Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з участю третьої особи [PERSON] про скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23 червня 2014 року №273 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з сином [PERSON], [INFO]». Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2006 року між позивачкою та [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2380. У даному шлюбі, [INFO] народився син [PERSON] Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2013 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27.01.2014р. шлюб між нею та [PERSON] було розірвано Протягом тривалого часу, починаючи з грудня 2011 року, до розірвання шлюбу, як і після його розірвання відповідач проживає окремо, а їхній малолітній син постійно проживає з позивачкою. Вказує, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, що відбулося 19 червня 2014 року позивачкою було подане усне клопотання щодо проведення співбесіди з дитиною, а також з іншими родичами дитини, як це передбачено п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної з захистом прав дитини, що затверджена Постановою КМУ від 24.09.2008 року №866. 23.06.2014 року органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради прийнято рішення встановити [PERSON] дні та години зустрічей з сином [PERSON], [INFO], а саме: 1і 3 субота, 2 і 4 неділя місяця з 10.00 до 14.00 та 1 і 3 середа місяця з 16.30 до 19.30. Вважає, дане розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, винесено з грубим порушенням чинного законодавства України. Вказує, що як вбачається із заяви [PERSON] від 15.05.2014 року до останньої не було долучено усіх, передбачених порядком документів, зокрема [PERSON] не було подано службі у справах дітей довідки з місця реєстрації (проживання), у зв'язку із чим орган опіки та піклування н6е мав підстав для розгляду даної заяви, та прийняття розпорядження. Зазначила, що недотримання органом опіки та піклування законного порядку вирішення питання участі у вихованні дитини, формальний підхід до розгляду справи, нез'ясованість ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них та інших обставин, що мають істотне значення, суперечить інтересам дитини, а отже винесене за таких обставин рішення є незаконним та підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що жодних перешкод щодо участі [PERSON] у вихованні сина ніколи не чинила. Просила позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Додатково пояснив, що довідка з місця проживання (реєстрації) не подавалася, оскільки заявник подав копію паспорта, де було зазначено місце реєстрації [PERSON] Крім того, щодо умов заявника, то такі не вивчалися, оскільки в своєму зверненні батько просив призначити зустрічі із сином вдень. На засіданні комісії батько давав пояснення, що він не збирається зустрічатися з сином у себе вдома. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, вказав, що позивач ізолювала від нього дитину, з дитиною бачиться лише два рази в місяць, бачить тільки в школі. Вказує, що позивачка забороняє йому бачитися з сином. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що мати не чинила жодних перешкод аби батько бачився з дитиною. В 2012 році представник органу опіки та піклування приходив один раз, дав повідомлення про дату і час засідання опікунської ради. Заслухавши пояснення сторін в справі, пояснення свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №2380. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.10.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.01.2014 року рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.10.2013 року залишено без змін. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №12228 від 19.06.2014 року, виданої ЛКП «Сокільницьке», малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з заявою про призначення способів участі у вихованні малолітньої дитини, в якій просив призначити йому дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, а саме: 1 і 3 суботі, 2і 4 неділя з 10.00 до 19.00; 1 і 3 середа місяця з 16.30 до 19.30; 2 тижні відпустки [PERSON] для оздоровлення дитини. Згідно розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради твід 23.06.2014 року №273 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з сином [PERSON], [INFO].» встановлено [PERSON] дні та години зустрічей з сином [PERSON], [INFO]: 1 і 3 субота, 2 і 4 неділя місяця з 10.00 до 14.00; 1 і 3 середа місяця з 16.30 до 19.30. До 01.09.2014 року вказані зустрічі можуть відбуватися лише у присутності матері дитини - [PERSON]. [PERSON] не перешкоджати зустрічам та спілкуванню з дитиною. Разом з тим, з протоколу №12 від 19.06.2014року вбачається, що вирішено встановити [PERSON] для побачення із сином 1 і 3 суботу, 2 і 4 неділю місяця з 10.00 до 14.00 лише 01.09.2014року. Суд приходить до висновку, що при визначенні [PERSON] днів та годин зустрічей з сином [PERSON] комісія з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради брала до уваги законні права та інтереси дитини, керувалась вимогами чинного законодавства України, а також п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, а також п. 3 ст. 9, п.1 ст. 18 Конвенції про права дитини. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 18.04.2016 року у справі №465/4066/14-а за позовом [PERSON] до Франківської районної адміністрації ЛМР за участю третьої особи - [PERSON] про скасування розпорядження позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано підпункт 1 п. 1 розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР від 23.06.2014р. №273 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з сином [PERSON] [INFO]», а саме підпункт «1 і 3 субота, 2 і 4 неділя місяця з 10.00 до 14.00». В решті розпорядження франківської районної адміністрації ЛМР від 23.06.2014р. №273 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з сином [PERSON] [INFO]» залишено без змін. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року постанову Франківського районного суду м.Львова від 18.04.2016 року скасовано, провадження в справі за позовом [PERSON] до Франківської районної адміністрації ЛМР за участю третьої особи - [PERSON] про скасування розпорядження закрито. Як вбачається з вищевказаної ухвали провадження в справі закрито у зв'язку з п.1 ст.157 КАС України, оскільки згідно вказаної норми суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. У відповідності до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями ст. 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Враховуючи вищенаведене та те, що, розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 273 від 23.06.2014р. не відповідає протоколу №12 засідання комісії з питань захисту прав дитини Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.06.2014 року, то позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме в частині скасування підпункту 1 п. 1 розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.06.2014р. №273, а саме підпункт «1 і 3 субота, 2 і 4 неділя місяця з 10.00 до 14.00». У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивача частину судового збору в розмірі 275,60 грн.

Outcome: approved