Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на наступне. З 11.11.2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання свого сина не надає. Коштів на повноцінне утримання сина в неї не вистачає. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має неофіційний дохід та змогу утримувати свою дитину. Інших дітей не має. Тому просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів та заробітку до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином судовою повісткою з поштовим повідомленням, які повернулись за без вручення за сплином терміну зберігання. Тому повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади. Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають в шлюбі з 11.11.2014 року (а.с.4). Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). На теперішній час сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання свого сина не надає. Коштів на повноцінне утримання сина в позивачки не вистачає. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має неофіційний дохід та змогу утримувати свою дитину. Інших дітей не має.. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням всіх обставин справи: матеріального положення сторін; з урахуванням того, що у відповідності з п.1 ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок утримувати дитину є в рівній мірі обовязком як батька, так і матері, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку та доходів кожного місяця.

Outcome: approved