Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Лозівської сільської ради Хмільницького району, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.02.1996 р. померла її баба [PERSON], яка до моменту смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], і після її смерті залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у розмірі 1.84га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Заповіту після своєї смерті [PERSON] не залишала, а тому спадкоємцем після її смерті був батько [PERSON], який відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав за однією із спадкодавцем адресою. Однак він помер у 2010 році, не переоформивши спадщини. Після його смерті спадкоємцями за законом є позивач та її мати [PERSON], яка спадщину не оформила та на неї не претендує. А позивач не зверталась до нотаріальної контори, оскільки рішення про видачу сертифіката [PERSON] було прийняте після її смерті, а саме у 2000р. Відповідно, правовстановлювальний документ не був виданий і про його існування нікому зі спадкоємців не було відомо. Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують, третя особа позов визнала. Враховуючи вищевикладені обставини, суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні фати, обставини та відповідні їм правовідносини. 04.02.1996р. померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 347872 виданим виконавчим комітетом Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 07.02.1996 року. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у розмірі 1.84га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0361832 виданого [PERSON] на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 06.07.2000 року № 114. Спадкоємцем за законом був її син [PERSON], що підтверджується виписками із погосподарських книг (а.с. 8-10). 01.06.2010 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 178854 виданим виконавчим комітетом Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 03.06.2010 року. Спадкоємцями після його смерті є позивач, її брат [PERSON] та її мати (дружина спадкодавця) [PERSON], від яких до суду надійшли заяви про визнання позову та відсутність претензій на спадкове майно. Як убачається з довідки Лозівської сільської ради Хмільницького району № 630 від 24.07.2017 р. позивач на день смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала разом із ним в с. Лозова Хмільницького району вул. Дачна (Будьонного), 44. Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд вважає, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину. Однак позивач не може оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується довідкою відділу у Хмільницькому району ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.08.2017р. №0-2-0.25-302/119-17. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк сертифікат на право на земельну частку не було видано, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належність спадкодавцеві сертифікату підтверджується копією цього акта. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося після його смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved