року). Так, у висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року зазначено, що у разі відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною, сумніви позивача щодо свого біологічного батьківства не можуть породжувати сумніви у суду першої інстанції, якщо відповідач сама визнала та підтвердила, що позивач не є біологічним батьком дитини. Як вбачається з висновку експертного дослідження № 14/2Д від 12/02/2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження, [PERSON] , [INFO] не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.49-61). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, в сукупності з іншими доказами. Враховуючи викладене, зокрема визнання позивачем за первісним позовом [PERSON] вимоги зустрічної позовної заяви, відсутність кровного споріднення між позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та дитиною [PERSON] , а також те, що судом не здобутого жодного доказу про те, що відповідач за первісним позовом [PERSON] знав, що не є батьком дитини на момент народження дитини, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності, за яких учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст.133 СК України). Так, сторонами визнано та підтверджено судом, що у них під час перебування у шлюбі народився син [PERSON] . Однак, на підставі досліджених доказів, судом встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] та суд прийшов до висновку про необхідність виключення запису про [PERSON] як батька дитини із актового запису № 4010 від 28 липня 2006 року про народження [PERSON] , [INFO] . Відтак, позивачем за первісним позовом безпідставно заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладається на батьків такої. Водночас, [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] та не несе обов`язку щодо його утримання в контексті вимог ст.ст.121, 180 СК України, відомості про нього як батька необхідно виключити із актового запису № 4010 від 28.07.2006 року про народження [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, у задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю, так як позивачем за первісним позовом не подано, а судом не здобуто доказів, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 840,80 гривень судового збору.

Outcome: approved