Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд та просить припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул.Нова в м.Белз Сокальського району та визнати за нею право власності на цю частину житлового будинку за набувальною давністю. Свої вимоги мотивує наступним. 21.09.1973р. між сторонами зареєстровано шлюб. 16.03.1978р. відповідач купив 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який належить відповідачу на праві власності. Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, належить позивачці. Вона зареєстрована та з 31.05.1978р. по даний час проживає в спірному будинку. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], де проживає з 1990 року по даний час. В спірному будинку він ніколи не проживав. Оскільки квартира була придбана за її кошти, розташована на земельній ділянці, яка належить їй на праві власності, вона сама оплачує комунальні послуги, утримує дане житло в належному стані, вважає, що набула права власності на неї за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Навів суду доводи, викладені в позові. Відповідач, в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: - майно може бути обєктом набувальної давності; - добросовісність володіння; - відкритість володіння; - давність володіння та його безперервність; - відсутність інших осіб, які претендують на це майно; - відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Обовязковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1 ст.344 ЦК України). В той же час, спірна квартира придбана за час перебування сторін у шлюбі, а тому у позивача є підстави (титул) набуття права на спірне житло з інших підстав, крім набувальної давності. Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку, оскільки відповідач не заперечує проти переходу до позивачки права власності на квартиру. Суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки згідно ст.174 ЦК України, визнання відповідачем позову може бути прийняте судом, якщо воно не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання за позивачкою права власності на спірний будинок за набувальню давністю, оскільки цей будинок не може бути обєктом набувальної давності та в позивача є підстави набуття права на нього з інших підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

Outcome: dismissed