Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач звернулась з заявою до суду в обґрунтування якого зазначила, що з 23 жовтня 1993 року по 18 лютого 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею. За час шлюбу набуто на праві спільної сумісної власності подружжя незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS], що встановлено рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.09.2012 року. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2014 року за нею було визнано право власності на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані при будівництві зазначеного будинку. Фактичного розподілу в натурі ? частини будівельних матеріалів не здійснювалось. В судовому засіданні підтримала підставу та предмет позову, просила встановити порядок користування об'єктом незавершеного будівництвом будинку №83 по вул. Котовського в м. Малині, виділивши їй в користування приміщення 1-3, площею 12,6 м2, 1-2, площею 5,2 м2, 1-1, площею 15,3 м2, 1-7, площею 10,7 м2, загальною площею, 43,8 м2, а відповідачу - залишити в користування приміщення 1-4, площею 14,4 м2, 1-5, площею, 21,7 м2, 1-6, площею, 14,4 м2, загальною площею 50,5 м2. Також просила зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні визначеними їй приміщеннями з метою реалізації її прав. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю. Заперечив щодо його задоволення, оскільки земельна ділянка [ADDRESS], на якій зведено незавершений будівництвом об'єкт нерухомого майна, належить одноособово йому на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про наступне: Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 жовтня 1993 року, який розірваний рішенням суду 05 лютого 2014 року. Від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 грудня 1992 року №292 [PERSON] було надано у довічне успадковуване володіння земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва по [ADDRESS] (в подальшому змінено нумерацію будинків) площею 1000м2. Цього ж дня рішенням №293 виконком міської ради дозволив будівництво відповідачу одноквартирного, двоповерхового, жилого будинку на 4 кімнати корисною площею 170,2 м2 з розміщенням в цокольному поверсі: приміщення для зберігання палива і госпінвентаря, гаражу для зберігання автомобіля, погріб, ванна на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] та затверджений генеральний план та видано дозвіл на початок будівельних робіт. 20 грудня 1993 року погоджений проект будівництва житлового будинку по [ADDRESS] 20 січня 2000 року [PERSON] рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради №7 передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлових і господарських будівель по [ADDRESS] площею 1000 м2, а 25 липня 2013 року відповідачем отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Після отримання дозволу та затвердження проекту будівництва подружжя [PERSON] спільною працею та за рахунок сумісних коштів, з 1994 року здійснювали будівництво житлового будинку. На момент виникнення спору в експлуатацію він не зданий. Вартість будівельних робіт та конструктивних елементів, які були використані при здійсненні будівництва об'єкта незавершеного будівництва становить згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №568/07.14 - 378 228 грн. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2012 року сказаний об'єкт був визнаний спільним майном подружжя. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2012 року за [PERSON] було визнано право власності на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, які були використані при будівництві об'єкту незавершеного будівництва, розташованого в [ADDRESS] Враховуючи, що позивач, яка є співвласником об'єкту нерухомого майна не просила виділити частку із спільного майна, а лише встановити порядок користування нею, виділивши їм жилі кімнати, згідно з частинами у праві власності кожного, суд вирішує даний спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оскільки це не потягне за собою штучного погіршення житлових умов сторін. При цьому, встановлення порядку користування незавершеним будівництвом житлового будинку жодним чином не впливає на розмір часток сторін у праві власності на будинок і не обмежує їх право власності. За умови розірвання шлюбу та подальшого окремого проживання виникає потреба встановлення факту недоробок у будинку, щоб при виконанні робіт кожним з подружжя у майбутньому збільшення вартості дому призводило до збільшення частки саме того з них, хто в майбутньому візьме на себе ці затрати, оскільки будинок не прийнятий в експлуатацію, потребує завершення внутрішніх та деяких зовнішніх робіт. Зважаючи на те, що чинний Цивільний кодекс України визначає, що недобудова будівля може бути об'єктом цивільних прав та відповідно на яке може розповсюджуватися режим спільної сумісної власності подружжя, то [PERSON] має право користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України позивач має право володіти і користуватися незавершеним будівництвом житловим будинком спільно із відповідачем. При цьому, відсутність реєстрації права власності на будинок як об'єкт права власності не дають підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки за цивільним законодавством захисту підлягає не лише право власності на будинок як об'єкт права власності, а й на будь - яке майно, яке належить особі на праві власності. Варіант запропонований позивачем по справі є найбільш прийнятним та таким, що максимально відповідає правам та інтересам кожного зі співвласників, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Вимога [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 13 437 грн. як грошової компенсації за відхилення від належної ідеальної частки в будинку суд вважає неґрунтовною. оскільки вимоги позову стосуються лише щодо порядку встановлення користування об'єктом нерухомого майна, а не поділу об'єкту спільного сумісного майна в натурі, що тягне за собою зміну часток кожного співвласника. Також не підлягає задоволенню вимога про усунення перешкод у користуванні визначеними позивачу приміщеннями з метою реалізації її прав, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо перешкод, які чинить позивачці відповідач щодо користування майном, а саме, будівельними матеріалами, які були використані при проведенні будівельних робіт по будівництву незавершеного на даний період будівництвом будинку, докази на підтвердження даних обставин у відповідності до положень ст.ст.ст.57-60 ЦПК України позивачкою не надано, а також спір стосується «захисту на майбутнє», що не може бути предметом судового розгляду.

Outcome: partial