Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила наступне. В період з 17.11.2015р. по 26.02.2019р. сторони перебували у зареєстрованом шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] . В подальшому рішенням Коростишівського районного суду шлюб був розірваний, неповнолітню дочку залишено проживати з матір`ю. Дитина повністю перебуває на утриманні матері, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання дочки, коштів на її утримання не вистачає, у зв`язку з цим позивач просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 02.12.2019 року направлено судове доручення про надання правової допомоги до іноземного суду, провадження по справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги. 18.05.2020 року до суду на виконання вказаного доручення надійшли документи, зокрема протокол судді Усурійського районного суду Приморського краю про повернення без виконання документів Коростишівського районного суду Житомирської області України. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.05.2020 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить суд її задовольнити. Відповідачем в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання ознайомлена його представник за довіреністю [PERSON] (довіреність № 25 АА 2689636 від 17.04.2020) до суду відзив на позовну заяву чи будь-яких інших клопотань, заяв не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно до її позовної заяви та довідки про склад сім`ї №439 від 15.05.2019р. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст.182 СК України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд при визначенні розміру аліментів враховує неналежний рівень матеріального забезпечення позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитина, враховує те, що інших дітей та утриманців відповідач не має, має дохід, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості та розумності вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів, які підлягають стягненню з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved