Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку з утриманням з відповідача додаткових витрат у зв»язку з хворобою дитини. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, вона з відповідачем перебуває в шлюбі. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Він проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніякої участі в житті дитини, у її вихованні та розвитку не приймає. Дитина частот хворіє, потребує додаткових витрат на лікування. Всі додаткові витрати несе позивачка, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. У зв'язку з цим, вона звернулась до суду з проханням примусово стягувати з відповідача кошти на утримання дитини. Зазначила, що згідно з віком та хворобою дитини нею несуться витрати на ліки, обстеження, оздоровлення. У дитини наявне захворювання - вроджена вада розвитку легень гіпоплазія правої легені, яке потребує тривалого лікування. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у разі відсутності відповідача справу розглядати заочно з постановленням заочного рішення. Також, просила розглядати справу за її відсутністю. Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання не з»явився. Суд відповідно до положень ст. 224 ЦПК України вважає за можливе постановити заочне рішення. Суд дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 27.10.2010 року. ( а.с.3). [INFO] народився син - [PERSON] згідно свідоцтва про народження батьками якого є [PERSON] та мати [PERSON] ( ас 4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст.185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично затрачені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. У своїй позовній заяві щодо призначення додаткових витрат на утримання дитини позивач зазначила, що відносить до таких витрат спеціальне харчування, проїзд до лікарень які знаходяться в м. Київ та м. Суми, кошти на лікарські препарати для лікування їх спільного з відповідачем сина. Так, відповідач на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, матеріальне становище є забезпеченішим ніж позивача, який в зв'язку з захворюванням сина та постійним доглядом за ним не має можливості отримувати додатковий дохід. Таким чином, виходячи з зазначеної норми закону та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки дитина сторін дійсно має захворювання, що підтверджується довідками з лікарень (а.с. 10- 12), позивачка, як мати дитини, безумовно зобов'язана такі витрати нести разом із відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому суд виходить із принципів розумності та справедливості та вважає, що батько сина [PERSON] окрім сплати аліментів на утримання дитини також повинен приймати участь в додаткових витратах на її утримання: оплаті ліків, інших витрат, пов*язаних із неналежним станом здоров*я дитини. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов*язковому негайному виконанню по справам про аліменти в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд відповідно до ст. 88 ЦПК України покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved