Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернулась суд з позовом до відповідача, в якому просить на підставі ст.ст.180, 183 СК України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Позивач подала заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у фіксованій сумі 500 грн., просила справу розглянути без її участі. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 018953. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25.07.2012 року у справі № 617/12328/12, яке набрало законної сили 13.08.2012 року, шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з матірю, що стверджується довідкою виконкому Кирданівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 20.08.2016 року № 1001, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від вказаного обов'язку, матеріальної допомоги позивачу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, зокрема те, що на поточний момент позивач тимчасово не працює, перебуває на обліку у Житомирському МЦЗ як безробітний, отримував соціальну допомогу по безробіттю, що стверджується довідкою Житомирського МЦЗ про доходи [PERSON] № 2161 від 08.11.2016 року, наявність у платника аліментів на утриманні іншої малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 250752, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема відсутність доказів про регулярний, сталий дохід відповідача на поточний момент, а також те, що позивач є працездатного віку, спроможний працювати та отримувати дохід, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved