overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримала і суду показала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок № 5 по вул.Іванівська в м.Краматорську Донецької області. В будинку значаться зареєстрованими відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були потенційними покупцями вказаного будинку. В квітні 2014 року вони передумали купувати будинок та виїхали з нього на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу їх речей в будинку немає, комунальні послуги вони не оплачують. В добровільному порядку з реєстрації відповідачі не знімаються, чим перешкоджають їй вільно розпоряджатися належним майном. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 5 по вул.Іванівська в м.Краматорську Донецької області. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок 5 по вул.Іванівська в м.Краматорську Донецької області. (а.с.10). В даному будинку значаться зареєстрованими відповідачі по справі, які з квітня 2014 року в даному будинку не мешкають, їх речей в будинку немає, комунальні послуги вони не оплачують. (а.с.4-5,16). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 5 по вул.Іванівська в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування належить житловий будинок № 121 по вул.Краматорської Правди в м.Краматорську. Окрім неї в будинку зареєстровані відповідачі по справі, які є членами її родини. Однак, з червня 2014 року відповідачі виїхали з будинку на постійне місце проживання до іншого приміщення. З цього часу їх речей в будинку немає, комунальні послуги вони не оплачують. В добровільному порядку з реєстрації відповідачі не знімаються, чим перешкоджають власнику вільно розпоряджатися належним майном та змушують нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком № 121 по вул.Краматорської Правди, 121 в м.Краматорську Донецької області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок 121 по вул.Краматорської Правди в м.Краматорську Донецької області. (а.с.9). В будинку, окрім позивача, значаться зареєстрованими відповідачі по справі. Однак, з червня 2014 року вони в будинку не мешкають, її речей в будинку немає, комунальні послуги вони не оплачують. (а.с.10-11). Згідно ст.405 п.2 ЦК України, член сімї власника втрачає право користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком № 121 по вул.Краматорської Правди в м.Краматорську Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яку обгрунтувала тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири на праві власності належить квартира за адресою: м.Краматорськ, вул.Румянцева, 9-101. Окрім неї, в квартирі значиться зареєстрованим її колишній співмешканець відповідач [PERSON] Однак, з червня 2014 року відповідач виїхав з квартири на постійне проживання до іншого приміщення. З цього часу його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає власнику вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню квартири. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Румянцева, 9-101. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення представника позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Румянцева, 9-101. (а.с.6-8). В квартирі, окрім позивача, значиться зареєстрованим відповідач по справі. Однак, з червня 2014 року він в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. (а.с.10-11). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та відповідача слід визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Румянцева, 9-101. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2003р. належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON]- її колишній чоловік, та [PERSON]- колишній чоловік її дочки. Останні близько п»яти років не проживають у даній квартирі, також у квартирі не має жодних їх речей. Формальна реєстрація відповідачів перешкоджає їй отримати субсидію на комунальні послуги, яка вкрай їй необхідна. Тому просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачі, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за адресою свого місця реєстрації, не з'явилися в судове засідання, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON]- як колишні члени сім'ї позивачки- власника квартири [ADDRESS] - не проживають у цій квартирі без поважних причин більше п»яти років. Вказані обставини підтверджуються поясненням представника позивача, показаннями свідка [PERSON], свідоцтвом про право власності від 17.01.2003р.(а.с.4), довідкою Тисменицької міської ради від 08.07.2014р. №1314(а.с.5). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В підтвердження позовних вимог пояснює, що [INFO]. помер [PERSON], колишній чоловік позивачки, який був власником іншої 1/2 частини вказаної квартири. На даний час після смерті чоловіка, позивачка не має можливості оформити своє право власності на вказану квартиру, а тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частини вказаної квартири, та 1/2 частини вказаної квартири за її померлим колишнім чоловіком. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи за її відсутності, та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання подали заяву, в якій просять провести розгляд справи без їх участі, та проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи, та подані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що вказане вище майно сторони придбали під час спільного шлюбу. Це підтверджується в судовому засіданні копією Свідоцтва про шлюб, копією витягу про реєстрацію права власності, які наявні в матеріалах справи. Оскільки майно придбано сторонами під час спільного шлюбу, то воно є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки є рівними. За таких обставин по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він є підставним, та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Відповідачів про визнання права власності на 62/300 ід.частин\~ житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований на території\~ Радомишльської міської ради\~ Житомирської області в порядку спадкування за Законом та за Заповітом. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.05.2017 року позовні вимоги позивачки [PERSON] були задоволені повністю та визнано за останньою право власності на 62/300\~ ід.частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в м.Радомишлі Житомирської області по вул. Русанівській, 34 в порядку спадкування після смерті батька -\~ [PERSON], який помер 23 квітня\~ 1983 року у віці 61 років в м.Радомиишлі\~ Житомирської області\~ та матері -\~ [PERSON],яка померла\~ 08 березня 2016 року у віці 87 років за місцем свого проживання в [INFO]. Не погодившись з вищезазначеним рішенням Радомишльського районного суду, відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19.06.2017 року вказана цивільна справа була повернута до Радомишльського районного суду для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд у резолютивній частині рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що дійсно, при ухваленні рішення від 31.05.2017 року, суддею не вирішено питання про стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати по вказаній цивільній справі необхідно стягнути з відповідачів в рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батькові [PERSON] належало будинковолодіння [ADDRESS]. Проте на даний час правовстановлюючий документ на майно відсутній. [INFO] батько помер. Спадкоємцями за законом першої черги спірного будинковолодіння являється вона, позивачка. Спадщину вона прийняла належним чином, оскільки постійно проживала в будинку та продовжує проживати. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, оскільки вибули з будинковолодіння та на спірне майно не претендують. Інших спадкоємців за законом або заповітом не має. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлого батька. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], якому належало будинковолодіння [ADDRESS], що підтверджується довідкою №462 від 07.04.2014р. Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Спадкоємцем даного майна за законом першої черги є позивачка як дочка покійного, яка спадщину прийняла належним чином, шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують. Інших спадкоємців не має. Однак позивачка свої спадкові права не може оформити, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Тому слід визнати право власності за позивачкою [PERSON] на будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті батька. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 534, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 386, 392, 1217, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в листопаді 1981 року вона уклала шлюб з [PERSON] Після одруження, відповідно до рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №377 від 04.09.1990 р. їм було надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Ямниця Тисменицького району. В тому ж році вони отримали будівельний паспорт. У 1991 році вона побудували житловий будинок. Таким чином, вона, позивачка, з чоловіком були співвласниками будинковолодіння в с. Ямниця по вул. Савчака(колишня вул. Тобілевича) №13 Тисменицького району. 31.07.2015 р. [PERSON] при житті склав заповіт, який було посвідчено Ямницькою сільською радою та внесено в реєстр за №64 про те, що після його смерті, житловий будинок заповів їй, позивачці. 11.09.2015 р. чоловік помер. Після смерті останнього відкривається спадщина на належне йому майно, в тому числі на ? частку у вищезазначеному будинковолодінні. Спадкоємцями за законом першої черги є їхні діти [PERSON] та [PERSON] Однак відповідачі не претендують на спадкове майно. Інших спадкоємців не має. Вона, позивачка, спадщину прийняла належним чином, у зв»язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] побудували будинковолодіння №13 по вул. Савчака ( колишня вул. Тобілевича) в с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області. Таким чином, останні були співвласниками будинковолодіння по ? частині. 31.07.2015 р. [PERSON] при житті склав заповіт, який було посвідчено Ямницькою сільською радою та внесено в реєстр за №64 про те, що після його смерті, житловий будинок заповідає позивачці. 11.09.2015 р. [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом першої черги належної останньому половини житлового будинку стали діти- відповідачі [PERSON], [PERSON] Останні спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендують. Позивачка спадщину прийняла належним чином, у зв»язку з тим, що постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому їй належить право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частки на праві спільної часткової власності, іншої половини в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка. Проте свої спадкові права не може оформити, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Тому за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння в цілому. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1217, 1222, 1223, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] батько помер, і спадкоємцями за законом першої черги належної йому половини житлового будинку стали дружина та діти, вона, позивачка та відповідачі. Вона та мати прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, оскільки постійно проживали в даному будинволодінні. Відповідачі спадщину не прийняли та на неї не претендують.[INFO] померла мати, яка на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений 15.08.2005р. Згідно даного заповіту спадкоємцем після смерті матері являється вона, позивачка. Спадщину вона прийняла належним чином, оскільки проживала із матір»ю на час її смерті. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після померлого батька, ? частини у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батьки позивачки [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом першої черги належної останньому половини житлового будинку стали дружина та діти- позивачка [PERSON], відповідачі- [PERSON]., [PERSON] Останні спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендували. Позивачка та дружина покійного спадщину прийняли належним чином, шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла. На випадок своєї смерті остання склала заповіт, посвідчений 15.08.2005р. Узинською сільською радою за реєстровим номером 109, згідно якого спадкоємцем усього належного їй майна являється позивачка. Спадщину остання прийняла належним чином, оскільки проживала із матір»ю на час її смерті. Проте свої спадкові права не може оформити, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Тому за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння в цілому, з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після померлого батька, ? частини у порядку спадкування за заповітом після померлої матері. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1235, 1261,1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved