overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 02 березня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Михиринецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1, від шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають конфлікти з вини відповідача на ґрунті ревнощів та неповаги до неї, сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують, діти залишились на її утримані. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не з'явився, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 02 березня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Михиринецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER].. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 02 березня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №31, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, часто виникають конфлікти з вини відповідача, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, в даний час спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують, син залишився на її утримані. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Дем'янова». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, яке є в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, клопотань чи заяв до суду не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 02 березня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження). Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 02 жовтня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №84. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, з вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, між ними часто виникають конфлікти на ґрунті ревнощів, побутового непорозуміння, примирення неможливе, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем не проживають більше року, шлюбних відносин не підтримують. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 02 жовтня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №84, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції, актовий запис №38. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаєморозуміння між ними, відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків з ведення спільного господарства та виховання дитини, вчиняє сварки, з вини відповідача примирення неможливе, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, спільно з відповідачем не проживають з квітня 2017 року, шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гончаровська». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 02 червня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 03 жовтня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Кунчанською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, примирення з відповідачем не можливе, оскільки шлюбних відносин не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Лебедєва». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, яке є у матеріалах справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 03 жовтня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Кунчанською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №069933. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 03 листопада 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №92. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні характери між ними часто виникають конфлікти, відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків з ведення спільного господарства, з вини обох примирення неможливе, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, спільно з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив шлюб розірвати, розгляд справи проводити за його відсутності. Суд вважає можливим розглядати справу у підготовчому розгляді по суті у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 03 листопада 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 04 листопада 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Карабіївською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, примирення не можливе, оскільки у них з відповідачем виникали постійні сварки та непорозуміння, у них різні погляди на шлюб та сімю, шлюбних відносин вони не підтримують з січня 2017 року. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Тевкун». Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в судове засідання не зявився, що підтверджується відміткою про отримання судової повістки особисто [PERSON] у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке є у матеріалах справи, про причину неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв не подав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 04 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Карабіївською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №039846. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ЕЛ №061650) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ЕЛ №139104). Сторони примирення не бажають, ніяких подружніх відносин не підтримують. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 05 червня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Волицькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З вини відповідача подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. В них часто виникають конфлікти на грунті ревності, неодноразово відбувалося насильство в сім`ї. На даний час шлюбні відносини фактично припинилися. Примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить судовий розгляд проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, яка є в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальними засобами відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 червня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Волицькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а [INFO] - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не бажають, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved