Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про зобовязання вчинити певні дії , стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що вона - інвалід з дитинства II групи (відсутня кість лівої руки), учасник Великої Вітчизняної Війни, зареєстрована та проживає одна у власному будинку №19 по вулиці Калініна с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. На підставі рішення Дергачівської районної ради народних депутатів №375 від 21.11.1989 року їй було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок №19 по вулиці Калініна с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. 26.07.2004 року між нею та її племінницею [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 1-1691. 23.04.2014 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області розірвано договір довічного утримання та повернено право власності [PERSON] на житловий будинок №19 по вул.Калініна в с.Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2014 року - вона, [PERSON], власник вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності (серія та номер: б/н, виданий 21.11.1989 року Дергачівською районною Радою народних депутатів). У 2015 році у неї зникли документи, які підтверджують її право власності на вказаний житловий будинок. 30.05.2015 року вона звернулась до сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] з проханням надати їй дублікат свідоцтва право власності на житловий будинок, однак 06.06.2016 року їй було відмовлено, оскільки сільський голова [PERSON] вважає, що правовстановлюючим документом на домоволодіння є рішення Дергачівського районного суду від 23.04.2014 року. Не погодившись з відповіддю на її заяву, 05.07.2016 року вона звернулась зі скаргою до голови Дергачівської районної державної адміністрації [PERSON] з проханням розібратися в даному питанні та прийняти відповідні заходи для оформлення дубліката свідоцтва про власності на її житловий будинок. 22.07.2016 року вона отримала відповідь від першого заступника голови районної державної адміністрації [PERSON], в якій чітко запропоновано звернутися до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області з відповідною заявою про видачу дублікату замість втраченого свідоцтва про право власності. Незважаючи на попередню відмову, 05.09.2016 року вона в друге звернулась до сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] про видачу дубліката свідоцтва на право власності на її житловий будинок та прохала звернути увагу на відповідь від першого заступника голови районної державної адміністрації [PERSON] Однак, 06.09.2016 року їй вдруге відмовили та знову голова Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] посилається на те, що правовстановлюючим документом на домоволодіння є рішення Дергачівського районного суду від 23.04.2014 року та роз'яснено порядок видачі дубліката. 03.10.2016 року вона звернулась до начальника Дергачівського районного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області та 04.11.2016 року їй надали відповідь, що за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Калініна, буд.19 - випадків виникнення пожеж не зареєстровано. 03.10.2016 року вона звернулась до начальника Дергачівського відділення поліції ГУНП у Харківській області. 23.11.2016 року вона надала оголошення в газету «Премьер Экспресс» №273 (6183) - «Втрачене свідоцтво від 21.11.1989 року про право власності на житловий будинок (Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Калініна, буд. 19) на ім'я [PERSON] - вважати недійсним.» Вона неодноразово зверталася до нотаріусів, адвокатів та юристів, які їй пояснили, що ніяких дій зі своїм майном без дубліката свідоцтва на право власності вона не зможе зробити, маючи на руках лише рішення суду. Вважає, що саме голова Русько-Лозівської сільської ради [PERSON] спричинив їй своїми діями моральну шкоду та завдав матеріальних збитків. Наявність цієї шкоди пояснюється тривалими фізичними стражданнями, які вона перенесла та продовжує відчувати до цього часу, внаслідок нескінченної біганини по організаціях та на прийоми до голови сільської ради [PERSON], а також у її стражданнях, викликаних постійною тривогою, душевними переживаннями, порушенням нормального сну, через страхи, тимчасовою втратою працездатності, порушенням звичайного життя. Також тим, що тривалий час не могла добитися справедливості та отримати на законних підставах дублікат про право власності та від хамського поводження щодо неї зі сторони сільського голови, який повинен захищати, допомагати та мати повагу до односельчан, а більш того до людей похилого віку, учасників бойових дій Великої Відчизняної Війни та інвалідів. Вважає, що своїми діями голова сільської ради [PERSON] принизив її честь та гідність. Матеріальну шкоду у розмірі 260,91 гривень вона обґрунтовує тим, що вона витрачала ці кошти на ліки, які їй були призначені лікарем. Просить визнати незаконними дії сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] щодо відмови у видачі їй дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Калініна,буд. 19, зобов'язати Русько- Лозівську сільську раду Дергачівського району Харківської області надати у встановленому законом порядку [PERSON] дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок №19 по вулиці Калініна села Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, стягнути із сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000,00 гривень, стягнути з Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, стягнути з сільського голови Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 260,91 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, згідно заяви позов підтримує повністю, просила справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. У судовому засіданні представник Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, він же відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що у 1989 році Русько-Лозівською сільською радою народних депутатів позивачеві було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, у якому вона мешкає. Таке свідоцтво в архівах Русько-Лозівської сільської ради не збереглося з невідомих причин. У 2007 році між позивачем та [PERSON] було укладено договір про довічне утримання [PERSON] на умовах переоформлення права власності на цей будинок на утримувача, що й було зроблено, у зв'язку із чим свідоцтво про право власності було анульоване, а видане нове на ім'я утримувача - [PERSON], про що свідчить надана позивачкою копія технічного паспорту на будинок, у котрому власником значиться [PERSON] Без надання [PERSON] свідоцтва на право власності на будинок органами БТІ ні в якому разі не було б надано технічний паспорт на будинок на її ім'я. За певних обставин у 2014 році позивачем договір про довічне утримання був оскаржений у суді та рішенням Дергачівського районного суду, підтвердженим ухвалою апеляційного суду Харківської області, договір довічного утримання було розірвано, а позивачеві повернуто право власності на спірний житловий будинок. Замість того, щоб у встановленому законом порядку одержати в органах державної реєстрації нове свідоцтво про право власності на свій будинок, яке було повторно зареєстроване 30.07.2014 року Державним реєстратором [PERSON] Андрієвною, за № 6554674, на підставі рішення про державну реєстрацію прав і іх обтяжень з відкриттям розділу, індексний № 14896501 від 04.09.2014 р. про що свідчить Витяг з Держреєстру, наданий суду самою позивачкою, остання, загубивши недійсний документ, стала звертатися до неналежного органу, в якого відсутнє право видачі документів про державну реєстрацію прав власності - Русько-Лозівської сільської ради, про видачу дублікату документу радянського зразка. Щодо стягнення моральної шкоди та відшкодування матеріальних збитків вважає, що дані вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Заслухавши представника відповідача, він же відповідач [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що у 1989 році Русько-Лозівською сільською радою народних депутатів позивачеві було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, у якому позивач мешкає. Вказане вище свідоцтво в архівах Русько-Лозівської сільської ради не збереглося. У 2007 році між позивачем та громадянкою [PERSON] було укладено договір довічного утримання [PERSON], у зв'язку із чим свідоцтво про право власності було анульоване, видане нове свідоцтво на ім'я [PERSON] Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23.04.2014р. розірвано договір довічного утримання, укладений 26 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 1-1691 та повернуто право власності [PERSON] на житловий будинок № 19 по вул. Калініна в с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2014 р. право власності було повторно зареєстроване на [PERSON] 30.07.2014 року Державним реєстратором [PERSON] Андрієвною, за № 6554674, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу, індексний № 14896501 від 04.09.2014 р. Позивач зверталась до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області із заявами про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Калініна,буд. 19. На звернення [PERSON] Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області надавалась обґрунтовані відповіді на підставі законодавства про звернення громадян, роз'яснювався порядок отримання дублікатів документів. Згідно зі ст.ст. 40, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», роз'ясненнями Державної реєстраційної служби України розроблений Порядок видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно у разі втрати або зіпсування оригіналу документа відповідно до норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок визначає механізм видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішень виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Дергачівського району ради Харківської області. Дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин У разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішень виконавчого комітету Русько- Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, власник (співвласники), спадкоємець (спадкоємці) або уповноважена ним (ними) особа, звертаються з письмовою заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Заява про видачу дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно повинна бути підписана власником (співвласниками, які зазначені у втраченому або зіпсованому свідоцтві про право власності), спадкоємцем (спадкоємцями) даного нерухомого майна.. У заяві зазначається конкретна причина необхідності видачі дубліката свідоцтва. До заяви про видачу дубліката свідоцтва додаються: -постанова органу внутрішніх справ про відмову в порушенні-кримінальної справи у зв'язку з викраденням свідоцтва про право власності на нерухоме майно; - постанова (акт) органу надзвичайних ситуацій у зв'язку зі знищенням документів при пожежі, інших обставинах; -копії паспортів заявників, свідоцтв про народження неповнолітніх дітей, відносно яких подана заява про видачу дубліката свідоцтва; -у разі представлення інтересів законними представниками, опікунами чи піклувальниками додаються копії документів, що підтверджують їхні повноваження; -у разі звернення спадкоємця померлого власника (співвласника) нерухомого майна додаються запит органу нотаріату з інформацією про відкриття спадкової справи, спадкоємців, що звернулися у зв'язку з її відкриттям, копія свідоцтва про смерть власника (співвласника) нерухомого майна. -оголошення з газети про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності на нерухоме майно; -оригінал та копії технічної документації на нерухоме майно (за необхідності). Проте, діючим законодавством України не передбачено видачу органами місцевого самоврядування дублікатів свідоцтв про право власності, у зв»язку з чим позивачеві було обгрунтовано відмовлено в даному проханні. Згідно ст. 22 ЦК України \~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1166 ЦК України \~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Вимоги позивача щодо відшкодування матеріальних збитків задоволенню не підлягають, поскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували спричинення діями відповідачів матеріальних збитків. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини крім випадків, встановлених законом. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є безпідставними, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували завдання їй моральної шкоди. Таким чином, позов не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed