Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який надалі уточнила та в уточненому позові просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], в обґрунтуванні якого зазначає, що [INFO] року помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вказаних квартир, які належали йому на праві приватної власності. У встановлений законом термін вона, як спадкоємець першої черги за законом, подала заяву про прийняття спадщини до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, але отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно, а саме договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності на житло, однак надати оригінали таких документів вона не має можливості з причин їх втрати. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, крім того вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини його відсутності суд відомостей не має, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що позивач [PERSON], [INFO] року, до шлюбу, який був укладений 19 серпня 1959 року з [PERSON], мала прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Крім того, до укладання шлюбу з [PERSON], 03 жовтня 1946 року позивачкою був укладений шлюб з [PERSON], який розірваний 30 травня 1956 року та від якого [INFO] року народився [PERSON] (а.с.7, 8). Також встановлено, що рішенням Центрального виконкому від 03 лютого 1960 року [PERSON] був усиновлений [PERSON], в результаті чого усиновлений змінив прізвище на «[PERSON]», взявши по батькові «[PERSON]» (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 10). Отже, на підставі досліджених документів суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], померлого [INFO] року, після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яку останній придбав за договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Алтановим В.В. і зареєстрував квартиру в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №20П-489, а також відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS] яка належить померлому на праві приватної спільної часткової власності з позивачкою на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 березня 2010 року (а.с.35, 132). За життя [PERSON] заповіту не складав (а.с.123-134). Постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Кульбідою Є.М. від 01.12.2010 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями в документах, що підтверджують родинні відносини між нею, як матір'ю та її сином [PERSON].(а.с.12). Згідно ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх оспорюванних прав, а суд здійснює правосуддя, захищаючи порушенні права осіб у спосіб, визначений законом України. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. В силу ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що уточнена позовна заява підлягає частковому задоволенню в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] позаяк за зазначеним вище судовим рішенням друга 1/2 частка цієї квартири вже належить позивачу на праві приватної власності (а.с.132).

Outcome: partial