Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у вересні 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Шлюб зареєстровано у великолепетиському відділі реєстрації актів громадського стану Великолепетиського району Херсонської області, актовий запис № 28. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам сина та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. На підставі ч. 3 ст. 105, 110 СК України просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Великолепетиському відділі реєстрації актів громадського стану 03 вересня 2016 року, актовий запис № 28. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 03.09.2016 року Великолепетиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, між [PERSON] та [PERSON] 03 вересня 2016 року зареєстровано шлюб (прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] »), про що складено відповідний актовий запис № 28. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з вересня 2016 року. Від шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.06.2017 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причин відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору позивачем не ставиться, суд дотримуючись принципу диспозитивного цивільного процесу, не може вийти за межі позовних вимог та вирішити це питання на власний розсуд. На підставі викладеного, п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року, ст. ст. 24, 104, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved