Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у позовній заяві вказавши, що одружилася з ним 19.08.2009року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 30.06.2011р.н.. Зазначає, що на протязі останніх років спільного проживання відносини у них із відповідачем поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач не дбає про забезпечення сім»ї, вихованням сина не займається. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Крім цього, відповідач відмовляється добровільно приймати участь в утриманні сина. Відповідач працює робітником шахти №6 «Лісова» та отримує сталий заробіток. Зазначає, що інших утриманців відповідач немає. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягувати із відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 30.06.2011р.н. в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття, а також просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір за позовною вимогою про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, в обґрунтування вимог навела доводи аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково повідомила, що шлюб із відповідачем зберегти неможливо, оскільки такий розпався, їх примирення є неможливим. Крім цього, відповідач не виконує своїх обовязків щодо утримання малолітнього сина, а тому просить задовольнити і вимогу щодо стягнення аліментів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити, в обґрунтування зіслався на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що проти розлучення та стягнення із нього аліментів. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що 19.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії 1-СГ № 117586. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сімї, примирюватись позивач категорично не бажає, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб сторін слід розірвати. Крім цього, згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ №290822, встановлено, що в шлюбі у сторін 06.07.2011р. народився син [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільного з позивачкою сина немає, на стан здоровя не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, сплачувати аліменти в частці від заробітку, яку слід визначити враховуючи обставини справи в розмірі 1\\4 частини від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial