Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Перемоги, 46, в селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 16.06.2014 [PERSON]; визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га, що розташована по вул.Перемоги, 46 в селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 16.06.2014 [PERSON]; визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарстваплощею 0,1080 га, що розташована по вул.Перемоги, 46 в селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті 16.06.2014 [PERSON]. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Дівичківська сільська рада свого представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлені належним чином, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника, позов визнає. Відповідач [PERSON] направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач на даний час є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після померлого, який був власником зазначеного майна, то відповідно за ним можливо визнати право на вказане спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved