Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), площею 4,94 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, яку спадкодавець успадкувала за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], та спадщину прийняла фактично, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак реалізувати свої спадкові права на вищевказане майно позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав до суду, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак у позові просила про розгляд справи у її відсутність. За клопотанням позивача ухвалою суду від 15.03.2019 було витребувано матеріали спадкових справ після смерті [INFO] року [PERSON] та [INFO] року [PERSON] З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина. Із відповіді, що надійшла з Липовецької державної нотаріальної контори від 21.03.2019 №01-09/209, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Згідно довідки виданої Квартальним комітетом «Тяжилів» від 04.12.2015 (а.с.11) встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом із своєю дочкою [PERSON] в [ADDRESS], вели спільне господарство. Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про народження та відповідно про її одруження (а.с.12-15). Встановлені судом обставини підтверджують належність позивача до першої черги спадкування та прийняття нею спадщини після смерті [PERSON]. Судом встановлено, що 05.03.2001 на імя [PERSON] було вчинено заповіт [PERSON], відповідно до якого остання заповіла [PERSON] земельну частку (пай) згідно сертифікату серія [NUMBER] (а.с.7). [INFO] в м. Вінниця померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Належність майна спадкодавцеві [PERSON] у вигляді земельної частки (паю) підтверджено Випискою Відділу у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області від 07.03.2019 (а.с.6), відповідно до якої встановлено, що Липовецьким відділом земельних ресурсів було видано сертифікат серія [NUMBER], який зареєстровано 06.03.1997 за №352 на прізвище [PERSON], яка проживає в с. Брицьке, розмір земельної частки (паю) 4,94 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 198 871, 82 грн., сертифікат видано на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації №371 від 24.10.1996. Згідно відповіді з Державного нотаріального архіву Вінницької області від 01.04.2019 №852/01-18, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Як убачається із довідки виданої виконавчим комітетом Брицької сільської ради Липовецького району від 09.12.2015 (а.с.8, 9), [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд встановив, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, належність майна власнику підтверджена належними та допустимими доказами. Також доведено факт прийняття спадщини позивачем після смерті її матері [PERSON], утім встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, що також доведено матеріалами справи, що позбавляє позивача реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, однак не позбавляє право на нього з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, оскільки потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, у тому числі у разі втрати документа. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved