Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шосткинського міськрайонного суду у 2007 році розірвано. У шлюбі у них [INFO] р. народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно ухиляється від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини, аліменти не сплачує, не цікавиться життям дитини та самоусунувся від виховання дитини. Позивач неодноразово здійснювала спроби вивезти доньку за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, проте відповідача не вдавалося знайти, або він необґрунтовано та безпідставно відмовляв в оформленні документів. Така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просить позов задовольнити, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування надав заяву, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повній мірі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно до частини 3 статті 313 ЦК України: «Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними». Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.11.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 6). Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] (а.с. 5), яка проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 8). З часу розлучення, відповідач самоусунувся від виховання дочки, не цікавиться її життям, матеріально не підтримує, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При неодноразових спробах позивача вивезти дитину за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу відповідач необґрунтовано та безпідставно відмовляв в оформленні документів, що порушує права дитини на вільне пересування, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Виїзд дитини за кордон на нетривалий період часу не порушує прав відповідача, як батька і не позбавляє останнього можливості брати участь у вихованні дочки. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановивши вищевказане, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі

Outcome: approved