Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою та просить визначити їй\~ додатковий двохмісячний строк для подання заяви\~ про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 08 січня 2016 року у місті Луганськ Луганської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що\~ після смерті матері залишилась квартира, яка знаходиться у м.Луганську за адресою: [ADDRESS] і яку 19.03.1999 року мати заповіла їй. Вона є єдиною спадкоємицею за законом та за заповітом після смерті [PERSON], однак у встановлений законом шестимісячний термін звернутись до нотаріальної контори на підконтрольній українській владі території із заявою про прийняття спадщини не змогла у звязку з тим, що після смерті матері тривалий час перебувала у м.Луганську, займалась організацією похорон та оформлення документів на погребіння та не могла виїхати. 07.07.2016 року вона звернулась до Пятої Луганської державної нотаріальної контори у м.Луганську із заявою про прийняття спадщини, оскільки як їй було розяснено, у разі якщо вона не звернеться до нотаріуса існує ймовірність втрати права на спадкове майно. Нотаріусом зазначеної нотаріальної контори було заведено спадкову справу, однак коли вона змогла виїхати на підконтрольну українській владі територію вона дізналась про те, що дії нотаріуса Пятої Луганської державної нотаріальної контори з приводу заведення спадкової справи були неправомірними. 01.12.2016 року вона звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у звязку з тим, що нею пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання\~ не зявилась, надала суду клопотання, в якому просила справу розглянути без її участі. Причина неявки представника відповідача суду невідома. Про розгляд по справі Луганська міська рада\~ була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 15.02.2017 р., на 24.02.2017 р., на 03.03.2017 р., на 22.03.2017 р), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр». Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею\~ 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть\~ участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших\~ осіб, які\~ беруть\~ участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні\~ дані, на підставі яких суд\~ встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають\~ значення для\~ вирішення справи. Ці дані встановлюються\~ на підставі пояснень сторін,\~ третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків,\~ письмових доказів, речових доказів, зокрема\~ звуко- і відеозаписів,\~ висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,які беруть\~ участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких\~ у сторін\~ та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження VI-УР №156590 від 01.07.1969 року, а також копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.06.1998 року І-ЕД №073634, позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] (а.с.19, 21). Відповідно до копії заповіту від 19.03.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] належну їй житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла доньці позивачу [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть від 23.08.2016 року, виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, [PERSON] померла 08.01.2016 року у м.Луганську (а.с.12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після померлої 08 січня 2016 року [PERSON], так як [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала документи, що підтверджують право власності на вищевказану квартиру і документи, що підтверджують факт родинних відносин з померлою (а.с.10). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст..1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст..1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до розяснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, і тому їй необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі\~ ст.ст.1220, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від\~ 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику в справах про спадкування»,

Outcome: approved