Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасно виплачену зарплату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно позову, позивач з 12.07.2012 року працювала у відповідача на посаді заступника головного бухгалтера. 05.11.2014 року вона була звільнена за власним бажанням. В день звільнення відповідач не провів з нею остаточного розрахунку, у зв`язку з чим залишилася не виплаченою заборгованість по зарплаті 6831,07 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь, а також - суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день звернення до суду, а саме за період з 06.11.2014 року по 29.01.2014 року в сумі 7866,47 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомої причини, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.07.2012р. по 05.11.2014р. позивач [PERSON] працювала у відповідача на посаді заступника головного бухгалтера, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2-12). При звільненні позивача, відповідач не провів з нею остаточного розрахунку, та залишилися невиплаченою належна їх зарплата, яка, за розрахунками позивача складає - 6831,07 грн. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені, не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином, оскільки в день звільнення позивача [PERSON] не були виплачені всі суми, що їй належать від підприємства, а саме: заборгованість по зарплаті в сумі - 6831,07 грн., вона підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Згідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, установа, підприємство повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 « Про практику застосування законодавства про оплату праці» передбачено, що суд встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми , в день звільнення, коли ж він в цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідності передбаченої ст.117 КЗ п П України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. За таких обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати, що за період з 06.11.2014 року по 29.01.2015 року (дата подачі позову) складає: 59 роб. дні, на яких наполягає позивач х 133,33 грн. (середньоденна заробітна плата. ) = 7866,47 грн. Окрім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved