Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Виробничого кооперативу «СОВА» про стягнення коштів, посилаючись на ті обставини, що 17.10.2016 року вона звернулась із заявою про прийняття в асоційовані члени ВК «СОВА», якою надала згоду щодо сплати 100% пайового внеску в розмірі 418,58 доларів США, який того ж дня сплатила та було обрано фінансову програму внесення пайового внеску та отримання відсотків дивідендів в гривні та валюті під №2 «Високохідна», яка передбачає виплату дивідендів в кінці року. 19.10.2016 року звернулась із заявою до ВК «СОВА» про збільшення пайового внеску, та внесла суму паю 10000 грн. та було обрано фінансову програму внесення пайового внеску та отримання відсотків дивідендів в гривні та валюті під № «Соціальна», яка передбачає виплату дивідендів щомісяця. 24.12.2016 року повторно звернулась із заявою до ВК «СОВА» про збільшення пайового внеску, та внесла суму паю 5000 грн. та було обрано фінансову програму внесення пайового внеску та отримання відсотків дивідендів в гривні та валюті під №2 «Високохідна», яка передбачає виплату дивідендів в кінці року. Для контролю за своїми внесками та нарахуваннями дивідендами було надано адресу електронної пошти, після чого відслідковувала нарахування дивідендів, але з 2018 року електронний кабінет не працює. Позивач неодноразово телефонувала до ВК «СОВА» , їздила до офісу, де їй працівники кооперативу повідомляли про наявність з виплатами та стверджували, що найближчим часом кошти будуть повернуті. Проте, жодних коштів відповідач не повернув. В зв`язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 28 вересня 2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. З 27 вересня 2021 року по 08 жовтня 2021 року (включно) суддя Цендра Н.В. перебувала у відпустці. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано час учасникам строк для подання відзиву та письмових пояснень Позивач в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, шо від знайомих дізналася, що вони вкладують кошти до кооперативу і за це нараховуються проценти, після чого теж вклала свої кошти до кооперативу у розмірі 400 доларів США та 15000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, 17.10.2016 року, відповідно до заяви [PERSON] її було прийнято в асоційовані члени Виробничого кооперативу «СОВА». (а.с. 8) 18.10.2016 року та 24.12.2016 року позивачем подавалася заяви про збільшення пайових внесків, що підтверджується копіями заяв (а.с.12, 13). Відповідно до членського квитка № [NUMBER] виданого ВК «СОВА» сума пайових внесків [PERSON] складає: 400 доларів США та 15000 грн. (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються ЗУ «Про кооперацію». Відповідно до положенняст.2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооперативні виплати та виплати на паї до оплати праці не належать, а є доходом громадян від підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності і є одноразовою виплатою, які не відносяться до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення грошових доходів населення. Стаття 3 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV (надалі - Закон №1087-IV) визначає, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. За змістом статті 8 Закону №1087-IV статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність і повинен містити положення, що не суперечать законодавству. Статтею 14 Закону України «Про кооперацію» визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. Відповідно до пункту 4.1 пам`ятки асоційованому члену ВК «СОВА» витягу зі Статуту ВК «Сова» (ідентифікаційний код 38798548), зареєстрованого 18.06.2013 року, державним реєстратором Качаловою О.М. номер запису 1 476 102 0000 000931, після реєстрації Кооперативу будь-яке підприємство або окрема особа, може подати заяву про вступ до Кооперативу. Будь-який працівник Кооперативу, а також будь-яка інша особа, яка має на це право згідно з чинним законодавством, може подати заяву про прийом в Члени або Асоційовані члени Кооперативу на ім`я Правління Кооперативу. Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви, поданої особисто, поштою або через інтернет. Згідно пункту 4.5 витягу зі Статуту заявник стає Членом або Асоційованим членом і набуває всіх прав і обов`язків стосовно Кооперативу відповідно до цього Статуту, після того, як він внесе вступний внесок в повному обсязі та не менше 50% визначеного розміру пайового внеску, ознайомиться зі Статутом Кооперативу. Новий Член чи Асоційований член повинен також дати письмову згоду сплатити 100% розміру пайового внеску, визначеного до сплати при вступі до Кооперативу, з урахуванням внесеного авансу, протягом двох місяців після вступу у Кооператив. Така письмова згода, засвідчена особистим підписом Члена або Асоційованого члена, є обов`язковою умовою продовження членства в Кооперативі. Пунктами 7.1, 7.2 витягу зі Статуту відповідача встановлено, що у Кооперативі допускається Асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член приймається до складу Кооперативу на визначений термін, що становить 10 місяців, відлік його розпочинається з дати внесення 100% розміру пайового внеску Асоційованого члена, визначеного до сплати при вступі до Кооперативу. За бажанням Асоційованого члена після закінчення вказаного в пункті 7.5 строку, фізична чи юридична особа має право на підставі її письмової заяви продовжити перебування її в Асоційованих членах Кооперативу на новий термін, але не більше ніж на 10 місяців. В цьому разі загальна частка пайового внеску Асоційованого члена залишається в Кооперативі (пункт 7.5 статуту відповідача). За умовами пунктів 7.6-7.8 із витягу статуту Асоційованим членом фізична чи юридична особа стає після сплати у повному обсязі вступного внеску та обов`язкового пайового внеску, визначених для Асоційованих членів, та прийняття рішення про її прийом. Кожному Асоційованому члену при вступі до Кооперативу видається членський квиток Асоційованого члена Кооперативу. Членський квиток посвідчує Асоційоване членство у Кооперативі. Він є власністю Кооперативу і не підлягає продажу, даруванню, обміну і не може бути предметом будь-яких угод. У разі виходу із асоційованих членів Кооперативу членський квиток повертається правлінню Кооперативу. Членський квиток посвідчує право Асоційованого члена Кооперативу: на участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу, яке не може бути передано будь-яким іншим особам; на користування послугами і пільгами, які Кооператив надає всім членам, в тому числі й асоційованим. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивач вступивши в асоційовані члени до кооперативу виконала належним чином умови кооперативу щодо сплати пайового внеску, що підтверджується наданими документами і в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення дивідендів з пайових внесків суд зазначає наступне. Відповідно до пункту постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кооперативних правовідносин» невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов`язання, у зв`язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно пункту 7.3 витягу зі Статуту відповідача після закінчення вказаного в пункті 7.2 строку перебування особи в Асоційованих членах Кооперативу, фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки пайового внеску натурою або грішми, відповідно до їх вартості на момент виходу зі складу Кооперативу у зв`язку зі спливом строку її Асоційованого членства, а також отримати виплати, встановлені Статутом кооперативу, на цю частку. Відповідно до ст.ст.76, 81, 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано Статуту кооперативу, де має бути зазначений порядок, строки та розмір виплати дивідендів, окрім того відсутні будь-які докази на підтвердження нарахувань та виплати дивідендів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення дивідендів. З огляду на викладене, оскільки внесені позивачем кошти до кооперативу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму внесеного пайові внеску, що складається з 400 доларів США та 15000 грн., разом з тим враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру дивідендів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Тому, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 312 грн. Тобто, 75000 грн. : 25688 грн. = 2,91 (заявлена позивачем сума заборгованості : задоволену судом суму заборгованості = коефіцієнт розрахунку судового збору), 908 грн. (судовий збір) : 2,91 = 312 грн. (сума судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду поділена на коефіцієнт розрахунку в межах задоволеної судом суми заборгованості = судовий збір пропорційно до задоволеної судом суми заборгованості). На підставі викладеного та

Outcome: partial