overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони одружилися 16.10.2014 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки він мало уваги приділяв сім'ї, часто не приходив додому ночувати, через що між ними виникали сварки, як виявилося у них протилежні погляди на сімейне життя, через протиправну поведінку відповідача вона неодноразово зверталася до поліції, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, тому згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають в різних населених пунктах, не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом двічі надавався строк на примирення, однак його не відбулося, тому суд вважає, що шлюб існує формально, примирення між сторонами як і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дочки не виникає, вона проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони одружилися 18.11.2010 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення господарства та виховання сина, відповідач влаштовував постійні скандали, в тому числі і в громадських місцях, що ображало її гідність, постійно пред'являв їй необгрунтовані претензії, сімейні відносини вони припинили в червні 2015 року, між ними втрачені всі духовні зв'язки, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що вона не вагітна, не дивлячись на наданий судом строк для примирення його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що незважаючи на наданий судом строк на примирення його не відбулося, тому просить шлюб розірвати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення тривалістю 3 місяця, однак його не відбулося, тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є неможливим, шлюб існує формально, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання сина не виникає, він проживає і буде проживати з позивачкою. Судові витрати за подачу позовної заяви до суду відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони одружилися 21.09.2012 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки він не працював, не забезпечува сім'ю матеріально та не дбав про неї, влаштовував скандали перебуваючи в стані сп'яніння, через що між ними виникали сварки, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки, проживають порознь, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що вони разом не проживають з травня 2016 року, не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав, пояснив, що хоче зберегти шлюб, не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, спору про місце проживання дітей, які проживають з позивачкою - не виникає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають в різних населених пунктах, не дивлячись на те, що судом надавався строк на примирення, однак його не відбулося, тому суд вважає, що шлюб існує формально, примирення між сторонами як і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони одружилися 23.11.2000 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які прожива.ть з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки відповідач зраджував їй, через що виникали сварки, вона втратила почуття поваги і любові до чоловіка, вони стали чужими людьми, з грудня 2015 року вони проживають окремо, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу, згідна на зочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення, однак його не відбулося, тому суд вважає, що шлюб існує формально, примирення між сторонами не відбулося, збереження шлюбу неможливе і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. `Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони одружилися 28.08.2014 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, однак спільне з відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки у них виявилися протилежні погляди на сімейне життя, вона переконалася, що вони є різними людьми, у них змінилися погляди на сімейне життя та ставлення один до одного, шлюбні стосунки вони припинили в травні 2016 року і з того часу проживають окремо, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, вона не бажає з ним жити разом, між ними втрачені почуття любові, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, не згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В той же час, судом встановлено, що позивач заперечує саму можливість примирення, між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення, однак його не відбулося, тому суд вважає, що шлюб існує формально, примирення між сторонами як і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання сина не виникає, він проживає і буде проживати з позивачкою. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони уклали шлюб 03.07.2010 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через зловживання відповідачем спиртним, через що відбуваються сварки, під час яких він її ображає, тому вони не знайшли порозуміння в шлюбі, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, вони проживають окремо, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що вони з відповідачем не проживають разом з березня 2016 року, не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, тому згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення тривалістю 4 місяця, однак його не відбулося, тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є неможливим, шлюб існує формально, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Судові витрати за подачу позовної заяви до суду відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони уклали шлюб 17.05.2008 року, від шлюбу мають доньку Наталію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через зневажливе з його боку до неї ставлення, образи з його боку, недостатня увага до сім'ї, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, що призвело до припинення сімейних відносин з лютого 2013 року, вони проживають окремо, між ними втрачені почуття любові, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, тому згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] встановлено, що не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення тривалістю 3 місяця, однак його не відбулося, тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є неможливим, шлюб існує формально, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Судові витрати за подачу позовної заяви до суду відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони уклали шлюб 22.11.2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через зневажливе з його боку до неї ставлення, образи з його боку, недостатня увага до сім'ї, у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки, що унеможливлює спільне проживання, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, пояснив, що не дивлячись на наданий судом строк на примирення, його не відбулося, тому згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення тривалістю 3 місяця, однак його не відбулося, тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є неможливим, шлюб існує формально, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання сина не виникає, він проживає і буде проживати з позивачкою. Судові витрати за подачу позовної заяви до суду відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, вказуючи, що вони уклали шлюб 25.10.2013 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки відповідач зневажливо відносився до неї, ображав, належним чином не забезпечував сім'ю, влаштовував скандали, вдавався до бійок, вона втратила почуття поваги і любові до чоловіка, вони стали чужими людьми, з 16.01.2017 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, який просить розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, пояснила, що не дивлячись на наданий судом строк для примирення, його не відбулося, відповідач не вживав ніяких заходів для примирення, тому наполягає на розірванні шлюбу, згідна на зочний розгляд справи. Відповідач вдруге не з'явився у судове засідання, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, відсутня морально-правова основа шлюбу, сторони по справі не підтримують подружніх відносин, з січня 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не дивлячись на те, що по ініціативі відповідача судом надавався строк на примирення, однак його не відбулося, тому суд вважає, що шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе і буде суперечити інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дітей не виникає, вони проживають і будуть проживати з позивачкою. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, який був зареєстрований 18.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 27. До укладення шлюбу, а саме [INFO] в неї народився син [PERSON], запис про батька якого вчинено у відповідності до вимог ст. 135 СК України. За час перебування в шлюбі між сторонами досить часто виникали непорозуміння та сварки. Основною причиною розладу сімейних стосунків було те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Систематична напруженість в сім'ї, сварки призвели до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові, припинили подружні відносини і більше півроку проживають окремо та не намагались примиритись. Також позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак засобами поштового зв'язку надіслала до суду заяву про те, щоб справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважної причини, будучи належно повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено і подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін. Тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved