Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку [PERSON], яка була дружиною її сина. Рішенням суду від 30.11.2016 року шлюбу між її сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. З травня 2015 року відповідач у квартирі не проживає, добровільно зібрала свої речі та виїхала з квартири. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі порушує права позивача як власника. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 25 у будинку № 28 по вул. Філатова в м. Херсоні. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 04.12.2012 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонська обласна рада в державному реєстрі прав власності 06.12.2012 року за № 18423918. Згідно довідки про склад сімї виданої КП «Центр» виконавчого комітету Херсонської міської ради від 09.08.2017 року за адресою: [ADDRESS], зокрема, перебуває на зареєстрованому обліку [PERSON], [INFO], але за даною адресою не проживає 01.05.2015 року, її особисті речі в будинку відсутні, про що складено відповідний акт. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України\~та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у житловому приміщені більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням у спірній квартирі, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України,\~ ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved