Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ «Сейм», розташовану на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с. Рівне Путивльського району Сумської області. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначена земельна частка (пай) належала її померлій матері [PERSON], яка померла [INFO] та спадщину після смерті якої прийняв її чоловік (батько позивача) [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої дружини, але її не оформляв. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, отримала свідоцтва про право на спадщину на окреме спадкове майно, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) не може в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно виданий після смерті матері. Посилаючись на зазначене, просила позов задовольнити, поклавши судові витрати на неї. У попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. За приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с. Рівне Путивльського району Сумської. До спадкового майно входить земельна частка (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах із земель СЗАПТ «Сейм», розташована на території Бояро-Лежачівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій дружині (матері позивача) [PERSON], яка померла [INFO] та спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої дружини, але її не оформляв. 11.08.2015 після смерті [PERSON] приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 90/2015 та позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на окреме спадкове майно батька, але отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право власності на вказану земельну частку (пай) не може в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно виданий після смерті матері, про що зазначив у довідці нотаріус. В той же час, витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 03.08.2015 № 1807 підтверджена та обставина, що [PERSON] дійсно внесена до списку громадян-членів СЗАПТ «Сейм», на її ім'я виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 2 ст. 548 ЦК України (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] не отримала за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель сільськогосподарського закритого акціонерно-пайового товариства «Сейм», але при цьому була внесена до списку громадян-членів цього товариства, тому з урахуванням вказаних роз'яснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на земельну частку (пай) розміром 3,80 га із земель вказаного товариства в порядку спадкування, що є підставою для задоволення позову. З врахуванням відповідного клопотання позивача понесені нею витрати судом не розподіляються. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved