Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який є її батьком, про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона проживає з бабусею, з батьком не проживає і на його утриманні не перебуває. На даний час вона навчається в Васильківському коледжі НАУ на денному відділенні і потребує матеріальної допомоги. Оскільки батько добровільно не надає допомоги на її утримання, вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розміні ј частини усіх видів його заробітку. З урахуванням ч.ч. 4, 6 ст.\~19\~ЦПК\~України суд вирішив розглянути вказану справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідач направив до суду заяву про визнання позову, просить справу розглянути у його відсутності. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] (а.с.2). Відповідно до акту обстеження від 01.06.2018 р., затвердженого селищним головою Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з [PERSON] (бабусею) (а.с.9). Як вбачається з довідки №277 від 21.09.2018 р. Васильківського коледжу Національного Авіаційного Університету, [PERSON] навчається на 4 курсі спеціальності «Розробка програмного забезпечення» денного відділення, термін закінчення навчання 30.06.2019 р. (а.с.8). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , яка є дочкою відповідача, проживає окремо і не перебуває на його утриманні, продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст.199 Сімейного кодексу України\~батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 р., підписаною Україною 21.02.1990 р., ратифікованою Україною 27.02.1991 р., встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до роз`яснень п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст. 182 СК України. Згідно\~ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р., визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин,\~ суд приймає\~ визнання відповідачем позову, оскільки воно не\~ суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено наявність законних підстав для задоволення позову. На підставі п.3\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved