Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом . В обґрунтування позову вказує, що 17 листопада 2007 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. 24 квітня 2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між нею та відповідачем було розірвано та стягнуто на користь сина аліменти. Виконавчий лист відразу після вступу рішення у законну силу направила до ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ у Вінницькій області. Відповідач аліментів не сплачує. Підставою розірвання шлюбу стало постійне нехтування відповідачем сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Через його аморальну поведінку між ними постійно виникали сварки, свідком яких ставала малолітня дитина, що тяжким чином впливало на психічний стан сина та кожен раз спричиняло їй та сину душевні страждання. Відповідач завжди припускався до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускав фізичні образи, що виражалися в рукоприкладстві, навіть в присутності сина. На той час вимушена була звертатися навіть до правоохоронних органів з метою припинення з боку відповідача хуліганських вчинків по відношенню до сім'ї. Небажання підтримувати сім'ю матеріально та часте вживання алкоголю та наркотиків сприяло погіршенню її матеріального стану, а вона вимушена була постійно шукати вищеоплачувану роботу, щоб утримати належним чином сина. У січні 2012 року відповідач залишив її та сина. Ніяким чином турботу про неї та сина відповідач не виявляв, як на той час так і на сьогодні, життям їхнім не цікавився і не цікавиться. Жодної участі у вихованні сина, відповідач ніколи не брав. Всі питання щодо виховання вирішувалися нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, займався у дошкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Дитина знаходиться на обліку в Центральній дитячій міській поліклініці Оболонського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Північна, 4А. Нагляд за станом здоров'я сина з моменту його народження і по сьогоднішній день здійснє мати, одноособово, [PERSON] цією сферою життя дитини ніколи не цікавився, навіть за часів перебування у шлюбі. На сьогодні разом з сином [PERSON] мають нову родину, проживають разом з її цивільним чоловіком [PERSON], якого син називає «татом» і який їх оточує любов»ю та турботою, який їх підтримує та допомагає у всіх сферах життя. [PERSON] приймає активну участь у житті дитини, відвідує батьківські збори у школі, є головою батьківського комітету у класі [PERSON]. Найближчим часом з [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, а останній хоче усиновити її сина. На сьогоднішній день дитині вже сім років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питав та не цікавився. Психологічний стан сина нормалізувався, дитина виглядає щасливою та живе повним насиченим життям. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Доказами того, що Відповідач не приймає ніякої участі у житті дитини є: довідка Дошкільного навчального закладу № 636 від 08.09.2015 року за №23, видана в тому, що [PERSON] , [INFO] дійсно відвідував ДНЗ № 636 Оболонського району м. Києва з 01.09.2013 р. по 31.05.2015 р. Тато ([PERSON]) жодного разу не забирав дитину з дитячого садка та участі у його вихованні не брав; довідка Спеціалізованої школи № 239 від 04.09.2015 р. за № 200 про те, що [PERSON] дійсно навчається у 1-А класі спеціалізованої школи №239 Оболонського району м. Києва; довідка педіатра Центральної дитячої міської поліклініки Оболонського району м. Києва у якого [PERSON] знаходиться на обліку з народження; інформаційною довідкою про психологічно-діагностичні консультації за [PERSON], [INFO] Зважаючи на вище наведене, вважає, що відповідач, повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина, [PERSON] у відповідності до законодавства України, а розмір аліментів, які він повинен сплачувати на сина незалежно від прав на нього, необхідно збільшити. [PERSON] ухиляється від виховання свого сина [PERSON], не бере жодної участі у його вихованні та утриманні , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться дитиною, не виявляє бажання спілкуватися з нею. Відповідач не проявляє уваги та батьківської турботи по відношенню до своєї дитини, дитина знаходиться без будь-якого батьківського піклування з боку відповідача . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини в звязку з винною поведінкою батька (відповідача), свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшений, а на підставі положень ст. 184 СК України стягнуті у твердій грошовій сумі. 24 квітня 2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська аліменти на користь сина вже стягнуто. Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 висловлено таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З огляду на те, що місце перебування [PERSON] невідомо, за місцем реєстрації він не проживає, аліменти сплачуються його матір»ю нерегулярно у розмірі, що не перевищує 300 грн., тобто у сумі, що не може забезпечити нормальний розвиток дитини, вважає за необхідне просити суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) Відповідача на розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. У визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, [PERSON] виходить з розміру прожиткового мінімуму на 2016 рік для piзних кaтегорій населення, які встановлюються в Україні Законом «Про державний бюджет на 2016 рік» зa пoданням Міністерства фінансів. Так, для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв, Законом на 2016 рік встановлені такі мінімуми: з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., с 01 травня пo 30 листопада 1531 грн., з 01 грудня - 1637 грн. З огляду на мінливість розміру мінімумів, вважає за необхідне просити суд стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн. на місяць з дня звернення до суду. Посилаючись на Декларацією ООН прав дитини (1959р.), Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», статтею 19, 150, 157, 164, 165, 166, 184, 192 Сімейного кодексу України просить суд змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. у розмірі ? частини від заробітку (доходу) [PERSON], 1971 року народження, ідентифікаційний код [NUMBER], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. на користь [PERSON] на у тримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, починаючи з дати пред*явлення позову до суду; прийняти рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], 1971 року народження відносно сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, з обставин викладених в позові та просили позов задовольнити. Відповідач в судові засідання призначені на 15.04.2016 року та 05.05.2016 року не з*явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, суд вважає за можливе провести за згодою позивача заочний розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, повідомлявся належним чином, подав висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 17 листопада 2007 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. 24 квітня 2012 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та стягнуто на користь позивача на утримання сина аліменти. Виконавчий лист перебуває на виконанні у ВДВС Мурованокуриловецького РУЮ у Вінницькій області. Як пояснювала позивач, відповідач аліментів не сплачує. Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як пояснювала позивач жодної участі у вихованні сина, відповідач ніколи не брав. Всі питання щодо виховання вирішувалися нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, займався у дошкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини мати прикладає всі свої зусилля та можливості. Дитина знаходиться на обліку в Центральній дитячій міській поліклініці Оболонського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Північна, 4А. Нагляд за станом здоров'я сина з моменту його народження і по сьогоднішній день здійснє мати, одноособово, [PERSON] цією сферою життя дитини ніколи не цікавився, навіть за часів перебування у шлюбі. На сьогоднішній день дитині вже сім років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Доказами того, що Відповідач не приймає ніякої участі у житті дитини є: довідка Дошкільного навчального закладу № 636 від 08.09.2015 року за №23, видана в тому, що [PERSON] , [INFO] дійсно відвідував ДНЗ № 636 Оболонського району м. Києва з 01.09.2013 р. по 31.05.2015 р. Тато ([PERSON]) жодного разу не забирав дитину з дитячого садка та участі у його вихованні не брав; довідка Спеціалізованої школи № 239 від 04.09.2015 р. за № 200 про те, що [PERSON] дійсно навчається у 1-А класі спеціалізованої школи №239 Оболонського району м. Києва; довідка педіатра Центральної дитячої міської поліклініки Оболонського району м. Києва у якого [PERSON] знаходиться на обліку з народження; інформаційною довідкою про психологічно-діагностичні консультації за [PERSON], [INFO] , показами свідків [PERSON] та [PERSON] Оболонською районною у м.Києві державною адміністрацією надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції «Про права дитини», в ч.2 ст.6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в. ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку що вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню так як судом встановлені обставини які свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню свого сина. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено спосіб утримування як для того з батьків з ким проживають діти так і для того який проживе окремо. Системний аналіз зазначених двох статей Кодексу дає змогу стверджувати, що обов'язок про утримання сумісних дітей законодавцем розділено на дві рівних частини, відтак при встановленні, як розміру аліментів так і розміру можливого їх зменшення, суд повинен врахувати і матеріальні статки та фінансові можливості іншого із батьків, який не є платником аліментів. Згідно ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2012 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які як пояснювала позивач відповідач не сплачує. Разом з тим по вимозі про зміну розміру аліментів слід відмовити, оскільки суду не надано доказів які б стали підставою для зміни розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial