Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 25 серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON]І, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Фактично шлюбні відносини припинені у лютому 2018 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Зазначає, що спор про поділ спільного майна буде вирішено окремо Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся. Відзив на позов не надано. Суд, вислухавши пояснення позивача, адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 25 серпня 1995 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Німчин) [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1029. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживаєразом з нею. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, судом на клопотанням відповідача надавався строк на примирення, якого подружжям не досягнуто, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved