Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суд з позовом, в якому просить визнати недійсним шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 29 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №140. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що в серпні 2013 року сплатила відповідачу 10000 грн. за будинок, який мала намір в нього купити. Після передачі грошей зареєструвала у цьому будинку своїх трьох дітей, а коли продала в місті Мала Виска свій будинок, то перевезла до нього свої речі. В цей час відповідач став проявляти до неї симпатію, запропонував одружитися і разом створити Будинок сімейного типу, взявши на виховання дітей із дитячого будинку. 29 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем зареєстровано. На гроші отримані від продажу будинку в місті Мала Виска зробили ремонт в будинку та сплатили борги за комунальні послуги. Будинок на її ім'я не переоформляли, так як відповідач запевнив, що цього робити не потрібно, оскільки вона є його дружиною. Згодом їхні взаємини погіршилися, відповідач став неадекватно ставитися до її неповнолітніх дітей від першого шлюбу. І наміру створити Будинок сімейного типу в нього ніколи не було, він навіть позбавлений батьківських прав стосовно своєї рідної дочки і йому ніхто не потрібний. Після зазначеного, вона з дітьми повернулася до міста Мала Виска, а відповідач навіть не віддав їй особисте майно, речі, дитячі іграшки та підручники. За таких обставин зрозуміла, що відповідач не мав наміру створити сім'ю, а лише використав її і скористався її грошима. Вважає їх шлюб фіктивним. Позивач та її представник у судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, пояснили, що шлюб є фіктивним, оскільки відповідач не мав створювати сім»ю. Просять вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просить в їх задоволенні відмовити, оскільки є безпідставними та необґрунтованими. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка реєстраційної служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, за актовим записом №140. Дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]». Державну реєстрацію шлюбу проведено згідно з поданою сторонами заявою від 22 жовтня 2013 року, до спливу місячного строку на підставі довідки ЦРЛ №250 від 28 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоди жінки та чоловіка. Об'єктивними обставинами, що свідчать про вільну згоду жінки та чоловіка укласти шлюб, є: особиста явка до органу РАЦСу з метою написання спільної заяви про намір укласти шлюб та зареєструвати його та особисте подання даної заяви (ст. 28 СК); обов'язкова присутність нареченого та нареченої в момент реєстрації їхнього шлюбу (ст. 34 СК). Частиною 1 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Частина 2 ст. 40 СК України визначає, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам, при вирішенні справ про визнання шлюбу недійсним, слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог і заперечень. Отже, об'єктивного факту, який свідчив би про відсутність у сторін вільної згоди на укладення шлюбу судом не встановлено, доводи позивача про те, що у відповідача був відсутній намір створити з нею сім'ю не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, навпаки встановлено про намір сторін створити сім»ю, оскільки до заяви про державну реєстрацію шлюбу додано довідку №250, в якій зазначено, що позивач на 10 тижні вагітності, і як наслідок державну реєстрацію шлюбу дозволено до спливу місячного строку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем на підтвердження вимог ст.60 ЦПК України не доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог. На підставі викладеного, ст.21, ст. 24, ст. 40 СК України та

Outcome: dismissed