Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 14.03.2005 року Василівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, в якому залишила все своє майно позивачці. Окрім позивачки спадкоємицею по закону є [PERSON] (племінниця померлої), яка може бути спадкоємицею за правом представлення. 26 листопада 2013 року позивач звернулася до державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. з метою написання заяви про прийняття спадщини, проте у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини. У зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду з позовом, яким просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача Василівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіславши до суду письмову заяву клопотання,, якою позовні вимоги визнали та просять суд розглянути справу без їх участі. Третя особа позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання. Заслухавши пояснення позивача та її представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в суді встановлено, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим виконкомом Василівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на підставі актового запису №1. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 14 березня 2005 року Василівською сільською радою Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5, в якому заповідала все своє майно позивачці. Судом також встановлено, що підтверджується поясненнями сторін та довідкою сільської ради, позивач на час смерті спадкодавця проживала разом з нею, здійснювала за нею догляд та поховала за власні кошти. Позивач продовжує користуватись будинком спадкодавці, тобто фактично прийняла спадщину та не відмовилась від неї. 6 листопада 2013 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. з метою написання заяви про прийняття спадщини, проте у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Хоча позивач вважала, що з померлою [PERSON] фактично проживала довгий час, до дня її смерті була з нею в приязних та довірчих відносинах, доглядала за нею, допомагала в побуті та ведені домашнього господарства. Після смерті [PERSON] позивач була впевнена в тому, що оскільки є заповіт, то вона вступила в спадщину тому, що піклувалася за померлою і фактично проживала з нею. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини». Позивач надала суду копію заповіту та копію постанови нотаріуса про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, оцінивши в сукупності всі обставини справи, зважаючи на те, що позивач фактично прийняла спадщину, що підтверджено матеріалами справи, суд вважає пропуск строку для прийняття спадщини поважним і необхідним визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved