Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернулась з позовом про відшкодування збитків (упущеної вигоди). Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2013 року між нею та [PERSON] був укладений договір найму (оренди) житла, відповідно до якого вона зобов'язалась передати останньому у тимчасове платне користування (найм) квартиру [ADDRESS], яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.04.2010 року. Однак виконати умови договору щодо передачі в найм квартири вона не мала можливості, так як, починаючи з 2010 року по даний час в квартирі незаконно проживають відповідачі (колишні власники квартири), які чинять позивачу перешкоди в користуванні нею. В свою чергу [PERSON] свої зобов'язання за договором найму (оренди) житла виконав в повному обсязі, оплативши вартість орендної плати в розмірі 6500 грн за лютий 2014 року, 6300 грн - за березень 2014 року, 6700 грн - за квітень 2014 року. В зв'язку з неможливістю виконання умов договору найму (оренди) житла вона змушена була повернути наймачу [PERSON] орендну плату в загальному розмірі 19500 грн, а сам договір 30.04.2014року було розірвано. Внаслідок розірвання договору вона зазнала збитків в розмірі 19500 грн, які полягають у неодержанні доходів, які вона могла б реально одержати, якби її право не було порушене (упущена вигода). Просить стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти в сумі 19500 грн та судовий збір в сумі 243 грн 60 коп. 22.09.2014 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що 02.06.2014 року між нею та [PERSON] був укладений договір найму (оренди) житла, відповідно до якого вона зобов'язалась до 16.06.2014 року передати останньому у тимчасове платне користування (найм) квартиру [ADDRESS]. Наймач свої зобов'язання по договору оренди виконав в повному обсязі, оплативши вартість оренди квартири за червень, липень, серпень та вересень 2014 року в загальній сумі 22624 грн. Неможливість надати квартиру в тимчасове користування наймачу, викликана діями відповідачів, призвела до розірвання договору оренди житла між нею та наймачем та повернення останньому коштів, що була сплачена за оренду квартири, в сумі 22624 грн. Таким чином, діями відповідачів їй заподіяно збитків на суму 42124 грн (19500 грн + 22624 грн), які вона просить стягнути з відповідачів на її користь. 24.11.2014 року позивач звернулась із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить, окрім упущеної вигоди в сумі 42124 грн, стягнути з відповідачів солідарно на її користь заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 710 грн 70 коп за період по 30.09.2014 року ( по день фактичного виселення відповідачів з квартири). В судове засідання сторони не з`явились повторно, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Причина неявки відповідачів суду не відома. З письмових заперечень проти позовних вимог представника відповідача [PERSON] вбачається, що відповідч проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що право власності на [ADDRESS] є оспорюваним. В ході розгляду судом справи з метою забезпечення позову на зазначену квартиру було накладено арешт. Таким чином, підписуючи договір найму житла з [PERSON], позивач сприяла введенню наймача в оману задля отримання незаконної вигоди, а така незаконна вигода не підлягає відшкодуванню. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що за дговором купівлі-продажу від 24.04.2010 року позивач придбала у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS]. 30.11.2012 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВСУкраїни в м.Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кухтенко Т.А. про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном та виселення. [PERSON] 18.12.2012 року звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] , треті особи: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прва власності на об'єкти нерухомого майна», Відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВСУкраїни в м.Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кухтенко Т.А. про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном та виселення задоволено. Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном- квартирою [ADDRESS] Виселено [PERSON] та [PERSON] із займаної ними квартири [ADDRESS] із зняттям їх з реєстраційного обліку місця проживання. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прва власності на об'єкти нерухомого майна», Відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовлено. Представником відповідача [PERSON] було подано апеляційну скаргу на рішення суду. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2014 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2013 року було залишено без змін. Представником відповідача [PERSON] було подано касаційну скаргу на рішення судів. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду м.Києва від 10.07.2014 року рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2013 року та ухвала Апеляційного суду м.Києва від 25.03.2014 року залишені без змін. Як видно з копії постанови про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ від 01.10.2014 року, рішення в частині виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] фактично виконане 30.09.2014 року. Відповідно до договору найму (оренди) житла, укладеного 20.11.2013 року між позивачем та [PERSON], та додаткової угоди від 28.11.2013 року позивач зобов'язалась не пізніше 06.02.2014 року, передати останньому у тимчасове платне користування (найм) квартиру [ADDRESS], а наймач [PERSON] зобов'язався вчасно вносити плату за житло в сумі 6400 грн щомісячно та плату за комунальні послуги. Як видно з копій квитанцій № ПН 16032 від 06.02.2014 року, № ПН 17142 від 03.03.2014 року, №ПН 143 від 04.04.2014 року [PERSON] було перераховано на рахунок позивача орендну плату відповідно в сумі 6500 грн, 6300 грн та 6700 грн. Відповідно до додаткової угоди від 30.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] розірвали договір найму від 20.11.2013 року у зв'язку з неможливістю наймодавця виконати його умови щодо передачі у платне строкове користування наймачеві квартири, що є предметом договору. Як видно з копії розписки [PERSON] від 30.04.2014 року, останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 19500 грн в зв'язку з невиконанням умов договору найму (оренди) житла. З копії договору найму (оренди) житла, укладеного 02.06.2014 року між позивачем та [PERSON], позивач зобов'язалась протягом 14 календарних днів з дня підписання даного договору передати останньому у тимчасове платне користування (найм) квартиру [ADDRESS], а наймач [PERSON] зобов'язався своєчасно вносити плату за житло в сумі 6400 грн щомісячно та плату за комунальні послуги. Як видно з копій квитанцій від 28.07.2014 року, № 1957312 від 31.07.2014 року, [PERSON] було перераховано на рахунок позивача орендну плату в сумі 22624 грн. Відповідно до додаткової угоди від 20.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] розірвали договір найму від 20.11.2013 року у зв'язку з неможливістю наймодавця виконати його умови щодо передачі у платне строкове користування наймачеві квартири, що є предметом договору. Як видно з копії розписки [PERSON] від 21.09.2014 року, останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 22624 грн в зв'язку з невиконанням умов договору найму (оренди) житла. Відповідно до ст.1166 ЦК України, якою передбачено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди,звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); · доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Доводи позивача щодо неотримання нею доходів внаслідок порушення відповідачами її права користування та розпорядження квартирою суд до уваги не бере, оскільки це право відповідачами оспорювалось, починаючи з грудня 2012 року. Лише 25.03.2014 року Апеляційним судом м.Києва було залишено без змін рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 12.12.2013 року, яким відповідачів виселено із спірної картири та відмовлено в задоволенні їх позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Таким чином, укладаючи 20.11.2013 року договір найму житла з [PERSON], позивач знала, що в квартирі зареєстровані відповідачі, питання щодо виселення яких на момент укладення договору не було вирішене, а тому діяла на свій страх і ризик, зобов`язуючись надати спірне житлове приміщення в користування іншій особі за плату. Так само, укладаючи 02.06.2014 року договір найму (оренди) житла з [PERSON], позивач завідомо отримала від останнього кошти за користування житлом, хоча рішення суду щодо виселення відповідачів із спірної квартири на момент укладання даної угоди виконане не було і оскаржувалось в касаційному порядку. Таким чином, враховуючи відсутність протиправної поведінки відповідачів у неотриманні позивачем доходу від оренди квартири, право на володіння, користування та розпорядження якою ними оскаржувалось в установленому законом порядку, суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування упущеної вигоди необгрунтованими. Суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача вартості житлово-комунальних послуг в сумі 710 грн 70 коп, оскільки позивачем не надано доказів, що вказана сума заборгованості нею була сплачена. За таких обставин суд в задоволенні позовних вимог відмовляє. Враховуючи наведене, та,

Outcome: dismissed