Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позов тим, що вона є опікуном дітей. Батьки дітей - [PERSON] та [PERSON]., які за вироками судів відбувають покарання, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надають. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином в установленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] через адміністрацію Запорізького слідчого ізолятору була належним чином в установленому законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, отримала копію позовної заяви з додатками, жодних повідомлень та заяв до суду не надала. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]. є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідач [PERSON] також є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2016 року, який було змінено ухвалою Апеляційного суду Запорізької області та який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевского районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2012 року у виді 5 років позбавлення волі та зі штрафом у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 29.07.2013 року, який було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області та який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 7 років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів і психотропних речовин та відповідно до вимог ст.77 КК України без конфіскації особисто належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі. Згідно повідомлення Державної установи «Веселівський виправний центр (№8)» Міністерства юстиції України від 30.03.2017 року за № 5/2-825 [PERSON] 15.02.2017 року був звільнений із зазначеної установи згідно ухвали Веселівського районного суду Запорізької області від 07.02.2017 року на підставі 81 КК України, умовно-достроково на не відбуту частину строку покарання 2 роки 2 місяці 15 днів. Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.10.2016 року за №649/9 та №649/10 малолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 23.12.2016 року за №749р позивача - [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надають. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітків), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved