Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 30 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №106. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 1999 року. Незважаючи на реєстрацію шлюбу та народження двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сторони припинили шлюбні відносини з причини протилежних поглядів на життя, шлюб та сім'ю. Понад рік часу сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Оскільки шлюб між сторонами існує лише формально і позивач пересвідчилась у тому, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та дітей, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, відновлення шлюбних стосунків вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Пояснила, що примирення між сторонами неможливе. Оскільки сторони не проживають разом, неповнолітні діти сторін постійно проживають з позивачем, вважає, що рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для неповнолітніх дітей сторін. Відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечує проти його задоволення, однак заперечує проти стягнення з нього на користь позивача судових витрат у справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами у справі 30 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 жовтня 2014 року. Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2001 року та серії [NUMBER] від 10 лютого 2006 року доводиться та обставина, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги, відновлювати подружні відносини не бажають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, враховуючи ту обставину, що шлюб між сторонами існує лише формально, рішення про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для неповнолітньої дитини сторін. Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тож сума судового збору, оплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112 СК України, суд

Outcome: approved