Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 жовтня 2010 року /актовий запис № 1417/ відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] з`явилася, позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №1940202477263, 1940202489903, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.21, 28). Суд, вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 22 жовтня 2010 року /актовий запис № 1417/ відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved