Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у спілкуванні і вихованні дітей мотивуючи свої вимоги наступним. З 2005 року по 15.02.2017 року позивач проживала у не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від незареєстрованого шлюбу від [PERSON] , [INFO] народила [PERSON] , та [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. [INFO] з метою отримання соціальних допомоги [PERSON] відповідач зняв позивача з реєстраційного обліку де вона була зареєстрована з 03.06.2006 року по [ADDRESS] та 13.01.2012 року зареєстрував її по [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] умовив позивача нібито в інтересах сім`ї, погодитися на позбавлення материнських прав відносно двох наших синів. 11.11.2011року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області позивача було позбавлено материнських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 08.05.2012 року рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2018 року поновлено батьківські права позивача щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Також, 06.06.2018 року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області звільнено позивача від сплати аліментів за період з 17.04.2012 року 15.02.2017 року у сумі 48522.43 грн., які стягуються на підставі виконавчого листа № 2-87/12 виданого за рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області. 19.06.2018року рішенням комісії з питань захисту прав дитини Долинської РДА Кіровоградської області №47 встановлено для позивача дні і час побачення з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме кожну першу та третю суботу і неділю місяця. Незважаючи на вищевказане рішення органів влади [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні і побаченні з дітьми, та не виконує вказане рішення, про що, позивач двічі, а саме 22.02.2019 р., та 02.03.2019 p., зверталась до Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що підтверджується відповідними листами від 14.03.2019р. В зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суд з вказаним позовом. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, на адресу його місяця реєстрації направлявся лист рекомендованою кореспонденцією про виклик до суду. Відзив до суду відповідачем не було надано. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без участі їх представників за наявними в справі матеріалами та розпорядження голови Долинської РДА від 21 травня 2019 року № 139-р «Про втзначення участі [PERSON] у вихованні [PERSON] та [PERSON] ». Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та існуванням умов передбачених ст.. 280 ЦПК України. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, такі як: копії свідоцтв про народження дітей, серії [NUMBER] від 06.09.2011 року та серії [NUMBER] від 06.09.2011 року, якими підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7); копію рішення суду від 11.05.2018року яким поновлено [PERSON] батьківські права щодо дітей, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-11); копію рішення суду від 06.06.2018 року, яким звільнено [PERSON] від сплати аліментів за період з 17.04.2012р. по 15.02.2017р. у сумі 48522,43 грн. (а.с.12-13); копію рішення комісії з питань захисту прав дитини Долинської РДА Кіровоградської області №47 від 19.06.2018 року (а.с.14); копію листів Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 14.03.2019 p.. (а.с.15-16); копію рішень комісії з питань захисту прав дитини Долинської РДА Кіровоградської області №30, 31 від 10.04.2019 року (а.с.17-18); копію розпорядження голови Долинської РДА від 21.05.2019 року № 139-р, яким встановлено побачення [PERSON] із малолітніми синами - [PERSON] та [PERSON] , які проживають біля батька - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] - кожну першу та третю суботу і неділю місяця, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ встановлено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно із ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Судом на підставі вищенаведених письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що позивач має можливість та бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, а діти в свою чергу потребують спілкування із матір`ю. Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дітей, суд враховує те, що форми й методи виховання дітей не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статтей 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року та прийняв до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідних синів і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При встановленні способу спілкування, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні та доцільність прийняття матері у вихованні синів, зважає на вік дітей, у зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити позов. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved