Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що вона та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М., є співвласниками однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після придбання квартири у власність вона зареєструвалась за місцем проживання з 07.09.2016 року, де фактично мешкає та саме з цього часу користується послугами з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, утримання будинків та прибудинкової території, вивезення твердих побутових відходів. Однак, в наданих до оплати квитанціях за житлово-комунальні послуги відповідач, крім поточної заборгованості за спожиті послуги, виставляє до сплати заборгованість попереднього власника - [PERSON], яка виникла за період часу до 09 червня 2016 року, у розмірі 14584,98 грн. Не погоджуючись із сумою заборгованості та бажаючи врегулювати питання заборгованості, [PERSON] звернувся з письмовою заявою до відповідача з проханням відкрити новий особовий рахунок та не пред'являти борг, який виник з вини попереднього власника квартири. Однак, підприємством було відмовлено в цьому, в зв'язку з відсутністю правових підстав. В зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звертатися до суду з позовом, в якому просить зобов'язати комунальне підприємство «ЖУК» Лозівської міської ради виключити із суми її заборгованості заборгованість попереднього власника квартири - [PERSON], яка утворилася до 09.06.2016 року, а саме: за послуги з надання централізованого опалення у розмірі 10249,60 грн.; за надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення, у розмірі 2568,99 грн.; утримання будинків та прибудинкової території, у розмірі 1766,39 грн.; вивезення твердих побутових відходів у розмірі 0,00 грн., наданих за адресою належної їм квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], сума якої загалом складає 14584,98 грн. та не включати вказаний борг до суми заборгованості за житлово-комунальні послуги в майбутньому; стягнути з КП «ЖУК» Лозівської міської ради на користь позивача судовий збір у розмірі 1280,00 грн. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, де зазначено, що обраний позивачем спосіб судового захисту є неналежним та не передбачений ст. 16 ЦК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М., позивач є співвласником однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності, розмір частки позивача [PERSON] - 1/2 (а.с. 18-19). Тобто, право власності позивача на зазначену квартиру виникло з 09.06.2016 року. З квитанції та довідок на особовий рахунок вбачається, що за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість за послуги з надання централізованого опалення, з централізованого постачання холодної води, водовідведення, утримання будинків та прибудинкової території, яка утворилась за період часу до 09.06.2016р. (а.с. 20, 82-85). Суд зазначає, що статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про зобов'язання не нараховувати заборгованість за послуги та виключення заборгованості. Зобов'язання відповідача КП «Житлова управляюча компанія» щодо не нараховування заборгованості за послуги з надання централізованого опалення, з централізованого постачання холодної води, водовідведення, утримання будинків та прибудинкової території, вивезення твердих побутових відходів, наявної на особовому рахунку квартири за адресою: [ADDRESS] та виключення її із суми заборгованості позивача, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем вказаної заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов»язків. Позивачем в позові не зазначено, які саме її права, як споживача, порушені відповідачем. Суд вважає, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати - заборгованості за послуги з надання централізованого опалення, централізованого постачання холодної води, водовідведення, утримання будинків та прибудинкової території, вивезення твердих побутових відходів. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використані послуги, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначала позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення суми. Однак, таких вимог до неї не заявлено. Тобто, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за зазначені послуги підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed