Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом і просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 16.01.2015 року батька [PERSON], на спадкове майно: земельну ділянку, загальною площею 0,843 га,що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0,189 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по вулиці Шевченка, 5 в селі Виповзки Переяслав-Хмельницького району Київської області; двох земельних ділянок площею по 0,202 га кожна для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в селі Виповзки Переяслав-Хмельницького району Київської області, які належали померлому [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 085001 від 21.11.2001. Факт володіння [PERSON] земельною ділянкою підтверджує Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 085001, виданим 21.11.2001 Виповзькою сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 65. Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,843 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, земельної ділянки площею 0,593 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в селі Виповзки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Факт смерті [PERSON] підтверджує свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 326079, виданим 16.01.2015 виконавчим комітетом Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 24.12.2008 року секретарем Виповзької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області [PERSON], реєстр № 132, за яким все своє майно він заповів [PERSON] ? позивачу по справі. Позивач від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не відмовлялась і прийняла її відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, про що свідчать матеріали спадкової справи № 279 за 2015 р. після смерті 16.01.2015 року [PERSON]. 05.08.2016 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] на імя позивача були видані Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на інше майно спадкодавця, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Шевченка, 5 в селі Виповзки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Постановою від 05.08.2016 року № 2707/02-31, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило її можливості оформити спадщину на своє імя. Позивач направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач Виповзька сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову їм розяснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи. В силу\~ ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може\~ призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших\~ учасників цивільних відносин. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, що врегульовано ч.4 ст.174 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст. 328, 1218, 1225, 1235, 1269 ЦК України,

Outcome: approved