Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 19.02.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем. В останні кілька років між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуття поваги та любові. З жовтня 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на її утриманні. Просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просить їх задовільнити. Проти надання строку на примирення заперечує. Відповідач з позовом згідний. Суд, заслухавши сторони та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.02.2010 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві , а/з № 82. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини сторони припинили в жовтні 2013 року. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати на підставі ст.112 СКУкраїни. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач працює і має стабільний заробіток, суд вважає за необхідне на підставі ст.181 СК України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На підставі ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею 23- х років, то вони задоволенню не підлягають, оскільки дана вимога може бути заявлена лише по досягненню дитиною повноліття за умови, що дитина буде продовжувати навчання. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 243 грн 60 коп, та на користь держави - судовий збір в розмірі 121 грн 80 коп, так як позивач від його сплати звільнена. На підставі наведеного та,

Outcome: approved