Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2003 року. Шлюб реєструвався Виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №3. [INFO] у них народився син - [PERSON]. З грудня 2014 року сторони перестали проживати однією сім'єю. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачеві важко одній забезпечувати дитину навіть необхідними речами. Добровільно вирішити питання про утримання сина відповідач відмовляється. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно , починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003 року ( свідоцтво про одруження [NUMBER]) , мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Згідно довідки виконкому Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №10 від 11.01.2016 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів , у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, та інше. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного ,

Outcome: approved